Справа № 461/7191/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1023/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2021 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши по кримінальному провадженні №0000613 від 13.08.2020 р. у відкритому судовому засіданні у м. Львові, в залі судових засідань Львівського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 ,-

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

встановила:

ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2021 року задоволено частково клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівської області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000613 від 13.08.2020 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 21.12.2018 Дрогобицьким районним судом Львівської області за ч.4 ст.296, ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки 2 місяці, покарання відбув, судимість не погашена, запобіжний захід у виді тримання під вартою у Львівській установі виконання покарань №19 Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України на строк 60 діб, тобто до 29 жовтня 2021 року включно.
Визначено ОСОБА_7 , заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500,00 грн.
Встановлено ОСОБА_7 , у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком до 29.10.2021 р. з моменту внесення такої:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;
-не відлучатися з м. Дрогобич, Львівської області без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у випадку наявності таких .
В задоволенні решти вимог клопотання, - відмовлено.
Зазначені обов`язки покладено на підозрюваного строк 2 місяці. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_7 , що у випадку невиконання вищезазначених обов`язків та в подальшому розгляду питання про застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на підставі п.3 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя матиме право не визначати розмір застави.
Контроль за виконанням даної ухвали покладено на старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівської області ОСОБА_9 .
Мотивуючи своє рішення слідчий суддя, зокрема, вказав, що докази є належними та допустимими, достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення може бути більш ретельно досліджено в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
Крім цього слідчий суддя вказав, що прокурор довів, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, санкція статті якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинене ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання, у т.ч. шляхом виїзду за кордон, тощо) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показань чи до дачі неправдивих показань, які б виправдовували ОСОБА_7 . Останній ніде офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий, а тому в органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може продовжити займатися злочинною діяльністю та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Відтак, підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Суд врахував, що у даному конкретному випадку, ризики визначені ст. 177 КПК України є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 КПК України. Тому, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відтак суд відмовляє у задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Суд вважав, що існують обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, про достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Водночас, суд врахував особу підозрюваного, який не працює, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, однак наявні ризик, передбачені ст.177 КПК України, а тому підозрюваному необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину без застосування насильства, суд вважав за можливе призначити заставу. Визначаючи розмір застави суд врахував, що ОСОБА_7 не має офіційного місця праці, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому з врахуванням його матеріального стану, вимог законодавства про те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд приходить до висновку про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою із альтернативою внесення застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500,00 грн.
На дану ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

В апеляційній скарзі зазначає, що підозрюваний повідомив, що він інвалід 3 групи, погано пересувається, має відрізану частину пальця на руці, одружений, має місце проживання, тобто органами слідства не надано суду ряд важливої інформації, яка має істотне значення при обранні запобіжного заходу.

Наголошує, що суд відмовив у відкладенні справи та незважив на необхідність дослідження вказаної інформації, зокрема витребування та перевірки наявності в особи інвалідності, соціальних зв`язків.

Підкреслює, що правоохоронні органи не запобігали вчиненню правопорушень, а згідно наданих матеріалів справи спонукали та сприяли їх вчиненню для того, щоб в подальшому притягнути особу до відповідальності.

Зазначає, що можливе вчинення даного правопорушення не потягло значних негативних наслідків.

На думку апелянта, суд визначив розмір застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів, що є необгрунтовано високим розміром.

В судове засідання адвокат ОСОБА_6 не прибув, належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, а саме телефонограмою 21.09.2021 р., в телефонному режимі, перед початком судового розгляду, секретарем судових засідань попереджений, що розгляд апеляційної скарги буде проведено без його участі, про що адвокат ОСОБА_6 не заперечив, відтак в силу вимог ч.4 ст. 405 КПК України, згідно якої неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, колегія суддів, вважає за можливе проводити судовий розгляд у відсутності адвоката ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідача, виступ прокурора, який заперечив подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з матеріалами клопотання, слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000613 від 13.08.2020, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.
02.09.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Під час вирішення питання про задоволення клопотання слідчого слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності та призначення вищевказаного покарання може: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
При обранні запобіжного заходу слідчим суддею враховано особу підозрюваного, який не працює, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.
Колегія суддів апеляційного суду приходить до переконання, що додані до клопотання слідчого докази в своїй сукупності дають можливість переконати об`єктивного спостерігача в ймовірності вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, та наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно його пов`язати із вчиненням даного кримінального правопорушення.
Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_7 повідомлено про підозру, а саме кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчим суддею обґрунтовано обрано саме такий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ч.2 ст. 177, ст.183 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження захисника підозрюваного.
При цьому, колегія суддів бере до уваги доводи прокурора наведені ним в суді апеляційної інстанції, який вказав, що підозрюваний має непогашену судимість, перевіряються інші епізоди щодо збуту зброї, крім цього, зазначив, що обвинувачений отримав винагороду більше 140 тис. грн., відтак має можливість сплатити визначений розмір застави.
Покликання апелянта про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначеним розміром застави відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя при визначенні розміру застави врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо визначеного ним розміру застави, який на переконання колегії суддів, буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта немає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 02 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4