Провадження №1-кс/760/8776/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2021 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0002038 від 28 липня 2021 року,
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця міста Донецьк, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, в межах строку досудового розслідування до 28 жовтня 2021 року.

В обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0002038 від 28 липня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , 28 липня 2021 року приблизно о 01 год. 25 хв., перебуваючи на ділянці місцевості неподалік від будинку за адресою: АДРЕСА_3 , побачив раніше невідомого йому ОСОБА_7 , який сидів на лавці. В цей момент ОСОБА_5 , передбачаючи, що у ОСОБА_7 наявні при собі матеріальні цінності, маючи на меті власне збагачення за рахунок заволодіння чужим майном, вирішив незаконно заволодіти чужим майном, яке належить останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я особи, з метою особистого незаконного матеріального збагачення, ОСОБА_5 28.07.2021, приблизно о 01:30 годин діючи умисно, перебуваючи на ділянці місцевості неподалік від будинку за адресою: АДРЕСА_3 спровокував словесний конфлікт із ОСОБА_7 , після чого наблизився до останнього та наніс йому декілька ударів кулаками рук та ногами в область голови та тулуба, тим самим застосував насильство, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді, згідно довідки № 122 Київської міської клінічної лікарні № 12: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, двобічного травматичного перелому нижньої щелепи, перелому кісток носа, забійних ран верхньої губи та перенісся, множинних гематом м`яких тканин обличчя. Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_7 впав на асфальт. Після чого ОСОБА_5 , подолавши волю потерпілого до опору, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного матеріального збагачення, заволодів майном ОСОБА_7 , яке знаходилось у кишенях одягу останнього, а саме: мобільним телефоном марки «Нокіа-2210», вартістю 100 гривень з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , вартістю 100 гривень, паспортом громадянину України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_7 , який матеріальної цінності не становить, грошима в сумі 400 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 , діючи умисно, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажаючи настання таких наслідків, утримуючи при собі чуже майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним в подальшому на свій власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КК України.

28 липня 2021 року о 22:00 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, фактичний час затримання 28.07.2021 о 17 годині 30 хвилин.

29 липня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

30 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 год. 30 хв. 25 вересня 2021.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення у ОСОБА_7 ;

- показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що особа ромської національності нанесла йому декілька ударів ногою по голові та з кишені джинсової куртки забрав у нього мобільний телефон та гаманець грошовими коштами у сумі 400 гривень;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якого потерпілий впізнав ОСОБА_5 як особу, яка заволоділа його речами та нанесла йому тілесних ушкоджень;

- показами свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що відпочивав разом із своїм знайомим на прізвисько « ОСОБА_10 » та у ході конфлікту з невідомим, « ОСОБА_10 » почав його бити та міг його обікрасти так як був біля потерпілого;

- показами свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що вона відпочивала на лавці та до неї підійшов незнайомий чоловік і попросив викликати поліцію так як неподалік була бійка. Підійшовши, вона побачила як один чоловік вдарив потерпілого коліном в обличчя, а інший в подальшому при появі поліції втік. Зі слів потерпілого їй стало відомо, що чоловік втік заволодів його мобільним телефоном та гаманцем;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого свідок впізнала ОСОБА_5 як особу, яка була біля потерпілого та з його слів заволоділа його мобільним телефоном та гаманцем;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 ;

- показами свідка ОСОБА_13 , який повідомив, що він бачив як чоловік на прізвисько « ОСОБА_10 » бив потерпілого ногами по голові та в подальшому при появі поліції втік;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_13 , відповідно до якого свідок впізнав ОСОБА_5 як особу, який бив потерпілого ногами по голові;

- протоколом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 ;

- протоколом затримання ОСОБА_5 , в порядку ст. 208 КПК України;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

У клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 органом досудового розслідування зазначалися ризики передбачені ст.177 КПК України які вказують на те, що підозрюваний може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, на що вказує те, що, повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення підозрюваний може переховуватися значний термін від правоохоронних органів та суду;

- впливати на потерпілу та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, оскільки підозрюваний вчинив умисне особливо тяжке кримінальне правопорушення проти власності особи із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, що свідчить про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може погрожувати потерпілому та свідкам з метою зміни їх свідчень в частині фактичних обставин;

- вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований та не навчається, не має постійного джерела доходу та може вчиняти інші злочини.

Зазначені ризики не зменшилися та їх запобігання можливо лише при продовженні строку запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

02 вересня 2021 року було отримано ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 про тимчасовий доступ до речей і документів які перебувають у володінні до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська клінічна лікарня №12» що за адресою: м. Київ, вул. Підвисоцього, 4-а, а саме до медичної карти стаціонарного хворого №6681 оформленої на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 16 арк.

10 вересня 2021 року було призначено судово-медичну експертизу потерпілого ОСОБА_7 з метою встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, проведення якої ще не завершено.

15 вересня 2021 року до Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві надійшов лист з Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про необхідність надання даних спіральної комп`ютерної томографії на ім`я ОСОБА_7 .

