Справа № 308/7171/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 жовтня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30.06.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.372 КК України у кримінальному провадженні №0000682 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2019 року,-
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із скаргою, у якій просить скасувати повідомлення про підозру від 30.06.2021 року у кримінальному провадженні №0000682 від 08.07.2019 року, згідно якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України.
Скарга обґрунтована тим, що 08.07.2019 слідчими Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за №0000682 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 04.06.2021 прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. 30.06.2021 року постанову про закриття кримінального провадження №0000682 прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 скасовано. Того ж дня прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 об`єднано дане кримінальне провадження з кримінальним провадженням внесеним 29.06.2021 року до ЄРДР за ч.1 ст.372 КК України. Цього ж дня, 30 червня 2021 року у даному об`єднаному провадженні внесено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за 1 ч.372 КК України яке було підписано слідчим п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові ОСОБА_4 та погоджено заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_8 . Одразу, 30 червня 2021 року, слідчий П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , незаконно, у спосіб не передбачений Конституцією та кримінальним процесуальним законом України, в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000682 повідомив про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, яке фактично вручив 01 липня 2021 року.

Захисник зазначає, що виходячи із змісту оголошеного повідомлення про підозру від 30.06.2021, складеного слідчим ОСОБА_4 , випливає що така підозра складена з грубим порушення вимог кримінального процесуального законодавства та вказує на ігнорування стороною обвинувачення визначених КПК України строків досудового розслідування. Так, відповідно до повідомлення про підозру від 30 червня 2021 року, слідчий п`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №000682 від 08.07.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368, ч.1 ст.372 КПК України, повідомив ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КПК України. Отже, як вбачається з повідомлення про підозру, досудове розслідування у кримінальному провадженні до моменту повідомлення про підозру тривало більше 23 місяців. У продовж всього строку досудового розслідування до 30 червня 2021 року у кримінальному провадженні №0000682 жодній особі про підозру оголошено не було. Незважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №000682 станом на 30 червня 2021 року тривало вже 23 місяці й 22 дні, слідчий ОСОБА_4 , незаконно, ігноруючи всі допустимі строки, встановлені ч.2 ст.219 КПК України, та вимоги ст.116 КПК України, склав й оголосив ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, у скарзі вказано, що 30 червня 2021 року з боку органу досудового розслідування допущено нехтування правом особи, гарантованим Конституцією України на правову допомогу, незважаючи на засади кримінального процесу, визначені ст.7 КПК України щодо верховенства права, законності, поваги до людської гідності, права на захист, послідовно, ігноруючи законними вимогами ОСОБА_5 про забезпечення участі захисника у процесі повідомлення про підозру. Зазначає, що орган досудового розслідування в порушення вимог ст. 135 КПК України в поза робочий час о 17 год. 46 хв. 30 червня 2021 року за місцем роботи ОСОБА_5 , в його робочому кабінеті по АДРЕСА_1 оголосив останньому текст повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.372 КК України. Матеріалами технічної фіксації процесуальної дії (яка є невід`ємною частиною даної процесуальної дії), що відбулась 30 липня 2021, підтверджує, факти звернення ОСОБА_5 щодо необхідності забезпечення його права на правову допомогу, однак такі вимоги слідчим грубо проігноровано. Вказує, що 30 червня 2021 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у порядку та в спосіб, передбачений КПК України вручено не було, а слідчий обмежився виключно зачитуванням тексту повідомлення про підозру, яка фактично була вручена лише 01 липня 2021 року о 11год.00хв.
Захисник зазначає, що згідно обставин, викладених у повідомленні про підозру ОСОБА_5 здійснив вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 перебуваючи у службовому кабінеті розташованому на першому поверсі адміністративної будівлі ГУ ДФС у Закарпатській області по вул.Волошина 52. В той же час, повідомлення про підозру ОСОБА_9 було вручено за адресою м.Ужгород вул.Сонячна 24, за місцем розташування слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Закарпатській області. За таких обставин, органом досудового розслідування не вірно визначено місце вчинення кримінального правопорушення, що вказує на обставини не відповідності оголошеної підозри фактичним обставинам справи.

