КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 363/3366/21 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5287/2021 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А
08 листопада 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 13 серпня 2021 року, -

в с т а н о в и л а:
- трактор Т-40М д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , житель АДРЕСА_1 (фактично перебуває у власності ОСОБА_8 )
- гідрозахват, саморобний причеп на резиновому ходу; сокиру, резинку зеленого кольору, ремінь та металеві зажими які належать ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження.
Зберігання майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Відповідальність за зберігання майна покладено на слідчий відділ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині визначення порядку зберігання трактора колісного та гідрозахвата.
Трактор колісний Т-40М реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 та гідрозахват передати на зберігання ОСОБА_6 . Заборонити ОСОБА_6 відчужувати, розпоряджатися трактором колісним Т-40М реєстраційний номер НОМЕР_3 та гідрозахватом, приховувати, псувати, пошкоджувати, знищувати, перетворювати даний трактор, а також проводити будь-які відновлювальні та/або ремонтні роботи з даним трактором до скасування арешту у встановленому законом порядку.
Зобов`язати ОСОБА_6 на першу вимогу слідчого надавати доступ до даного трактора.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що він вважає оскаржувану ухвалу частково незаконною та необґрунтованою.
Апелянт зазначає, що він є власником трактора, на який накладено арешт. З яких причин прокурор та слідчий суддя дійшли до висновку, що трактор фактично належить ОСОБА_8 , лише з його слів та навіть не опитавши його як власника, залишається незрозумілим. Він дійсно давав ОСОБА_8 даний трактор з гідрозахватом в оренду для корчування пнів на земельних ділянках та в будь-якому випадку не для вчинення будь-яких правопорушень. На даний час, оскільки трактор зберігається на території ДП «Поліське лісове господарство», він позбавлений можливості як сам надавати послуги з корчування пнів, так і здавати трактор в оренду. До того ж заборона користування даним трактором нічим не обґрунтована та призводить до матеріальних втрат.
Також апелянт вказує, що як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було затримано під час спроби вивозу деревини, а не під час незаконної порубки. Хто саме здійснював порубку на даний час невідомо. Навіть у тексті клопотання ці особи вказані як невстановлені, причетність ОСОБА_8 та ОСОБА_11 до незаконної порубки ліса не доведена, про підозру у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено. Отже, мова може йти лише про замах на викрадення деревини, що не утворює складу злочину, передбаченого ст. 246 КК України, а може кваліфікуватися за ст. 15, ст. 185 ч. 1 КК України та в такому випадку спеціальна конфіскація, про яку зазначив прокурор у клопотанні, не застосовується.
Власник майна та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином. Проте, від власника майна ОСОБА_6 , надійшло клопотання про проведення судового розгляду без його участі у зв`язку з віддаленістю смт. Іванків від місця розташування Київського апеляційного суду, а також, що в Київській області з 30.10.2021, а в м. Києві з 01.01.2021 вводиться «червоні» карантинні заходи. Дані обставини дають суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України.
В даному випадку апеляційний суд приймає до уваги також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Під час досудового розслідування у вказаному вище кримінальному
провадженні встановлено, що 06.08.2021 року до чергової частини ВП №1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області від інженера з охорони та захисту лісу ДП «Поліське лісове господарство» ОСОБА_12 надійшло повідомлення, про те, що в лісі, поблизу с. Шкнева Поліського району невідомі особи ріжуть та грузять ліс.
06 серпня 2021 року, в період часу з 23 год. 00 хв. 06.08.2021 року по 00 год. 20 хв. 07.08.2021 року, в порядку ч. 3 ст. 214 КПК України, проведено огляд відкритої ділянки місцевості, лісового масиву, який знаходиться між населеними пунктами с. Шкнева, с. Військова, с. Стовпне та с. Вовчків Поліської ОТГ Вишгородського району Київської області, та відповідає 25 кварталу виділ 1 Красятицького лісництва ДП «Поліське лісове господарство» виявлено громадян ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трактор Т-40М д.н.з. НОМЕР_1 , з гідрозахватом; саморобний причеп на резиновому ходу на який завантажено 5 колод від дерев породи сосна звичайна, довжиною по 6 метрів кожна, діаметрами: 20 см., 26 см., 28 см., 28 см. та 30 см.; сокиру, резинку зеленого кольору, ремінь, металеві зажими, а також пні від свіжозрізаних сироростучих дерев породи сосна звичайна; повалені, розрізані на колоди, крони дерев породи сосна звичайна; порубочні залишки та трельовані колоди.
Вилучені з місця події трактор з гідрозахватом, саморобний причеп на резиновому ходу та 5 колод від дерев породи сосна звичайна, довжиною по 6 метрів кожна, діаметрами: 20 см., 26 см., 28 см., 28 см. та 30 см., які завантажено на причеп, під розписку передано на відповідальне зберігання інженеру з охорони та захисту лісу ДП «Поліське лісове господарство» ОСОБА_12 .
Вилучені з місця події сокиру, резинку зеленого кольору, ремінь, металеві зажими зберігаються у відділенні поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області вул. Київська, 25. смт. Іванків Вишгородського району Київської області.
07 серпня 2021 року в період часу з 12 год. 10 хв. до 13 год. 45 хв. проведено додатковий огляд місцевості, а саме лісового масиву, що знаходиться в 25 кварталі виділ 1 Красятицького лісництва ДП «Поліське лісове господарство», під час якого виявлено свіжозрізані пні, від сиро ростучих дерев породи сосна наступних діаметрів: 10 см. 1 шт.; 25 см. 1 шт.; 27 см. 1 шт.; 28 см. 1 шт.; 29 см. 1 шт., 30 см. 1 шт., 31 см. 2 шт.; 32 см. 2 шт.; 33 см. 6 шт., 34 см. 3 шт.; 35 см. 7 шт.; 36 см. 2 шт.; 37 см. 5 шт.; 38 см. 5 шт.; 39 см. 2 шт.; 40 см. 6 шт.; 42 см. 4 шт.; 43 см. 6 шт.; 44 см. 5 шт.; 45 см. 1 шт.; 48 см. 1 шт., а також заготовлену ділову деревину - у формі колод деревину від дерев породи сосна, довжиною по 6 метрів кожна, а саме діаметрами: 18 см. 4 шт., 20 см. 6 шт., 21 см. 4 шт., 22 см. 7 шт., 23 см. 5 шт.; 24 см. - 10 шт., 25 см. 7 шт.; 26 см. - 6 шт.; 27 см. 1 шт.; 28 см. 6 шт.; 29 см. 4 шт.; 30 см. 6 шт., 31 см. 5 шт., 32 см. 1 шт., 33 см. 2 шт., 34 см. 4 шт., 36 см. 3 шт., у формі колод деревину від дерев породи сосна, довжиною по 4 метри кожна, а саме діаметрами: 17 см. 2 шт., 18 см. 1 шт., 19 см. 1 шт., 21 см. 2 шт., 23 см. 1 шт., 24 см. 1 шт., 28 см. 1 шт., 32 см. 1 шт., 33 см. 1 шт.; дров`яну деревину, у формі колод від дерев породи сосна, довжиною по 4 м. кожна, наступних діаметрів: 8 см. 6 шт., 11 см. 1 шт., 12 см. 2 шт., 14 см. 2 шт., 15 см. 2 шт., 18 см. 1 шт., 20 см. 1 шт., та від дерев породи береза, у формі колод, довжиною по 4 метри кожна, наступних діаметрів: 10 см. 1 шт., 12 см. 1 шт., 20 см. 1 шт., 22 см. 1 шт., 24 см. 1 шт.
Вся виявлена під час огляду 07.08.2021 року місцевості в 25 кварталі 1 виділі Красятицького лісництва ДП «Поліське лісове господарство» деревина, у формі колод, вилучена та передана під розписку на відповідальне зберігання ліснику вказаного лісництва ОСОБА_13 .
Згідно постанови слідчого від 07.08.2021 року трактор Т-40М д.н.з. НОМЕР_1 , з гідрозахватом, саморобний причеп на резиновому ходу, сокиру, резинку зеленого кольору, ремінь, металеві зажими, та деревина визнано речовими доказами.
Клопотання сторони обвинувачення обґрунтовано тим, що на даний час досудове розслідування триває, вилучені речі мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені та можуть бути використані, як доказ в даному кримінальному провадженні. Крім того, для досягнення мети збереження речових доказів та запобіганню їх знищенню, виключно накладення арешту на вилучене майно, зможе запобігти спробам його знищення.
Дані обставини підтверджуються витягом з ЄРДР, рапортом зареєстрованим в ЖЕО 06.08.2021 року за № 4052, даними протоколів огляду від 06.08.2021 року та 07.08.2021 року та додатками до них, заявою ОСОБА_12 , протоколами допиту свідків, листом від 09.08.2021 року за №277, проектом організації та розвитку лісового господарства ДП «Поліське лісове господарство», актом огляду місця вчинення правопорушення лісового законодавства від 07.08.2021 року, письмовими поясненнями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідоцтвом про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 , постановою про визнання предметів речовими доказами та визначення місця їх зберігання від 07.08.2021 року.
13.08.2021 року ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області вказане клопотання прокурора задоволено.
Оскільки дана ухвала оскаржена власником майна ОСОБА_6 тільки в частині накладення арешту на трактор колісний Т-40М реєстраційний номер НОМЕР_3 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 є ОСОБА_6 та гідрозахват, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо задоволення клопотання про накладення арешту на інше майно вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання колегією суддів не вирішується.
Задовольняючи дане клопотання, слідчий суддя виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на трактор колісний Т-40М реєстраційний номер НОМЕР_3 , та гідрозахват, з метою забезпечення збереження речових доказів.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на трактор колісний Т-40М реєстраційний номер НОМЕР_3 , гідрозахват та порядок їх зберігання, перевірялись судом першої інстанції, при цьому було досліджено матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.
При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, зокрема, що постановою 07.08.2021 трактор колісний Т-40М реєстраційний номер НОМЕР_3 та гідрозахват, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вони відповідають вимогам ст. 98 КПК України, а також доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання прокурора про арешт майна в цій частині, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження та враховано обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки всупереч тверджень апелянта, вказане майно постановою слідчого від 07.08.2021 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, як таке, що відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Тому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, а тому з метою збереження речових доказів клопотання прокурора підлягає задоволенню, з урахуванням обставин кримінального провадження, що розслідується.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Також колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді в частині того, що трактор Т-40М з гідрозахватом був спеціальним знаряддям вчинення кримінального правопорушення та використаний для виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 246 КК України, а тому підстав для застосування п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України і передачі транспортного засобу на зберігання власника в даному випадку суд не вбачає.
Передача власнику на відповідальне зберігання важливого речового доказу, який має істотне значення для кримінального провадження, може призвести до наслідків, визначених частиною 11 статті 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження, чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційної скарги щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, колегія суддів вважає передчасними.
Обставини здійснення досудового розслідування та правильність кваліфікації дій у даному кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 246 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4