Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/979/20
Провадження № 1-кп/935/72/22
У Х В А Л А
01 лютого 2022 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
власника майна - ОСОБА_3 ,
представника власника майна ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, заявленого в рамках кримінального провадження щодо ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 звернувсь до суду з клопотанням про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , за ч. 2,3 ст.185 КК України та ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України.
В обгрунтування клопотання вказав, що він є власником транспортного засобу RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , на який ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області у кримінальному провадженні, який визнано речовим доказом, було накладено арешт. На даний час розгляд кримінального провадження затягується з вини обвинувачених, завершено дослідження письмових та речових доказів по справі і наразі суд переходить до допиту обвинувачених, не можливо передбачити строк, протягом якого буде завершено розгляд справи і коли вирок суду набере законної сили. У зв`язку з вказаними обставинами порушуються права як власника автомобіля, яким не можливо розпоряджатися на власний розсуд. Окрім того, вказав, що має позику, яку необхідно повернути, однак він є пенсіонером, коштів не достатньо, а тому єдиний вихід розрахуватися з боргами є можливість продати автомобіль.
У зв`язку з вищевикладеним, ОСОБА_3 просить скасувати захід забезпечення кримінального провадження арешт у формі позбавлення власника, володільця права відчужувати, розпоряджатись легковим автомобілем марки - RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 26.10.2019 належить ОСОБА_3 .
У судовому засіданні під час розгляду клопотання власник майна ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 повністю підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_9 в судове засідання не з`явивсь, до суду подав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд клопотання про скасування арешту майна без участі прокурора, зазначив, що судовий розгляд на даний час не завершений, обвинувачені не допитані, а вказаний автомобіль має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, обставини, що підлягають доказуванню під час судового розгляду в повній мірі не перевірено, а тому в задоволенні клопотання просив відмовити.
Обвинувачений ОСОБА_5 , в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Інші учасники в судове засідання не з`явились, що не є перешкодою для розгляду даного клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Постановою слідчого Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 від 02.04.2020, автомобіль марки RENAULT MEGANE, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_3 було визнано речовим доказом.
Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 06.04.2020 накладено арешт у виді заборони права на відчуження на автомобіль марки RENAULT модель MEGANE, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова рами) НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_3 , залишивши вказаний автомобіль у користуванні власника. Як підстава накладення арешту в ухвалі зазначено, з метою збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 100 КПК України визначено, що речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути як найшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, доля речових доказів які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Ваховуючи вищевикладене, оскільки судовий розгляд у кримінальному провадженні не завершений, транспортний засіб перебуває у користуванні власника, а відповідно до ст. 100 КПК України доля речових доказів вирішується судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження, а отже суд вважає, що клопотання про скасування арешту майна заявлено передчасно.

Керуючись ст.ст. 98,100, 174, 369-376 КПК України, суд ,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1