Адвокат ОСОБА_6 вказує, що в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б вказували на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підзахисним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України. Так, відповідно до повідомлення про підозру від 30 червня 2021 року, у кримінальному провадженні №000682 від 08.07.2019 стороною обвинувачення ставиться в вину ОСОБА_5 що він перебуваючи на посаді заступника начальника другого відділу СУФР ГУ ДФС у Закарпатській області під час розслідування кримінального провадження №0000009 повідомив про підозру ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.204 КК України, не зібравши доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому , підставою для оголошення підозри ОСОБА_9 послужила сукупність зібраних доказів під час досудового розслідування в тому числі результати проведених обшуків та покази трьох свідків. За таких обставин, слідчий та процесуальний прокурор у даному провадженні вдався до оціночних дій, визначаючи на свій розсуд достатності чи відсутності доказів для оголошення підозри в іншому провадженні, де ці особи не є уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Вважає, що вказані вище твердження не можуть свідчити про об`єктивність досудового слідства та законність повідомлення про підозру, адже таке не містить жодної конкретики, як того вимагають приписи ст. 277 КПК України. Фактичною підставою для повідомлення про підозру є безсумнівна система належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваної особи. На момент прийняття рішення про повідомлення про підозру відомості про винуватість ОСОБА_5 не знайшли підтвердження системою беззаперечних доказів. У справі не зібрано сукупності допустимих та достовірних фактичних даних (доказів), яка дає змогу дійти однозначного висновку про вчинення конкретного злочину, зокрема в частині кваліфікації за ч. 1 ст. 372 КК України. Аналізуючи дані твердження сторони обвинувачення, захист вважає, що у даному випадку відсутня обґрунтована підозра у вчиненні вищезазначеного злочину, оскільки дії ОСОБА_5 не містять ознак будь якого кримінального правопорушення, а дії по оголошенню підозри ОСОБА_9 не суперечать кримінальному процесуальному закону та не виходять за межі покладених на нього посадових обов`язків. Також сторона захисту посилається на положення п.11 ч.2 ст.36 та ч.1 ст.277 КПК України, вказує, що виходячи із змісту оголошеної підозри орган досудового розслідування робить висновок про винуватість слідчого ОСОБА_5 в неправильній оцінці зібраних доказів з боку слідчого, що призвело до незаконного оголошення підозри, в той же час як відповідальною особою за аналіз зібраних доказів та обґрунтованість висунутої підозри є саме прокурор, роль якого в даному випадку в оголошені підозри взагалі не відображена. Наголошує, що такий процесуальний документ як повідомлення про підозру без підпису процесуального керівника не має юридичної сили та не тягне за собою будь-яких правових наслідків. За таких обставин, незаконне притягнення до кримінальної відповідальності шляхом оголошення незаконної підозри може розглядатись, або стосовно як слідчого так і прокурора, або виключати наявність ознак кримінального правопорушення в діях обох процесуальних осіб - як слідчого так і прокурора.