Керівником Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_14 строк досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження було продовжено до трьох місяців, тобто до 28 жовтня 2021.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 по кримінальному провадженню закінчується о 17 год. 30 хв. 25 вересня 2021 року. Однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявилося можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих, розшукових та процесуальних дій, зокрема завершити проведення та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок судово-медичної експертизи з метою з`ясування ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 результат якої має суттєве значення для судового розгляду та здійснити відкриття матеріалів в кримінальному провадженні відповідно до ст. 290 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, покликаючись на викладені у ньому обставини.

Захисник заперечувала проти продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 , просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою: АДРЕСА_2 , адже ризики, які були встановлені під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суттєво зменшилися.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Як визначено ст.12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно вимог ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 4 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ч.5 ст.199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 т.187 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_15 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази, які обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.
28 липня 2021 року о 22:00 годині в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затриманий за підозрою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, фактичний час затримання 28 липня 2021 року о 17 годині 30 хвилин.

29 липня 2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України.

30 липня 2021 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_8 відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 год. 30 хв. 25 вересня 2021.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду та враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Крім того, як неодноразово зазначав Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, у випадках коли констатував порушення статті 5 Конвенції щодо розгляду доцільності продовження строків тримання особи під вартою, протягом як досудового розслідування, так і судового розгляду, продовження строків тримання під вартою повинно ґрунтуватися на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під вартою на початковій стадії розслідування.
Під час досудового розслідування встановлено, що ризики, які були встановлені під час застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливу на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення існують на даний час, проте у зв`язку із ефективним перебігом досудового розслідування суттєво зменшилися.
Також, слідчий суддя враховує той факт, що досудове розслідування в даному кримінальному провадженні триває, з 28 липня 2021 року органом досудового розслідування проведено ряд слідчих, розшукових та процесуальних дій, проте також необхідно завершити проведення судово-медичної експертизи з метою з`ясування ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_7 та здійснити відкриття матеріалів у кримінальному провадженні відповідно до ст.290 КПК України.
Проаналізувавши доводи учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що єдиною підставою для продовження строку тримання підозрюваного під вартою слугував факт наявності ризиків, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу підозрюваному та продовжували існувати під час проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.
Разом з тим, прокурором не було доведено в судовому засіданні, що на даний час існують або з`явилися якісь нові ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, а навпаки, наявними в клопотанні доказами підтверджено той факт, що зв`язку із перебігом ефективного розслідування справи встановлені під час застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу ризики, суттєво зменшилися.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначав, що для відмови у досудовому звільненні особи принципи конвенційного прецедентного права передбачають чотири основні підстави: 1. ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення у справі «Штеґмюллер проти Австрії» (Stogmuller v. Austria) від 10 листопада 1969 р., серія А, № 9, п. 15); 2. ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя (рішення у справі «Вемгофф проти Німеччини» (Wemhoff v. Germany) від 27 червня 1968 р., серія А, № 7, п. 14); 3. вчинення ним подальших правопорушень (рішення у справі «Мацнеттер проти Австрії» (Matznetter v. Austria) від 10 листопада 1969 р., серія А, №10, п.9); 4. або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення у справі «Летельєр проти Франції» (Letellier v. France) від 26 червня 1991 р., серія А, № 207).

Ризик переховування підозрюваного (обвинуваченого) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість підозрюваного (обвинуваченого), його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти. (Рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року, серія А, №254-А, п. 33).
Враховуючи, що прокурором не було доведено наявність наміру підозрюваного перешкоджати процесові здійснення правосуддя, у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, тому, слідчий суддя, з урахування особи підозрюваного ОСОБА_5 , а також тих обставин, що прокурором не доведено слідчому судді, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, які наявні у кримінальному провадженні, вважає необхідним відмовити в продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .
У практиці Європейського суду з прав людини визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення заявником злочину спочатку може виправдовувати тримання під вартою, проте суд неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не може сама по собі бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою (рішення у справі «Єчус проти Литви»).
При цьому Європейський суд з прав людини зазначає, що існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення ЄСПЛ у справі «Смирнова проти Росії»). У всіх випадках, коли ризик ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ від 23 вересня 2008 року у справі «Вренчев проти Сербії»).
За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованим та достатнім задля забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 28 жовтня 2021 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.
Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи, утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій, здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право виїзду з України та в`їзду в Україну, які в сукупності із застосованим запобіжним заходом, повинні достатньою мірою гарантувати та забезпечити, у подальшому, належну його процесуальну поведінку у даному провадженні.
Керуючись ст.131-132, 176-178, 181, 183, 186, 193-194, 196, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Солом`янського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити частково.
У продовженні строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжній захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 28 жовтня 2021 року включно, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , та зобов`язати його прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду,
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи,
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні поза межами процесуальних дій,
- здати на зберігання до відповідних органів держаної влади свої паспорти для виїзду за кордон, та інші документи, які дають право виїзду з України та в`їзду в Україну.
Строк дії даної ухвали визначити до 28 жовтня 2021 року включно.
Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та звільнити його з-під варти.
Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру міста Києва.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: