490/8382/17 03.12.2021
н/п 1-кп/490/295/2021
справа № 490/8382/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглядаючи кримінальне провадження №0003368, внесеного до ЄРДР, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Зелений Гай Жовтневого району Миколаївської області, громадянин України, неодружений, з загальною середньою освітою, непрацюючого, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий 23 листопада 2015 року Центральним районним судом м. Миколаєва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, від відбування якого на підставі ст. 75 КК України звільнений з випробуванням строком на два роки,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: м. Миколаїв, громадянин України, неодружений, з загальною середньою освітою, не працюючого, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисники ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в с т а н о в и в:

Центральним районним судом м. Миколаєва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні вирішувалося питання про доцільність продовження ОСОБА_3 строку тримання під вартою, строк якого спливає 06 грудня 2021 року.

Прокурор клопотав продовжити строк тримання ОСОБА_3 під вартою оскільки саме такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків під час розгляду справи. Підставами для продовження застосування такого запобіжного заходу являються наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину, а також наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на недопитаних свідків, зокрема ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_10 , який через раніше отримані від ОСОБА_3 погрози до цього часу не зявляється до суду. Ризик вчинити новий злочин, оскільки ОСОБА_3 раніше судимий, та на теперішній час має не зняту та непогашену судимість за скоєння насильницького майнового злочину, ОСОБА_3 на даний час притягається до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, обвинувальний акт перебуває на розгляді в Ленінському районному суді м. Миколаєва. Застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_3 не згоден із тривалим триманням під вартою, зазаначає про своє погане самопочуття викликане захворюваннями, та відсутність лікування в установі в якій тримається. Проте доказів в обгрунтування доводів суду не надав. Просив суд змінити запобіжний захід на домашній арест за постійним місцем проживання.

Захисник ОСОБА_7 доводи обвинуваченого підтримала.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, оцінивши ступінь обґрунтованості заявлених клопотань, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, що стосуються клопотань які вирішуються, суд дійшов висновку.

З 02 серпня 2017 року обвинувачений ОСОБА_3 тримається під вартою. Строк тримання обвинуваченого під вартою судами постійно продовжувався.

06 грудня 2021 року строк тримання ОСОБА_3 під вартою закінчується, проте судовий розгляд кримінального провадження досі триває.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях статей 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею, судом в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Водночас, ст. 17 Закону України від 23.08.2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Наявність ризиків, які на думку прокурора дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також твердження того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам, обгрунтовані.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України запобіжний захід не є покаранням за інкримінований злочин, а застосовується на період досудового розслідування і судового розгляду з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Проте, інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, та вчинений з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, за санкцією ч. 2 ст. 187 КК України карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років, вина у вчиненні якого обвинуваченими не визнається, це свідчить про наявний ризик можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду, з метою ухилення від несення покарання в разі доведеності вини. Крім того, зухвала поведінка ОСОБА_3 в судових засіданнях та негативне ставлення до учасників судового провадження, зокрема до потерпілого, свідків та суду, є саме тим випадком коли продовження тримання під вартою може бути виправдано за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

Тому, такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе запобігти такому ризику, який на думку суду є досі реальним.

Тому обвинуваченому ОСОБА_3 строк тримання під вартою необхідно продовжити. Підстав для зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу станом на цей час, суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196-197, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Продовжити ОСОБА_3 , строк тримання під вартою до 30 січня 2022 року, з правом внесення застави визначеної Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 28 травня 2021 року.

Ухвалу суду направити до ДУ "Миколаївській слідчий ізолятор"для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду.

Строк дії ухвали - 30.01.2022 року.

Суддя ОСОБА_1