У судовому засіданні захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 підтримав скаргу з наведених у ній мотивів. Додатково наголосив на тому, що обставини, викладені в повідомленні про підозру не відповідають фактичним обставинам, так зі змісту повідомлення про підозру слідує, що місцем вчинення кримінального правопорушення є вул.Волошина, 52, в той час, як робочий кабінет ОСОБА_5 знаходиться в АДРЕСА_1 , тобто в повідомленні про підозру невірно зазначено місце вчинення кримінального правопорушення. Крім того, зазначив, що повідомлення про підозру відбулося з грубими процесуальними порушеннями, таке було зачитано ОСОБА_5 30.06.2021 року, проте вручено йому на наступний день 01.07.2021 року. На час оголошення повідомлення про підозру були порушені права ОСОБА_5 на захист, так як був відсутній його захисник, хоча ОСОБА_5 наполягав на участі такого. Також, вважає, що повідомлення про підозру є необґрунтоване та незаконне. Так, процесуальний прокурор і слідчий прийшли до висновку, що саме ОСОБА_5 оголосивши повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України не надав належну оцінку доказам, не зібрав доказів для підозри. Проте саме на прокурора законодавством покладено обов`язок щодо перевірки підозри. Щодо відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту в порядку ст.290 КПК України, вказав, що такого повідомлення ні він, ні його підзахисний на час розгляду даної скарги не отримували.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, просив скаргу задовольнити та скасувати повідомлення про підозру. Вказав, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне провадження №0000682 були внесені 08.07.2019 року із правовою кваліфікацією за ч.3 ст.368 КК України. При цьому, 04.06.2021 року кримінальне провадження було закрито слідчим у зв`язку із відсутністю в діях особи ознак кримінального правопорушення. 30.06.2021 року прокурор скасовує постанову слідчого про закриття кримінального провадження, і в той же день, не проводячи жодних слідчий дій, йому повідомляють про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України. Вважає вказане повідомлення про підозру необґрунтованим. Крім того, зазначив, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області закрито кримінальне провадження. Також наголосив на тому, що повідомлення про підозру йому почали зачитувати о 17:30 год., хоча ГУ ДФС в Закарпатській області працює до 17:00 год., тобто в позаробочий час.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги. Вказав, що повідомлення про підозру відповідає вимогам закону. Повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_5 01.07.2021 року, так як 30.06.2021 року від відмовлявся від отримання такого. Тому, 30.06.2021 року в присутності ОСОБА_5 слідчим було зачитано зміст повідомлення про підозру. Вказав, що строки досудового розслідування були продовжені слідчим суддею. Постановою від 29.06.2021 року кримінальні провадження за ст.368 КК України та ч.1 ст.372 КК України були об`єднані в одне провадження. Кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України було закрито та постанову про закриття було скеровано до Офісу Генерального прокурора, звідти її було повернуто на адресу Закарпатської обласної прокуратури без змін. Крім того, зазначив, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.372 КК України може бути вчинене слідчим, прокурором чи іншою уповноваженою на те законом особою. Доповнив, що у повідомленні про підозру було допущено описку щодо адреси, а саме невірно зазначено АДРЕСА_2 , але при цьому, вірно зазначено назву органу, в якому працював підозрюваний ОСОБА_5 ГУ ДФС у Закарпатській області.
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечив. Вказав, що у повідомленні про підозру допущена описка у назві вулиці, так як він не місцевий та не орієнтувався у назві вулиці, де знаходилось слідче управління ГУ ДФС в Закарпатській області. Зазначив, що при оголошенні повідомлення про підозру не є обов`язковою участь захисника, та підозрюваний не вживав заходів щодо його виклику. Вважає, що при оголошенні ОСОБА_5 повідомлення про підозру жодних порушень допущено не було. Підозрюваний відмовився від отримання повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки. Щодо часу оголошення повідомлення про підозру, то таке йому було оголошено з урахуванням вимог ч.4 ст.223 КПК України.
Заслухавши доводи захисника, підозрюваного, прокурора та слідчого, дослідивши скаргу та долучені матеріали, переглянувши відеозапис долучений захисником, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Слідчим суддею встановлено, що П`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000682, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.368 та ч.1 ст.372 КК України.
З витягу з ЄРДР слідує, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом того, що посадові особи ГУ ДФС в Закарпатській області вчиняють тиск на суб`єктів господарської діяльності, накладають арешт на їх майно, вилучене в ході обшуку, після чого вирішують питання щодо фальсифікації кримінального провадження за грошові кошти, а надалі надсилають матеріали до суду щодо обвинувачення невинних осіб. Крім цього, слідчий слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС в Закарпатській області притягнув завідома невинного до кримінальної відповідальності.
