БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/954/2021
Провадження № 1-кс/497/114/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про розгляд клопотання про арешт майна
15.02.2022 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2022 року прокурор Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000004 від 03.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.28, ч. 1 ст.366, ч. 4 ст.191 КК України за фактом розтрати бюджетних коштів посадовими особами відділу освіти Тарутинської РДА Одеської області.
З поданого клопотання вбачається, що в ході досудового слідства встановлено, що між відділом освіти Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, в особі голови ОСОБА_5 , який надалі іменується ЗАМОВНИК, з однієї сторони та ФО-П ОСОБА_4 , який надалі іменується ВИКОНАВЕЦЬ, укладено три договори про закупівлю послуг з підключення доступу до мережі Інтернет та забезпечення бездротовою мережею WI-FI навчальні заклади відділу освіти ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованих на території Тарутинського району, а саме:
- договір № 1551 від 29.10.2019 про закупівлю послуги на суму 447 000, 00 гривень (чотириста сорок сім тисяч гривень 00 копійок), із зазначенням строку дії договору з моменту його підписання представниками Сторін до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за договором;
- договір № 1552 від 29.10.2019 про закупівлю послуги на суму 716 000, 00 гривень (сімсот шістнадцять тисяч гривень 00 копійок), із зазначенням строку дії договору з моменту його підписання представниками Сторін до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за договором;
- договір № 1850 від 16.12.2019 про закупівлю послуги на суму 296 137,44 гривень (двісті шістдесят дев`ять тисяч сто тридцять сім гривень 44 копійки), із зазначенням строку дії договору з моменту його підписання представниками Сторін до 31 грудня 2019 року, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за договором.
15.11.2019 року та 19.12.2019 року посадова особа відділу освіти Тарутинської РДА Одеської області в особі ОСОБА_5 та ФО-П ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що роботи по підключенню доступу до мережі Інтернет та забезпечення бездротовою мережею WI-FI, виконані не в повному обсязі, з метою заволодіння бюджетними коштами підписали завідомо неправдиві офіційні документи акти приймання виконаних робіт на суму 447 000, 00 грн., 716 000,00 грн. та 269 137, 44 грн., в результаті чого на розрахунковий рахунок ФО-П ОСОБА_4 , безпідставно перераховані грошові кошти.
За результатами зібраних доказів 29.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: розтрата та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, а також ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 21.09.2021 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності:
- на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0373 площею 1,1901 га, кадастровий номер :01:001:0616 площею 0,6299 га, кадастровий номер :01:001:1209 площею 0,6338 га, на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0916 площею 1,3702 га.
Крім цього, досудовим слідством установлено, що згідно даних ЄДР МВС станом на 23.09.2021 за ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) значаться зареєстровані транспортні засоби, а саме:

- транспортний засіб марки SKODA SUPERB, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 07.11.2013;

- транспортний засіб марки VOLSWAGEN PASSAT, 1989 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 09.01.2009.

По твердженню прокурора, у даному випадку доцільність накладення арешту на майно є забезпечення цивільного позову. Однак, обов`язковою умовою для його застосування є наявність достатніх підстав вважати, що не застосування арешту перешкоджатиме чи зробить неможливим виконання вироку в частині цивільного позову через приховування, пошкодження, псування, знищення або відчуження відповідного майна підозрюваним або іншими особами.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та зазначив, що враховуючи розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень (злочинів), у яких останній підозрюється, з метою забезпечення цивільного позову про відшкодування шкоди, є необхідність у накладенні арешту на належне останньому майно, вартість якого є розумним та співрозмірним тим збиткам, що завдані неправомірними діями підозрюваного.
Підозрюваний категорично заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, стверджуючи, що належні земельні ділянки він не має наміру відчужувати, оскільки вони перебувають у довгостроковій оренди, та орендна плата, яку він отримує має значення для матеріального забезпечення його сім`ї. Транспортні засоби, на які прокурор просить накласти арешт, йому не належать та були ним ще восени відчужені.

Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що Відділенням №2 слідчого відділу Болградського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000004, відомості щодо якого 03.01.2020 року внесені до ЄРДР за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України (а.с.28).

За результатами зібраних доказів 29.11.2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 191 КК України за кваліфікуючими ознаками: розтрата та заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинені за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, а також ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України за кваліфікуючими ознаками складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за попередньою змовою групою осіб (а.с.31-58).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 21.09.2021 за ОСОБА_4 зареєстровано право власності (а.с.61-63, 64-69):
- на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0373 площею 1,1901 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Одеська область, Болградський район (Тарутинський район) с. Петрівськ Перший, номер запису про право власності 36087537 від 26.03.2020, та станом на 08.02.2022 оціночна вартість цього об`єкту нерухомого майна, який належить ОСОБА_4 становить 53815,28 гривень.

