Справа № 627/1187/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.12.2021смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000046 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Козіївка Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, розлученого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

у с т а н о в и в :

27 жовтня 2021 року, приблизно о 19 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись , на площі , неподалік сільського клубу, по вул.Слобожанська, 54, в с. Козіївка Богодухівського району Харківської області, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, виявляючи своє зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки, діючи умисно, усвідомлюючи, що своїми діями грубо порушує громадський порядок і бажаючи цього, проявляючи винятковий цинізм, безпідставно підійшов до мотоцикла «Forte FT125-K9A» б/н червоного кольору, яким користується неповнолітній ОСОБА_5 , та в присутності громадян ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , справив природню потребу на мотоцикл.

Після цього, ОСОБА_5 , зробив зауваження ОСОБА_4 щодо його хуліганських дій , а останній, протиставляючи себе іншим громадянам та суспільству, ведучи себе нахабно та грубо, діючи з особливою зухвалістю, бажаючи самоствердитись за рахунок неповаги до оточуючих та, прагнучи показати свою неповагу до існуючих правил поведінки в суспільстві, маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства та правил поведінки в ньому, незважаючи на присутність неповнолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та повнолітнього ОСОБА_8 , які в той момент знаходилися на вулиці, почав висловлюватися на адресу неповнолітнього ОСОБА_5 нецензурною лайкою, принижуючи його честь та гідність, тим самим провокуючи конфлікт.

Не реагуючи на зауваження ОСОБА_5 , ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свої хуліганські дії, обома руками, розкритими долонями , наніс два удари по обличчю ОСОБА_5 в область щоки та вуха, спричинивши останньому фізичний біль.

Хуліганські дії ОСОБА_4 мали місце тривалий час, вперто не припинялися протягом 30 хвилин, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_5 завдано фізичного болю.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, визнав повністю, не заперечував факту його вчинення при вищевикладених обставинах, пояснивши, що дійсно з хуліганських мотивів, справив природню потребу на мотоцикл та ображав потерпілого ОСОБА_5 , завдавши йому фізичного болю.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при обставинах встановлених у ході судового розгляду та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, роз`яснивши при цьому учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого в обсязі обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті, повністю доведена і його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю та винятковим цинізмом.

Відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, передбаченої ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_4 , відноситься до категорії кримінальних проступків.

Вивченням особи ОСОБА_4 судом встановлено, що він осудний, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, розлучений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тимчасово не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога КНП «Краснокутська ЦРЛ» Краснокутської селищної ради не перебуває, зареєстрований та проживає на території Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області, згідно даних якої ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони, зловживає спиртними напоями, конфліктний, має шкідливі звички.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує відповідальність ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50, 65 КК України особі, що вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» звертає увагу на те, що призначаючи покарання, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі №682/956/17 вказала про те, що визначені у ст.65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує, що ним скоєний проступок, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставину, що обтяжує покарання, відсутність обставин , що пом`якшують покарання .

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 , покарання в межах санкції ч.1 ст.296 КК України, у виді обмеження волі , але на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком , поклавши на обвинуваченого обов`язки , передбачені ст.76 КК України . На думку суду, призначене покарання відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Витрати на залучення експерта та проведення експертиз відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. 369-371, 373-375 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, і призначити йому покарання за цим законом у виді 4 (чотири) роки обмеження волі .

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

У відповідності до вимог ст. 76 КК України на період іспитового строку, покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Речовий доказ: мотоцикл «Forte FT125-K9A» червоного кольору, повернути законному власнику, згідно зберігальної розписки .

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1