Із долучених до скарги матеріалів вбачається, що постановою слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР розташованого у місті Львові Назара Канюки від 04.06.2021 року кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000682 від 08.07.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України закрито у зв`язку із відсутністю в діях осіб ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 від 30.06.2021 року скасовану постанову про закриття кримінального провадження №0000682 від 08.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 від 30 червня 2021 року матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях №0000682 від 08.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та №0000111 від 29.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України об`єднано в одне провадження, об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно єдиний реєстраційний номер №0000682.
30.06.2021 року слідчим П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР розташованого у місті Львові ОСОБА_11 , за погодженням із Заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_12 , в рамках кримінального провадження №0000682 від 08.07.2019 року, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у притягненні завідома невинного до кримінальної відповідальності слідчим, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.372 КК України.
За версією органу досудового розслідування ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області, був службовою особою органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства та уповноважений здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень. Встановлено, що 29.11.2018 начальником СУ ФР ГУ ДФС у Закарпатській області, ОСОБА_5 доручено проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000052 та постановою про створення слідчої групи, визначено його старшим слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні. Постановою прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування від 19.02.2019, із матеріалів кримінального провадження №0000052, в окреме провадження виділено матеріали досудового розслідування № 0000009. Старшим слідчим у вказаному кримінальному провадженні визначено ОСОБА_5 . Також встановлено, що 07.05.2019 слідчим ГУ ДФС у Закарпатській області, в рамках кримінального провадження № 0000009, проведено обшук за адресою: Закарпатська області Тячівський район, с. Нижня Апша, вул. Дружби Народів, під час якого виявлено дві цистерни об`ємом по 10 м3, в одній з яких знаходилось дизельне паливо, об`ємом близько 2300 літрів. Окрім цього, 07.05.2019 слідчим ГУ ДФС у Закарпатській області, в рамках кримінального провадження №0000009, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого виявлено пустий стальний резервуар об`ємом близько 6-8 тонн та резиновий шланг. Також, 07.05.2019 слідчим ГУ ДФС у Закарпатській області, в рамках кримінального провадження № 0000009, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_4 , підчас якого виявлено пусту цистерну, об`ємом 5 тонн, паливороздавальну колонку та паливний пістолет.
Під час досудового розслідування встановлено, що 14.08.2019 слідчим у кримінальному провадженні № 0000009 заступником начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_5 , повідомлено про підозру ОСОБА_9 , у незаконному зберіганні з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, дизельного палива об`ємом 1000 літрів, за адресою: АДРЕСА_5 та підготовці до незаконного зберігання та подальшого збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів спеціального обладнання, за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 . У такий спосіб, заступник начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області ОСОБА_5 , будучи слідчим у кримінальному провадженні № 0000009, службовою особою органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, будучи уповноважений проводити досудове розслідування кримінальних правопорушень, достовірно знаючи підстави та порядок оголошення особі про підозру, діючи всупереч положенням ст. ст. 2, 9, 39, 40, 276 КПК України, посадової інструкції заступника начальника другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Закарпатській області, не зібравши доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 не причетний до незаконного зберігання з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, дизельного палива об`ємом 1000 літрів, за адресою: АДРЕСА_5 , та підготовки до незаконного зберігання та подальшого збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів спеціального обладнання, за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою штучного створення показників виявлення та розкриття кримінальних правопорушень, усвідомлюючи очевидність притягнення до відповідальності завідомо невинної особи і бажаючи цього, 14.08.2019, о 15 годині 20 хвилин, перебуваючи у приміщенні службового кабінету, на першому поверсі адміністративної будівлі ГУ ДФС у Закарпатській області, за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, 52, вручив ОСОБА_9 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, а саме: у незаконному зберіганні з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів за адресою: АДРЕСА_5 , дизельного палива в кількості 1000 літрів; підготовці до незаконного зберігання та подальшого збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів спеціального обладнання, за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 .
