Справа №210/7388/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши в місті Кривий Ріг Дніпропетровської області в залі судових засідань у закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001527 від 05 жовтня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Михайлівка Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянин України, який має професійно-технічну освіту, працюючий монтажником, одружений, маючий двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 Кримінального кодексу України, внесеному в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0001527 від 05 жовтня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2019 року, у вечірній час, ОСОБА_7 , знаходячись в приміщені квартири, за місцем свого проживання, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкав разом співмешканкою ОСОБА_8 та її малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно зі співмешканкою ОСОБА_8 та її подругою ОСОБА_10 , розпивали алкогольні спиртні напої в приміщенні кухні даного житла, а малолітній ОСОБА_9 , тим часом, самостійно приліг та заснув на ліжку, встановленому в приміщенні спальної кімнати даної квартири.

Після вживання алкогольних напоїв, ОСОБА_8 разом зі ОСОБА_10 покинули квартиру за вказаною адресою, вийшовши на вулицю, та таким чином залишили малолітнього ОСОБА_9 на одинці з ОСОБА_7 .

Залишившись наодинці з дитиною в приміщенні власної квартири, у ОСОБА_7 , який достовірно знав про те, що малолітній ОСОБА_9 не досяг чотирнадцяти років, раптово виник умисел на вчинення з останнім насильницьких дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло дитини, з використанням своїх геніталій.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, прослідував в спальну кімнату, де спав малолітній ОСОБА_9 , та використовуючи безпорадний стан потерпілого, пов`язаного з його малолітнім віком, погрожуючи дитині застосуванням фізичного насильства, стягнув з малолітнього ОСОБА_9 , який не досяг чотирнадцяти років, нижній одяг та в період часу приблизно з 21:00 годин по 21:20 годин 04.10.2019 року на ліжку встановленомув спальній кімнаті АДРЕСА_2 , проти волі малолітнього потерпілого ОСОБА_9 вчинив з останнім дії сексуального характеру, пов`язані із анальним та оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_9 з використанням своїх геніталій, чим згідно висновку судово-медичного експерта №1710 від 13.11.2019 року, спричинив малолітньому потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: саден анусу, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року), у наслідок чого малолітній потерпілий ОСОБА_9 здійснив мимовільний акт дефекації.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , слід кваліфікувати за ч.4 ст.152 Кримінального кодексу України, за ознаками: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування) вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах, що зазначенні в обвинувальному акті повністю не визнав. Обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що з середини 2019 року ОСОБА_11 прийшла до нього мешкати, перед цим з весни до травня не мешкали. 04 жовтня 2019 року близько 17 години прийшов додому, сиділи випивали з 18 години до 22 години, він, ОСОБА_11 та з подруга ОСОБА_12 . Випили близько одного літра самогону. Він пішов спати, а ОСОБА_13 пішла проводжати подругу. Зранку прокинувся, поснідав та пішов на роботу. Приїхала поліція та його забрала 05 жовтня 2019 року. На прохання матері він виховував ОСОБА_14 , з дитиною були напруженні стосунки. ОСОБА_15 його повідомила, що він зґвалтував дитину.

Вислухавши сторону обвинувачення, обвинуваченого, малолітнього потерпілого, свідків, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд вважає, що винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України доказується повністю наступним:

- витягом з кримінального провадження №0001527 від 05.10.2019 року, згідно якого внесено відомості до ЄРДР за фактом сексуального насильства стосовно малолітнього ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду місця події від 06 жовтня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до якого оглянуто житлове приміщення, в ході якого було вилучено труси чоловічі;

-свідоцтвом про народження ОСОБА_9 , відповідно до якого, ОСОБА_9 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №630 від 26 липня 2011 року;

-протоколом огляду місця полії від 07 жовтня 2019 року, відповідно до якого житлове приміщення за адресою: кімната АДРЕСА_2 , оглянуто та вилучено простирадло;

-висновком судово медичної експертизи за №1710 від 13 листопада 2019 року, відповідно до якої у ОСОБА_9 , 01 липня 2011 року виявлено садна анусу. Характер тілесного ушкодження у потерпілого садна анусу, свідчить про їх утворення від дії тупого твердого предмету з обмежено подовгуватою поверхнею, яким міг бути напружений статевий член при введенні останнього в анус із застосуванням фізичної сили. Ушкодження за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень. Характер виявлених ушкоджень при огляді та в медичних документах свідчить що ушкодження могли бути отриманні 04 жовтня 2019 року. Садна анусу утворилися від дії тупого твердого предмету з обмежено - подовгуватою поверхнею, яким міг бути напружений статевий член при введенні останнього із застосуванням фізичної сили. Виявлено садна анусу, інших ушкоджень не виявлено. При морфологічному дослідженні в мазку та тампоні з вмістом прямої кішки ОСОБА_9 сперматозоїдів не виявлено;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 26 листопада 2019 року за участі малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого малолітній потерпілий ОСОБА_9 , показав житлове приміщення за адресою: кімната АДРЕСА_2 , як місце вчинення кримінального правопорушення;

