Номер провадження: 11-сс/813/1220/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2021, якою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, росіянина за національністю, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187 КК України, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру заставистроком до 27.09.2021 року,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 27.09.2021 року включно з визначенням застави у розмірі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) гривень.
Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що стороною обвинувачення надані докази, які доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187 КК України.
Слідчим суддею встановлено, що існують ризики, що підозрюваний за вчинення тяжкого злочину проти власності може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, тобто ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, слідчим суддею враховано, що існує ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків в цьому кримінальному провадженні.
Крім цього, слідчим суддею враховано обставини, зазначені в ст. 178 КПК України, а саме: відсутність стійких соціальних зв`язків у вигляді сім`ї, корисливого характеру кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, особу підозрюваного, який втік з місця вчинення кримінального правопорушення, який не має постійного місця мешкання в місті Одесі, а тому прийшов до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів, здатних забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначив, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою в частині визначення застави з таких підстав:

1)слідчим суддею не враховано того факту, що підозра ОСОБА_7 необґрунтована, слідчим та прокурором не доведено в його діях кваліфікуючих ознак інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, не доведений жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, що свідчить про недоведеність неможливості застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою;
2)слідчий суддя не врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має дружину, з якою проживає, позитивно характеризується, працює реалізатором на Промтоварному ринку «7 км» та йому необхідно здійснювати поїздки по Україні.

Посилаючись на такі доводи захисник ОСОБА_6 просив скасувати ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2021, постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_6 підтримав свою апеляційну скаргу, просив суд її задовольнити.
Прокурор в судове засідання апеляційного суду повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно належним чином, жодної заяви про відкладення розгляду справи до суду не надав.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частиною першою ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З матеріалів провадження вбачається, що в період 2021 року, група осіб, до складу якої входили: ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , маючи стійку життєву позицію, спрямовану на заняття протиправною діяльністю, з метою особистого збагачення шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме розбійних нападів та вимагання, за попередньою домовленістю почали підшукувати суб`єктів для злочинного посягання.
Крім того, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , реалізуючи свій злочинний план, спрямований на незаконне збагачення, шляхом розбійного нападу та протиправного заволодіння майном громадян, шляхом вимагання, діючи за попередньою змовою, здійснили ряд запланованих організаційних та підготовчих заходів, до числа яких входило: збір та отримання інформації про об`єкти нападу, відомостей щодо потерпілого, пошук засобів скоєння злочинів, засобів зв`язування, зброї та транспортних засобів.
В подальшому, у період з 08.07.2021 по 13.07.2021 ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на протиправне вимагання передачі чужого майна, а саме грошових коштів, належних ОСОБА_15 , заздалегідь будучи обізнаними щодо місця проживання та робочого часу потерпілого, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом виказування погроз застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, використовуючи уявний привід щодо виконання боргових зобов`язань, за фактично неіснуючий борг потерпілого ОСОБА_15 , вимагали надання ним грошових коштів в сумі 65 000 гривень, якими в подальшому і заволоділи.
Також, 13.07.2021 вищевказані особи, перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут 17А, ринок «Черьомушкі», під погрозою застосування фізичного насильства до ОСОБА_15 , посадили останнього до автомобілю «БМВ Х5», днз: НОМЕР_1 , шляхом виказування погроз застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, використовуючи уявний привід щодо виконання боргових зобов`язань, за фактично неіснуючий борг потерпілого ОСОБА_15 , вимагали надання ним грошових коштів, у зв`язку з чим ОСОБА_15 , під впливом фізичного насилля віддав їм грошові кошти у розмірі 10000 гривень.
Після цього ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 під застосуванням фізичної сили наказали ОСОБА_15 підготувати наступну частку грошових коштів, за якою прийдуть до нього пізніше.
Так, 28.07.2021, приблизно об 21:00, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Героїв Крут 17А, ринок «Черьомушкі», біля торгівельного прилавку ОСОБА_15 , шляхом виказування погроз застосування насилля небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, використовуючи уявний привід щодо виконання боргових зобов`язань, за фактично неіснуючий борг потерпілого ОСОБА_15 , вимагали надання ним грошових коштів, однак оскільки ОСОБА_15 , пояснив вищевказаним особам, що грошових коштів при собі у нього не має, але вони знаходяться вдома, після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , визначили предметом свого злочинного посягання автомобіль «МЕРСЕДЕС МБ100» білого кольору, днз: НОМЕР_2 та згідно розподілених ролей, попередньо домовившись, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , з корисливих мотивів, залишились біля вищевказаного автомобілю з метою реалізації його третім особам за грошову винагороду, а ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , дотримуючись свого злочинного плану, разом із потерпілим, на транспортному засобі «ТОЙОТА» днз: НОМЕР_3 , фактично належному ОСОБА_10 поїхали до місця мешкання ОСОБА_15 , а саме: АДРЕСА_2 , де на той час їх очікували ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .
Крім того, 28.07.2021, після вчинення дій, пов`язаних із вимаганням грошових коштів у потерпілого ОСОБА_15 , та отримавши відмову від потерпілого, у зв`язку із відсутністю грошей у нього, ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_12 , вирішили заволодіти грошовими коштами та майном потерпілого силоміць. У зв`язку з чим, вони разом із потерпілим поїхали за адресою: АДРЕСА_2 , де згідно, раніше розробленого ними злочинного плану, їх очікували ОСОБА_7 та ОСОБА_11 .
В подальшому, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , маючи намір на заволодіння чужими майном, шляхом розбійного нападу, погрожуючи фізичною розправою, із застосуванням насилля та під погрозою ножа, змусили ОСОБА_15 відчинити його квартиру, де ОСОБА_10 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно та з корисливих мотивів, визначили предметом свого злочинного посягання грошові кошти, у сумі 130000 гривень, та повсякденний одяг, (взуття, джинси, брюки, сорочки, светри, футболки), належний потерпілому, який вони, в подальшому помістили до 6 палійтеленових пакетів чорного кольору, загальною вартістю 5000 гривень та надувний матрац чорного кольору, вартістю 3000 гривень.
В подальшому, скориставшись безпорадним станом потерпілого, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , дотримуючись свого злочинного плану, винесли вищевказані грошові кошти та речі, належні ОСОБА_15 та розпорядились ними на власний розсуд, а саме, помістили до автомобілів марки «ТОЙОТА» днз: НОМЕР_3 , та «БМВ Х5» днз: НОМЕР_1 , після чого з місця скоєння злочини намагались втекти, однак були затримані працівниками Національної поліції України в м. Одесі.
Таким чином, своїми навмисними діями ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187 КК України, особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, із конфіскацією майна та у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
28.07.2021 ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
29.07.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187 КК України.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали.
При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.
Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011 р., заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Мотивуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , слідчий суддя послався в ухвалі на матеріали досудового розслідування кримінального провадження, копії яких долучені до матеріалів клопотання.
Тобто, всупереч доводів апеляційної скарги захисника, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 підтверджується наявними в матеріалах провадження доказами, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для відповідних висновків по суті клопотання слідчого.
На підставі зазначеного, апеляційний суд не погоджується із доводами захисника та вважає, що надані органом досудового розслідування докази на даній стадії досудового розслідування повністю доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, про що вірно зазначено в ухвалі слідчого судді.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

В п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року, де Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманому були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Водночас, колегія суддів також не погоджується із доводами сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування наявності в зазначеному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України з огляду на наступні обставини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Погоджуючись з висновками слідчого судді щодо необхідності застосування відносно
запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, у якому підозрюють
вчиненого групою осіб, а також виходить з того, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, є доведеною.
В свою чергу, у своєму рішенні «Подвезько проти України» №74297/11 від 12.02.15 р. Європейський Суд з прав людини у п. 21 вказує, що аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно, але мають підтверджуватись фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватись, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою.
Відповідно до п. 33 рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993 г. суд вказує, що небезпека ухилення від правосуддя не може вимірюватися тільки в залежності від суворості можливого покарання; вона повинна визначатися з урахуванням ряду інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки ухилення від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що це не може служити виправданням утримання під вартою. При цьому необхідно врахувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язку з державою, в якому він переслідувався за законом, і його міжнародні контакти.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, апеляційний суд, всупереч доводів апеляційної скарги, вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Доводи захисника ОСОБА_6 ,що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, проживає з дружиною, позитивно характеризується, працює не офіціально були предметом розгляду слідчого судді та їм була надана відповідна оцінка, з якою погоджується колегія апеляційного суду, а саме, що зазначені обставини не можуть вважатись такими, що зменшують існування вищенаведених ризиків.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Апеляційний суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та тяжкості можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі доведеності його вини та визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за рішенням суду та існування ризиків ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, враховуючи положення Конвенції «Про захист прав та основоположних свобод людини» та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:
В задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 відмовити.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.07.2021, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 187 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27.09.2021 року в межах строку досудового розслідування з визначенням розміру застави з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4