ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД Єдиний унікальний номер справи: 656/527/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Підозрюваного ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000140 за апеляційною скаргою з доповненнями прокурора на ухвалу слідчого судді Іванівського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Іванівка Іванівського району Херсонської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Іванівського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000140 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування на 60 днів, строком до 14 листопада 2021 року включно, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України. Звільнено ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати у кримінальному провадженні №0000140 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11 листопада 2021 року включно.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що слідчий суддя не надав належної оцінки тому факту, що ОСОБА_7 10.09.2021 року (за три дні до вчинення інкримінованого злочину) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме 04.09.2021 року за місцем свого проживання підозрюваний заподіяв своїй дружині легке тілесне ушкодження.

Вважає, що вчинення через три дні нового кримінального правопорушення свідчить про кримінальну спрямованість ОСОБА_7 та наявність ризику вчинення ним у разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою нового кримінального правопорушення. В порушення вимог ст.194 КПК України слідчий суддя не надав оцінки вказаному ризику.

Посилання слідчого судді про недоведеність факту притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за заподіяння своїй дружині легких тілесних ушкоджень спростовується наданим в судовому засіданні повідомленням про підозру за ч.1 ст.125 КК України, а також показами самого підозрюваного. На даний час обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України перебуває на розгляді Іванівського районного суду.

Слідчий суддя критично поставився до позиції сторони обвинувачення про те, що на розгляді в суді перебуває справа про розірвання шлюбу між підозрюваним та його дружиною, оскільки слідчим не надано документів на підтвердження цього, не зважаючи на те, що ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердив даний факт.

Слідчий суддя не надав належну правову оцінку показам свідка ОСОБА_9 , що 13.09.2021 року підозрюваний погрожував підірвати її гранатою.

Вказує, що обраний запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є занадто м`яким та не забезпечує належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки 20.10.2021 року о 23 год. 05 хв. до чергової частини ВП №2 Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення (ЖЄО №3588) про те, що ОСОБА_7 покинув місце, в якому цілодобово утримувався під домашнім арештом.

Допитана в якості свідка ОСОБА_9 пояснила, що 20.10.2021 року близько 23 год. її чоловік ОСОБА_7 зайшов до приміщення кафе «Апельсин», в якому вона працює та почав висловлюватися нецензурною лайкою та погрожувати їй.

Згідно рапорту інспектора ГРПП ВП №2 Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області 20.10.2021 року близько 23 год. 10 хв. за повідомленням ЖЄО №3588 він прибув до кафе «Апельсин» за адресою: Херсонська область, Генічеський район, смт Іванівка, вул.Соборна, 20, де виявив ОСОБА_7 .

Згідно рапорту слідчого СВ Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області, який є старшим групи слідчих у кримінальному провадженні №0000140, дозволу 20.10.2021 року залишити житло за адресою: АДРЕСА_1 , він підозрюваному не давав.

Допитаний ОСОБА_7 факт залишення житла 20.10.2021 року заперечує.

Таким чином, саме обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання покладених на останнього обов`язків.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 вказує на необґрунтованість апеляційних вимог прокурора, просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Іванівського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, захисника, підозрюваного, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги з доповненнями, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, з покладенням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст. 194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором не доведено існування заявлених стороною обвинувачення ризиків, а також недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Поруч із цим, суд апеляційної інстанції не може погодитися із такими висновками слідчого судді.

Так, матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (а.п.15-17).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, на які послався слідчий суддя в ухвалі, а саме протоколом обшуку від 13 вересня 2021 року (а.п.28-31), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , малолітнього свідка ОСОБА_10 (а.п.33-34), протоколом затримання ОСОБА_7 у порядку ст.208 КПК України (а.п.19-23), довідками від 13.09.2021 року (а.п.24-27), іншими матеріалами провадження.

Як роз`яснив у своєму рішенні Європейський суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Що стосується питання існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, то суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Так, у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 слідчий послався на існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.2 ст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Перевіряючи наведені доводи клопотання, слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення не доведено існування перелічених в клопотанні ризиків.

Разом із цим, на переконання суду апеляційної інстанції, такі висновки слідчого судді не ґрунтуються на детальній оцінці долучених до клопотання слідчого доказів.

Суд апеляційної інстанції погоджується із позицією слідчого судді, щодо недоведеності стороною обвинувачення ризику переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду, оскільки матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зав`язки, оскільки має постійне місце проживання, одружений, має чотирьох неповнолітніх дітей (а.п.11-а).

Поруч із цим, висновки слідчого судді щодо відсутності ризиків незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, на переконання колегії суддів є помилковими.

Так, згідно долучених до клопотання слідчого матеріалів, вбачається, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, згідно відомостей встановлених в ході досудового розслідування, підозрюваний погрожував ОСОБА_9 тим, що підірве бойову гранату. Сам підозрюваний хоч і має міцні соціальні зв`язки, проте за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, під час вживання алкогольних напоїв поводить себе агресивно. Крім того відносно ОСОБА_7 здійснювалося кримінальне провадження №0000315 за ч.1 ст.125 КК України, згідно наявної копії повідомлення про підозру від 10.09.2021 року ОСОБА_7 підозрювався у тому, що в стані алкогольного сп`яніння заподіяв ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження. Згідно долучених до матеріалів провадження відомостей ОСОБА_9 є свідком в кримінальному провадженні №0000140 за ч.1 ст.263 КК України.

Таким чином вказані обставини у сукупності із відомостями про тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення свідчать про реальне існування ризиків того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема насильницького характеру, або незаконно впливати на свідків.

Зазначене також підтверджується відомостями, що долучені прокурором в якості доповнень до апеляційної скарги. Згідно наданих прокурором відомостей, під час дії обраного відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, підозрюваний 20.10.2021 року покинув місце, в якому цілодобово утримувався під домашнім арештом та зайшов до приміщення кафе «Апельсин», в якому працює ОСОБА_9 і почав висловлюватися нецензурною лайкою та погрожувати їй.

Таким чином, наведені ризики, відомості про особу підозрюваного, а також характер інкримінованого підозрюваному злочину, свідчать про те, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, апеляційна скарга прокурора з доповненнями підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді Іванівського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року скасуванню з постановленням нової ухвали, якою відносно ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном дії в межах строку досудового розслідування до 11 листопада 2021 року, включно.

Керуючись ч.2 ст.376, ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Іванівського районного суду Херсонської області від 16 вересня 2021 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Генічеського РВП ГУНП в Херсонській області, погоджене з в.о. керівника Нижньосірогозького відділу Генічеської окружної прокуратури Херсонської області, про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 листопада 2021 року, включно.

Встановити строк дії ухвали до 11 листопада 2021 року включно.

Взяти під варту підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого або іншу особу, які здійснюють досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, а контроль за виконанням ухвали доручити начальнику Нижньосірогозького відділу Генічеської окружної прокуратури.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4