У судовому засіданні було переглянуто долучений стороною захисту відеозапис. На такому зафіксовано, що слідчий оголошує адресу, за якою перебувають: АДРЕСА_1 ., о 17 год. 41хв. слідчий зачитує ОСОБА_5 повідомлення про підозру та його права та обов`язки. Після оголошення повідомлення про підозру ОСОБА_5 вказує, що він готовий отримати повістку про виклик, бажає присутності захисника, та вказує, що повідомлення про підозру оголошено йому в позаробочий час. Зазначив, що повідомлення про підозру є процесуальною дією, про яку йому ніхто не повідомляв, хоча повинні були повідомити за три дні та вказав, що не буде нічого підписувати без захисника, окрім повістки. О 18:03 год. в присутності понятих ОСОБА_5 відмовився від підпису про отримання повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальна права та обов`язки. Після, вказав, що готовий отримати повідомлення про підозру на наступний день - 01.07.2021 року в 11 годині разом із своїм захисником.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини «підозра» є частиною більш широкого поняття «обвинувачення», яке відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України являє собою твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за тлумаченням Європейського суду з прав людини вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером (справа «Девеєр проти Бельгії», рішення від 27 лютого 1980 року, скарга № 6903/75). У справі «Еклє проти Федеративної Республіки Німеччини» (рішення від 15 липня 1982 року, скарга № 8130/78) Європейський суд з прав людини констатував, що кримінальне обвинувачення може бути визначене як «офіційне повідомлення особи компетентним органом про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення». Розвиваючи зазначену концепцію Європейський суд з прав людини у справі «Фоті та інші проти Італії» (рішення від 10 грудня 1982 року) навів ширше витлумачення цього визначення, включивши до нього також «інші підстави, що підтверджують це звинувачення, і які можуть спричинити серйозні наслідки, що можуть ускладнити становище підозрюваного». Такими підставами, які можуть спричинити серйозні наслідки, можуть бути видача ордеру на арешт, обшук приміщення чи особистий обшук.
З огляду на зазначене, підозра є певним етапом обвинувачення, оскільки під час підозри висувається припущення про можливе вчинення особою кримінального правопорушення, а відтак має відповідати загальним вимогам, які характеризують зміст обвинувачення. Враховуючи, що підозра є припущенням про вчинення конкретною особою кримінального правопорушення, то існування підозри нерозривно пов`язане із наявністю підозрюваного.
Як закріплено в ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Таким чином, аналіз змісту ч. 1 ст. 42 КПК України дозволяє зробити висновок, що підозра (кримінальне переслідування у формі підозри) починається з моменту, коли особі повідомлено про підозру або ця особа затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного закону.
Таким чином, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вищевказаних процесуальних норм.
Відповідно до ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;
3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;
4) зміст підозри;
5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;
7) права підозрюваного;
8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Відповідно до положень ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
Як на підставу для скасування повідомлення про підозру сторона захисту вказує, що стороною обвинувачення пропущено строки досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, встановлені ч.2 ст.219 КПК України та вимога ст.116 КПК України, так як досудове розслідування у кримінальному провадженні до моменту повідомлення про підозру тривало більше як 23 місяці.
Сторона обвинувачення вказала, що строк досудового розслідування було продовжено прокурором та слідчим суддею до 30.10.2021 року, на підтвердження було долучено скріншот з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженню а №0000682, з якого вбачається, що строк досудового розслідування продовжено до 30.10.2021.
Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затверджений Наказом Генерального прокурора 30.06.2020 № 298, передбачено, що реєстр - створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Реєстру, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.
Сторона захисту не заперечувала стосовно тверджень сторони обвинувачення щодо того, що строки досудового розслідування були продовжені, жодних доказів на спростування вказанорго не надала.
Крім цього, 19.10.2021 року заступником начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_13 , на підставі ст.290 КПК України, було доручено слідчому П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) ТУ ДБР розташованого у м.Львові ОСОБА_14 , повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. На виконання вказаного доручення 20.10.2021 року слідчим оформлено відповідне повідомлення для направлення підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику В.Рокітянському.
Підозрюваний вказує, що при оголошенні йому повідомлення про підозру було порушено його право на захист.
