У Х В А Л А
Іменем України

17 вересня 2021 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 поданого у рамках кримінального провадження № 0002142 від 17.09.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2021 року прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 подав клопотання у рамках кримінального провадження № 0002142 від 17.09.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358КК України про накладення арешту на майно.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначає, що до Деснянського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт правоохоронних органів про те, що 16.09.2021 року приблизно о 12:00 год. за адресою: АДРЕСА_1 , було зупинено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль марки Ланос, д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками підробки (ЄО № 54292 від 16.09.2021).

Так, 16 вересня 2021 року відповідно до ч.3 ст. 237 КПК України, дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено огляд місця події, у присутності ОСОБА_4 , у якого було виявлено та вилучено автомобіль марки Ланос, д.н.з. НОМЕР_2 , він-код НОМЕР_3 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на даний автомобіль.

17 вересня 2021 року були внесені відомості до ЄРДР за реєстраційним

№ 0002142 від 17.09.2021, за ознаками кримінального проступку, за попередньою кваліфікацією за ч. 4. ст. 358 КК України.

При проведенні досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 орендує вищезазначений автомобіль у особи на ім`я ОСОБА_6 протягом тривалого часу.

Прокурор просить (дослівно) - накласти арешт на майно із бабороною відчуження, розпорядження, користування та вчиняти будь-які реєстраційні дії з метою збереження речових доказів та їх подальшого експертного дослідження у кримінальному провадженні, яке вилучено, під час огляду місця події від 16.09.2021, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: автомобіль марки Ланос, д.н.з. НОМЕР_2 , він-код НОМЕР_3 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, хоча про день і час розгляду клопотання повідомлявся належним, чином. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додатки до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

Судом встановлено, що у провадженні відділу дізнання Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0002142 від 17.09.2021, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

16 вересня 2021 року відповідно до ч.3 ст. 237 КПК України, дізнавачем ВД Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , було проведено огляд місця події, у присутності ОСОБА_4 , у якого було виявлено та вилучено автомобіль марки Ланос, д.н.з. НОМЕР_2 , він-код НОМЕР_3 , а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на даний автомобіль.

Постановою дізнавача від 17.09.2021 вищевказані речі визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Згідно із п. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Клопотання про арешт вилученого майна надійшло до суду 17.09.2021 року.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті - ч.2 ст. 98 КПК України.

Відповідальність за ч.4 358 КК України передбачена за використання завідомо підробленого документа.

Під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документ - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю, складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

У даному випадку лише вилучене свідоцтво серії НОМЕР_1 про реєстрацію автомобіля відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України.

Однак, у прохальній частині клопотання (дослівно), прокурор просить накласти арешт на майно із забороною відчуження, розпорядження, користування та вчиняти будь-які реєстраційні дії з метою збереження речових доказів та їх подальшого експертного дослідження у кримінальному провадженні, яке вилучено, під час огляду місця події від 16.09.2021, за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: автомобіль марки Ланос, д.н.з. НОМЕР_2 , він-код НОМЕР_3 .

Проте, у даному випадку автомобіль не відповідає вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки відповідальність за ч. 4 ст. 358 КК України передбачає покарання за використання завідомо підробленого документа.

Виходячи з того, що у прохальній частині клопотання прокурор не просить накласти арешт на вилучене під час огляду свідоцтво про реєстрацію автомобіля, а суд при розгляді справи не вправі виходити за межі поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість поданого клопотання.

За таких обставин у клопотання відмовляється.

Керуючись ст. 98, 170-173, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1