- на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0616 площею 0,6299 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Одеська область, Болградський район (Тарутинський район) с. Петрівськ Перший, номер запису про право власності 36087030 від 26.03.2020, та станом на 08.02.2022 оціночна вартість цього об`єкту нерухомого майна, який належить ОСОБА_4 становить 23280,94 гривень.

- на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:1209 площею 0,6338 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Одеська область, Болградський район (Тарутинський район) с. Петрівськ Перший, номер запису про право власності 31271808 від 15.04.2019, та станом на 08.02.2022 оціночна вартість цього об`єкту нерухомого майна, який належить ОСОБА_4 становить 23245,08 гривень.

- на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0916 площею 1,3702 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, за адресою: Одеська область, Болградський район (Тарутинський район) с. Петрівськ Перший, номер запису про право власності 21576445 від 20.07.2017, та станом на 08.02.2022 оціночна вартість цього об`єкту нерухомого майна, який належить ОСОБА_4 становить 76730,65 гривень.

Крім цього, досудовим слідством установлено, що згідно даних ЄДР МВС станом на 23.09.2021 за ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) значаться зареєстровані транспортні засоби, а саме:

- транспортний засіб марки SKODA SUPERB, 2007 року випуску, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 07.11.2013;

- транспортний засіб марки VOLSWAGEN PASSAT, 1989 року випуску, синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_4 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 09.01.2009 (а.с.70).

Згідно з п.7 ч.2 ст. 131 КПК України одним із способів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При цьому також потрібно враховувати положення ч. 3 ст. 132 КПК про те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Прокурор звертаючи до слідчого судді з даним клопотанням, в його обґрунтування посилається на необхідність забезпечення цивільного позову про відшкодування шкоди, що на його думку є підставою у накладенні арешту на належне підозрюваному ОСОБА_4 майно, розмір вартості якого є розумним та співрозмірним тим збиткам, що завдані неправомірними діями підозрюваного.

Дослідивши матеріали клопотання та оригінал матеріалів кримінального провадження №0000004 від 03.01.2020 року слідчий суддя переконався у відсутності на даний час цивільного позову.

Відповідно до ч.6 ст. 170 КПК України …. арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно з ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові.
Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт; заборону обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі її передбачення та вказівку на таке майно.

Проте у клопотанні прокурор не навів та не довів наявності будь-яких ризиків із передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, які б свідчили, що належне підозрюваному майно, може бути ним приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, перетворено або ж відчужено.
Підозра була оголошена ОСОБА_4 ще 29.11.2021 року, а дане клопотання прокурором до суду подано 11.02.2022 року, та за цей період підозрюваний не вживав заходів для будь-якого розпорядження належним йому на праві власності майном.
Також у своєму клопотанні прокурор не зазначає відомостей щодо вартості майна, а саме транспортних засобів, що могло б позбавити суд можливості визначити розумність та співрозмірність такого виду забезпечення позову з заявленими в позовній заяві вимогами.

Крім цього, до матеріалів клопотання додано довідку Територіального сервісного центру МВС №1545 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області про те, що за ОСОБА_4 значаться зареєстровані транспортні засоби: Skoda Super, 2007 року випуску, р/н НОМЕР_2 та VolksvagenPassat, 1989 року випуску, р/н НОМЕР_4 , яка датована ще 28.09.2021 року.
Втім, в судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 стверджував, про те що ці транспортні засоби ним були відчужені ще восени 2021 року, до того як він набув статусу підозрюваного.

Слідчий суддя звертає також увагу, що санкціями статтей 191 ч.4, 366 ч.1 КК України не передбаченого такого додаткового виду покарання як конфіскація майна.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар.

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Частина 1 статті 173 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Прокурором не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, та взагалі наявність цивільного позову з метою забезпечення якого прокурор просить накласти арешт.

Враховуючи вищевказані обставини, вимоги кримінального процесуального закону, що регулюють зазначене питання, а також приймаючи до уваги наведену практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволення клопотання прокурора.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволення клопотання прокурора Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000004 від 03.01.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.28, ч. 1 ст.366, ч. 4 ст.191 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Повний текст судового рішення складено і проголошено 16.02.2022 року о 14:00 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1