Справа № 163/2496/21
Провадження № 1-кс/163/737/21
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2021 року Слідчий суддя Любомльського районного суду
Волинської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 (м.Любомль)Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні №0000362 від 31.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в :

Клопотання надійшло на адресу Любомльського районного суду Волинської області 01.11.2021.

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки «КІА», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у ЄРДР внесені відомості про дорожньо-транспорту пригоду, що мала місце 30.10.2021 близько 20:39 години на автодорозі Т-03-02 сполученням "Піща-Верба-Павлівка" при виїзді з населеного пункту Згорани Ковельського району Волинської області в напрямку міста Любомль за участю автомобіля марки «КІА», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та пішохода ОСОБА_6 , в наслідок якої пішохід отримав тілесні ушкодження.

В ході проведення 30.10.2021 огляду місця події, що мав місце у період часу з 21:10 години до 22:00 години на 32 км +750 м автодороги сполученням "Піща-Любомль-Верба" поблизу села Згорани Ковельського району Волинської області, вищезазначене майно було оглянуто, вилучено та визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадженні.

На думку слідчого, вилучене майно має силу речового доказу; є предметом зло-чину; зберегло на собі його сліди, а арешт цього майна дасть також можливість встановити важливі обставини провадження, в тому числі, провести експертизи.

Слідчий в канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання без його участі, одночасно вказавши, що клопотання підтримує, просить його задовольнити, оскільки на даний час в кримінальному провадженні призначено інженерно-транспортні експертизи, які станом на 17.11.2021 не виконані та за результатами яких може виникнути необхідність у призначенні додаткових експертиз, а також за даними результатами буде проведено слідчий експеримент.

Прокурор, власник майна в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання.

Захисник власника майна - адвокат ОСОБА_7 в судове засідання також не з`явилась, на електронну адресу суду надіслала клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без її участі, одночасно вказала, що підтримує подані нею письмові заперечення, просила в задоволенні клопотання відмовити.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Під час розгляду клопотання встановлено таке.

Кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.286 КК України зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 31.10.2021 за №0000362, що підтверджено відповідним витягом.

Майно, щодо якого подано клопотання, дійсно вилучено під час огляду місця події, що стверджено відповідним протоколом від 30.10.2021, і визнано речовими доказами, що підтверджується постановою слідчого від 31.10.2021.

Факт дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля марки «КІА», номерний знак НОМЕР_1 , та пішохода ОСОБА_6 і ознаки отримання пішоходом тілесних ушкоджень вбачаються з протоколу огляду місця події, повідомлень чергового лікаря № 11 від 30.10.2021, письмовими поясненнями ОСОБА_5 .

Автомобіль марки «КІА», номерний знак НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 та на момент ДТП перебував у володінні останнього.

За приписами ст.ст.131, 132, 170 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Щодо тверджень захисника у своїх запереченнях про відсутність в клопотанні належних доказів доведеності вини ОСОБА_5 у вказаному кримінальному провадженні, оскільки відсутні повідомлення про підозру або обвинувальний акт, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У п.175 Рішення Європейського суду з прав людини в справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990).

Зміст внесених в ЄРДР відомостей не дає підстав для висновку про необґрунтованість підозри, як для стороннього об`єктивного спостерігача така підозра не є явно необґрунтованою та не є неприйнятною з будь-яких інших підстав. Отже, вона має бути визнана прийнятною та обґрунтованою, попри це така обставина не свідчить про винуватість будь-кого у вчиненні кримінальних правопорушень.

Крім цього, враховуючи положення, викладене в п.55 Рішення Європейського суду з прав людини в справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Окрім цього, підозра вчинення кримінального правопорушення обґрунтовується: протоколом огляду місця події та схемою місця ДТП, повідомленням чергового лікаря та письмовими поясненнями ОСОБА_5 .
На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення факту вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку із цим не заслуговують покликання сторони захисту на відсутність прямих і беззаперечних доказів обґрунтованості підозри вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.
Щодо аргументів захисника в частині закінчення строків накладення арешту на тимчасове вилучене майно.
Згідно з вимогами ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Частиною 6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.

Клопотання слідчого про арешт майна надійшло на адресу суду 01.11.2021, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, а отже слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

В межах строків передбачених ч.1 ст.172 КПК України клопотання призначено до розгляду на 09:00 годину 03.11.2021, про що повідомлено третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_5 .

Перед початком судового засідання 03.11.2021 на електронну адресу суду найшло клопотання від захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_7 , в якому остання просила розгляд клопотання відкласти та повідомити про наступну дату засідання завчасно.

Оскільки, відповідно до ч.1 ст.64-2 КПК України третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна, а отже має право на захист, користуватися правовою допомогою захисника, для не порушення такого права особи, клопотання адвоката ОСОБА_7 задоволена, розгляд клопотання відкладено, про що учасників повідомлено завчасно.

Визначення слідчим майно яке є предметом розгляду цього клопотання, як речового доказу, не ставиться в залежність від спливу строку власне розгляду такого клопотання, що зобов`язує слідчого суддю перевірити обґрунтованість підозри вважати таке майно доказом і після спливу строку визначеного ч.6 ст. 173 КПК України.

У зв`язку із чим, твердження захисника про пропущення строку накладення арешті на мано, слідчий суддя до уваги не приймає.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Отже, під час розгляду клопотання встановлено, що вилучене майно, на яке слідчий просить накласти арешт є тимчасово вилученим майном і має сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, матиме важливе значення для розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення судових експертиз, встановлення обставин правопорушення, винних осіб та інших об`єктивних даних у кримінальному провадженні.

При цьому, слід врахувати, що завданням кримінального провадження в силу ст.2 КПК України є з`ясування обставин та зібрання доказів не лише тих які доводять причетність до вчинення злочину, але й які виправдовують невинних осіб.

Арешт майна відповідає розумності та співрозмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження щодо запобігання можливості його приховування, відчуження і не тягне негативних наслідків.

Таким чином, підстави внесеного слідчим клопотання відповідають вимогам ст.ст.98, 170, 173 КПК України і належним чином обґрунтовані, через що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 31.10.2021 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки «КІА», номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , заборонивши власнику (володільцю) володіти, користуватись та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду.

Слідчийсуддя ОСОБА_1