-показами свідка ОСОБА_16 , яка суду пояснила, що була викликана працівниками поліції на допит дитини як фахівець. Поліція допитувала ОСОБА_14 , з дитиною познайомилася в поліції. Їй стало відомо, що хлопчик став жертвою насильства. На їі погляд хлопчик має певні психологічні особливості. ОСОБА_14 виглядав скутим, замикався в собі під час допиту у слідчого судді. За допомогою іграшок хлопчик продемонстрував, що відбувалося. Вигадати таке неможливо. Хлопчик неговіркий та піддається впливу матері. Якщо в день вчинення злочину були певні події в туалеті в інтернаті з дорослими хлопчаками, напевно ОСОБА_17 повідомив про це. Колос ОСОБА_18 повідомив, що коли лягли спати, в той вечір, коли мати пішла, в цей час співмешканець підійшов до хлопчика, розбудив та заставив зняти штани. Зняв штани і сам співмешканець. Розвернув хлопчика до себе та намагався ввести статевий орган до орального отвору. ОСОБА_19 сказав, що було дуже боляче. Прийшла мама та все припинилося. Наступного дня хлопчик повідомив маму про вищезазначені обставини.

-показами малолітнього потерпілого ОСОБА_20 , який на стадії досудового слідства на підставі ухвали суду від 09 жовтня 2019 року про допит малолітнього потерпілого під час досудового розслідування в приміщенні суду пояснив, що мама його забрала зі школи. В той день прийшла тітка ОСОБА_21 . Мама, тітка ОСОБА_21 та ОСОБА_22 вживали алкогольні напої. Коли дорослі вживали алкоголь, він пішов гратися на спільний коридор з іншими дітьми. Прийшов з коридору та ліг спати у себе в кімнаті. Мати пішла проводжати тітку ОСОБА_21 . До нього підійшов ОСОБА_22 , зняв штани та просив вступити з ним оральний секс. Потім ОСОБА_22 розвернув його спиною, та вступив в анальний секс, було сильно боляче, кричав, він плакав, все відбувалося, поки матір не прийшла. ОСОБА_23 сказав, щоб лежав, удавав, що спить, або вб`є. Мама сварила ОСОБА_24 , коли все розповів;

-показами свідка ОСОБА_25 , який на стадії досудового слідства на підставі ухвали суду від 15 жовтня 2019 року про допит свідка під час досудового розслідування в приміщенні суду пояснив, що є батьком ОСОБА_14 . Його син останній час мешкав з матір`ю. 05 жовтня 2021 року був на роботі та йому зателефонував знайомий та повідомив, що підходила ОСОБА_15 та повідомила, що ОСОБА_26 зґвалтував його сина ОСОБА_14 . Зателефонував ОСОБА_27 , телефон взяв ОСОБА_18 та повідомив йому, що ОСОБА_22 вступив з ним в анальний та оральний секс, телефон забрала ОСОБА_28 та почалась сварка з колишньою дружиною. Зателефонував на 102, спочатку спілкував з працівниками поліції з Маріуполя, так як працює та мешкає в Маріуполі, потім йому зателефонували працівники поліції з Кривого Рогу та все розповів, що йому відомо;

-показами свідка ОСОБА_29 , яка суду пояснила, що є заступником директора навчального закладу де навчається ОСОБА_14 . Коли сталася ситуація, батько забрав дитину. ОСОБА_18 дуже рідко заходив до кабінету та дитина є непримітною. Зателефонували з поліції та запросили на допит. Дитина розповіла, що була подруга, мама пішла з подругою. До дитини зайшов вітчим та примусив до сексу. Зняв штани та вставив статевий член в анальний отвір, став плакати, було боляче. На ії думку, це не була вигадка, дитина була учасником подій, що з дитиною відбувалися. Їй нічого не відомо про поцілунки дітей в школі, не було виявлено, що в туалеті щось відбувається, про випорожнення ОСОБА_30 нічого невідомо. Знає, що у ОСОБА_30 є затримка психологічного розвитку, коротка пам`ять, плутає дні. Зі слів дитини ії стало відомо, що матір пішла проводжати подругу ОСОБА_14 був один в іншій кімнаті. Зайшов вітчим та змусив до орального сексу. Вітчим зняв штани та вставив статевий член в анальний отвір;

-показами свідка ОСОБА_31 , яка суду пояснила, що ОСОБА_14 навчається у неї з першого класу, В класі стосунки добрі, його не принижували. ОСОБА_30 не ображали, але постояти за себе не міг. ОСОБА_32 не може вигадати, фантазувати може. Про ви породження їй нічого не відомо.

-допитом експерта ОСОБА_33 , щодо роз`яснення висновку судово медичної експертизи за №1710 від 13 листопада 2019 року, який суду пояснив, що ушкодження у малолітнього ОСОБА_30 виникли від дії тупого предмету, міг бути статевий член із застосуванням сили. Отвір передбачений для випуску зайвої речовини, коли все природне, то ушкодження не відбувається. При неприродному проникненні у отвір, залишаються ушкодження. Давність ушкодження може відповідати 04 жовтня 2019 року. Експертиза не дозволяє визначати чітку дату ушкодження. Ушкодження не природні та могли виникнути 04 числа жовтня 2019 року. Матір привела хлопчика для огляду разом із інспектором поліції. Першим є висновок спеціаліста, а потім висновок експерта. 06 жовтня 2019 року був проведений первинний огляд, 05 листопада 2019 року постанова слідчого про призначення експертизи. Висновок експерта ґрунтувався на первинному обстеженні та довідці з лікарні. Хлопчик оглядався при первинному обстеженні. Первинне обстеження та експертизу проводив він. Хлопчик оглядався при первинному обстеженні. У ОСОБА_30 виявлені тілесні ушкодження, які не могли виникнути при закрепі, ушкодження є неприродні, від дії предмета.

Суд критично відносить до пояснень обвинуваченого ОСОБА_7 , в тій частині, що ніяких дій сексуального характеру відносно малолітнього ОСОБА_14 не вчиняв, та вважає, що вказана позиція обвинуваченого ОСОБА_34 , щодо невизнання своєї вини спрямована на ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне та його вину у скоєнні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по справі доказами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_35 суду пояснила, що є матір`ю малолітнього ОСОБА_14 та зійшлася з ОСОБА_36 взимку 2018 року, мешкали у трьох на Домнобудівників. У ОСОБА_37 з сином були гарні стосунки та син нормально сприймав ОСОБА_26 . У дитини були закрепи. Дитина схильна до брехні. ОСОБА_22 та ОСОБА_18 лягли спати по різним кімнатам та вона пішла проводжати подругу, ії не було 10 15 хвилин. ОСОБА_18 повідомив, що ОСОБА_22 приставав до нього, ОСОБА_18 хотів повернутися до ОСОБА_38 , так як ОСОБА_18 був злий на ОСОБА_24 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_39 його наказував. З ранку ОСОБА_39 пішов на роботу та вона з дитиною пішла до ОСОБА_38 . Подзвонила до знайомого, щоб знайти батька дитини, потрібно було поспілкуватися з батьком дитини. У дитини постійно закрепи, так як боявся ходити до туалету в школі, так як там дорослі хлопці. Коли повернулася додому то не дзвонила в двері, відкрила ключем. Вважає, що факту зґвалтування не було. Дитина має затримку в психологічному розвитку, може почати сміятися, схильна до фантазування, на обліках в медичних закладах дитина не перебуває, інвалідності не має. Вважає, що дитина все вигадала та цього не було, так як ОСОБА_22 спав та дитина спала. Почала прибирати зі столу та дитина почала розповідати, що ОСОБА_22 дістав статевий член та заставляв цілувати статевий член, коли розповідав дитина не плакала. Потім лягли спати. З ранку з дитиною пішли до ОСОБА_38 , який поговорив з дитиною та ОСОБА_40 сказав, що ОСОБА_18 все вигадав.

Суд критично відноситься до показів свідка ОСОБА_8 , яка є матір`ю малолітнього ОСОБА_14 в тій частині, що дитина схильна до брехні, вона вважає, що факту зґвалтування не було, дитина схильна до фантазування, що дитина все вигадала, що після спілкування ОСОБА_41 з дитиною. ОСОБА_40 повідомив, що ОСОБА_18 все вигадав, оскільки вказані покази спростовуються показами інших свідків, які суду повідомили, що дитина в такому віці не схильна до вигадування, а повідомляє обставини, учасником яких вона була, висновком судово медичної експертизи про виявленні тілесні ушкодження та допитом експерта в судовому засіданні, який суду повідомив, що тілесні ушкодження могли виникнути лише в неприродній спосіб, від дії певного предмету та вказані тілесні ушкодження не могли виникнути при закрепі.