Стаття 20 КПК України розкриває зміст поняття права на захист, яке полягає у наданні підозрюваному, обвинуваченому, виправданому чи засудженому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд зобов`язані роз`яснити підозрюваному, обвинуваченому його права та забезпечити право на кваліфіковану правову допомогу з боку обраного ним або призначеного захисника.
Частиною 3 ст.42 КПК України передбачено, що підозрюваний має право, зокрема, на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним незалежно від часу в робочі, вихідні, святкові, неробочі дні до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту - зустрічі без обмеження в часі та кількості у робочі, вихідні, святкові, неробочі дні; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних діях; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів для оплати такої допомоги.
Нормами КПК України не передбачено обов`язкової участі захисника при врученні повідомлення про підозру, підстав, передбачених положеннями ст.52 КПК України коли участь захисника у кримінальному провадженні є обов`язковою не встановлено. Інших слідчих дій, на той час із участю підозрюваного не проводилося. Сама лише відсутність захисника при врученні повідомлення про підозру не може слугувати безумовною підставою для скасування письмового повідомлення про підозру.
Щодо часу вручення повідомлення про підозру, то слідчий суддя зазначає, що нормами КПК не обмежено можливості вручення повідомлення про підозру лише в робочий час, є вимога, що таке вручається в день його складення.
У судовому засіданні було з`ясовано, що о 17:41 год. 30.06.2021 року ОСОБА_5 почали зачитувати повідомлення про підозру. Порушень законодавства у вказаному слідчий суддя не вбачає. При цьому, виходячи з аналогії закону, оскільки нормами КПК України не передбачено часу щодо вчинення процесуальних дій, до яких належить вручення повідомлення про підозру, слідчий суддя вважає за можливе застосувати положення ч.4 ст.223 КПК України, згідно якого проведення слідчих(розшукових) дій не допускається у нічний час (з 22 до 6 години).
Як на підставу для скасування повідомлення про підозру захисник також посилається на те, що 30 червня 2021 року повідомлення про підозру ОСОБА_5 у порядку та в спосіб, передбачений КПК України вручено не було, а слідчий обмежився виключно зачитуванням тексту повідомлення про підозру, яка фактично була вручена лише 01 липня 2021 року о 11год. 00 хв.
Частиною 1 ст.278 КПК України встановлено, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Так, згідно ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
З наданих матеріалів вбачається, що повідомлення про підозру було складено 30 червня 2021 року, та в цей же день слідчим було зачитано текст повідомлення про підозру ОСОБА_5 , тобто ознайомлено із його змістом, що зафіксовано на відеозаписі, який було переглянуто у судовому засіданні.
Крім того, на пам`ятці про права та обов`язки підозрюваного зазначено наступне: «Про підозру та права і обов`язки підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено 30.06.2021 року о 18:30 год. у м.Ужгород по вул.Волошина, 52, із застосуванням відеозапису та в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 від отримання примірника повідомлення про підозру та пам`ятки про права та обов`язки ОСОБА_5 відмовився». Відмова мала місце у присутності понятих та зафіксована на відеозаписі. Тобто, повідомлення про підозру було вручено відповідно до вимог КПК України, а тому посилання захисника в цій частині є безпідставним.
Положеннями ч.1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Твердження сторони захисту про те, що в повідомленні про підозру неправильно вказано місце вчинення кримінального правопорушення знайшло підтвердження під час судового розгляду даної скарги.
Разом із тим, на переконання слідчого судді, та обставина, що викладені у повідомленні про підозру відомості у частині зазначення місця вчинення кримінального правопорушення, а саме щодо невірного зазначення назви вулиці, на якій знаходиться службовий кабінет ОСОБА_5 , зокрема АДРЕСА_6 , замість вірної вул.Сонячна, 26, свідчить про допущену стороною обвинувачення технічну описку під час складення повідомлення про підозру, про що і було зазначено слідчим та прокурором у судовому засіданні, та не може бути самостійною підставою для скасування повідомлення про підозру.
Щодо доводів сторони обвинувачення про обґрунтованість підозри слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Контекстний аналіз наведених положень у зіставленні з п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що під час розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання під час повідомлення про підозру Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.
Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватися слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.
Слідчий суддя при розгляді даної категорії скарг, повинен перевіряти дотримання органом досудового розслідування вимог ст. ст. 277, 278 КПК України при складанні, затвердженні та врученні повідомлення про підозру, а не вдаватися до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення, встановленню винуватості особи у його вчиненні, та наявності у діях підозрюваного складу кримінального правопорушення, тобто до вирішення тих питань, які не є предметом розгляду слідчого судді під час досудового розслідування. Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.
Крім того, системний аналіз норм КПК України та практики ЄСПЛ дозволяє прийти до висновку, що КПК України оперує поняттями, які відповідають декільком різним стандартам доказування (переконання) - стандарт «обґрунтованої підозри», переконання (доведення) «поза розумним сумнівом» та стандарти «достатніх підстав (доказів)» тощо.
Стандарти «достатніх підстав (доказів)» використовуються в широкому колі різноманітних ситуацій, що виникають в ході кримінального провадження, тому вони не є сталими, а залежать від конкретної ситуації, цілі прийняття тих чи інших рішень (вчинення дій) та їх правових наслідків. При цьому вони застосовуються як для прийняття процесуальних рішень слідчими суддями (судом) (статті 157, 163, частина 5 статті 234, 260 та інші статті КПК), так і слідчими, прокурорами (статті 134, 271, 276 КПК та інші).
Таким чином, повідомлення про підозру на підставі пункту 3 частини 1 статті 276 КПК передбачає дотримання стандарту «достатніх підстав (доказів)».
Для цілей повідомлення особі про підозру стандарт «достатніх підстав (доказів)» передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.
Питання доведеності вини, оцінки доказів та наявності складу кримінального правопорушення в діянні підозрюваного ОСОБА_5 не є предметом доказування при розгляді даної скарги. При розгляді скарги на повідомлення про підозру слідчий суддя має оцінити достатність та належність доказів лише стосовно того чи досягнуто стороною обвинувачення стандарт переконання «достатність доказів» для цілей повідомлення про підозру.
Суд під час розгляду кримінального провадження по суті повинен оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, а слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати такі питання, та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" (заява N42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року, остаточне 21.07.2011)), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
Дослідивши надані сторонами докази, в межах своєї компетенції, слідчий суддя вважає, що матеріалами скарги не доведено що повідомлення про підозру ОСОБА_5 є очевидно протиправним та необґрунтованим. Слідчим суддею не встановлено факту спростування під час досудового розслідування доказів, що давали підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України
Також, слід наголосити, що відповідно до ч.1-3 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, що передбачені КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
При цьому, як в матеріалах поданої скарги, так і в судовому засіданні, стороною захисту не наведено даних, які б викликали сумніви щодо законності повідомлення про підозру чи спростовували висновок сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, в межах якого здійснюється досудове розслідування.
У судовому засіданні підозрюваним було долучено до матеріалів скарги ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 липня 2021 року, справа №308/8430/21, якою клопотання підозрюваного ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження № 0000682 від 08.07.2019 року задоволено. Закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2019 за №0000682 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.372 КК України, на підставі ч.9 ст.284 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 21 КПК України вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.532 КПК України вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Разом із тим, сторонами було зазначено, що на даний час вказана ухвала оскаржена в апеляційному порядку та рішення судом апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду ще не ухвалене, у зв`язку із чим ухвала слідчого судді від 19.07.2021 року не набрала законної сили, на даний час не є остаточною, та не створює правових наслідків, передбачених ст.533 КПК України.
Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30.06.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.372 КК України у кримінальному провадженні №0000682 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2019 року за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, а доводи сторони захисту є такими, що не тягнуть за собою скасування повідомлення про підозру. За таких обставин у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 24, 42, 136, 277, 278, 303, 309, 368, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30.06.2021 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.372 КК України у кримінальному провадженні №0000682 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.07.2019 року, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області ОСОБА_1