Свідок ОСОБА_42 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_43 , якого знає 15 років та ОСОБА_28 заселилась до ОСОБА_44 в 2018 році. Вона є сусідкою та все чує, у зв`язку з тим, що ізоляція в будинку дуже погана. 04 жовтня 2019 року все пам`ятає. Близько 19 години 04 жовтня 2019 року вийшла на загальний коридор та побачила ОСОБА_26 , ОСОБА_45 та іншу жінку. Близько 23.00 години почула, що у ОСОБА_43 відкрились двері та була ідеальна тиша. Пізніше зустріла ОСОБА_45 , яка їй повідомила, що не вірить, що відбулося.

Суд не бере до уваги показання свідка ОСОБА_42 в тій частині, що свідок 04 жовтня 2019 року близько 19 години виходив до магазину та бачив на загальному коридорі ОСОБА_46 , ОСОБА_45 та іншу жінку. Після магазину прийшла додому та була повна тиша. Близько 23 години почула як двері у ОСОБА_26 відчинилися та була тиша. Оскільки свідок ОСОБА_42 не була безпосереднім свідком подій.

Відповідно до вимог ст. 226 КПК України допит малолітньої особи проводиться у присутності законного представника, педагога або психолога, а за необхідності лікаря.

Під час допиту малолітнього ОСОБА_9 у слідчого судді 16.10.2019 року був присутній законний представник ОСОБА_47 , психолог ОСОБА_16 та педагог ОСОБА_29 . Хоча законодавець передбачає присутність або педагога або психолога. Доводи сторони захисту про те, що під час допиту малолітнього повинен був обов`язково бути присутній ще й лікар, є необґрунтованими і не вмотивованими. Норма законну не передбачає саме «обов`язкової» присутності лікаря, а за необхідності. Такої необхідності під час допиту не було, дитина не потребувала лікарської допомоги, сторона захисту належними та допустимими доказами не довела, що існувала необхідність в присутності лікаря.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №243 від 26.11.2019 року малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , згідно якого, останній яким небудь хронічним психічним захворюванням, недоумством іншим психічним розладом як у період часу, який відноситься до вчинення відносно нього правопорушення не страждав, так і на теперішній час не страждає, за своїм психічним станом як в період часу вчинення відносно нього правопорушення міг, так і на теперішній час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_9 у період часу, який відноситься до вчинення відносно нього правопорушення (04.10.2019) у стані тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не знаходився, за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд не встановив.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги всі обставини справи, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наявності обставини, що обтяжує покарання та відсутність обставини, що пом`якшує покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також те, що ОСОБА_7 , в силу статті 89 КК України не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за місцем проживання характеризується формально, погоджуючись з позицією прокурора, про призначення розміру та виду покарання, і беручи до уваги з`ясоване у сукупності, суд прийшов до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише у мовах ізоляції його від суспільства, а тому суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_7 потрібно призначити покарання за кримінальне правопорушення в межах санкції статті у виді позбавлення волі, у розмірі, що був передбачений санкцією статті, станом на 04 жовтня 2019 року, дата вчинення кримінального правопорушення.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 жовтня 2019 року, застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з 07 жовтня 2019 року.

28 травня 2020 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, змінено запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою, на цілодобовий домашній арешт.

До строку відбування покарання суд зараховує, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 та перебування під вартою, у період часу з 07 жовтня 2019 року та 28 травня 2020 року, день за день.

Жоден захід забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 на дату прийняття вироку по справі не було застосовано та не діяв.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку передбаченому ст..100 КПК України, в разі їх наявності та подання сторонами кримінального провадження відповідних доказів про наявність речових доказів.

Долю судових витрат по кримінальному провадженню суд вирішує в порядку, що передбаченому ст..124 КПК України, в разі їх наявності та подання сторонами кримінального провадження відповідних доказів про судові витрати.

Виходячи з вищенаведеного, враховуючи те, що ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.152 КК України, тобто у вчиненні злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, який ним був вчинений до набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи, та посилення відповідальності за злочини, вчинені проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи» №409-IX від 19.12.2019 року, тому, відсутні підстави для включення інформації про ОСОБА_7 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи на підставі цього вироку, а інформацію потрібно включати на підставі ухвали суду за місцем проживання такої особи або місцем відбування нею покарання за клопотанням прокурора.

Керуючись ст.ст. 366-368, 369, 374 КПК України, колегія судів, -

ухвалиЛА:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 152 КК України та визначити йому покарання у виді 10 (десять) років позбавлення волі.

До строку відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 під вартою, у період часу з 07 жовтня 2019 року та 28 травня 2020 року.

Обчислювати початок строку відбування покарання ОСОБА_7 за цим вироком, з дати виконання цього вироку.

Речові докази:

-труси чорно сірого кольору, які поміщенні до спеціального пакету №7131308 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, порядковий номер №861, знищити;

-простирадло, яке поміщене до спеціального пакету №INZ4026900 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Металургійного ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області, порядковий номер №862, знищити;

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляц ійної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головауючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3