Справа № 760/9481/17
Провадження № 1-кп/4910/34/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2022 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд колегією в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

у кримінальному провадженні № 0000106 від 15 лютого 2017 року щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Київ, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.5 ст.191, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.3 ст.209, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.364-1, ч.3 ст.27 ч.4 ст.28 ч.2 ст.366, ч.1 ст.388 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в с. Цуцилів Надвірнянського району Івано-Франківської області, що проживає в АДРЕСА_2 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191, ч.4 ст.28 ч.2 ст.364-1, ч.4 ст.28 ч.2 ст.366 КК України;

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який народився м. Київ, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28, ч.5 ст.191 КК України;

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився в м. Київ, що проживає в АДРЕСА_4 , зареєстрований в АДРЕСА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191, ч.4 ст.28 ч.3 ст.209 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який народився в м. Корюківка Чернігівської області, що проживає в АДРЕСА_6 , зареєстрований по АДРЕСА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191 КК України;

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який народився в м. Чита Російської Федерації, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191 КК України;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка народилась в м. Донецьк, зареєстрована та проживає в АДРЕСА_9 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який народився в с. Новоборовиці Свердловського району Луганської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_10 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.5 ст.191 КК України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу,
установив:

24 січня 2022 року до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.

І. Суть клопотання

20 лютого 2017 року заставодавцем ОСОБА_16 , на виконання судового рішення, внесена застава у розмірі 10 млн гривень, яка забезпечила належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Зазначена сума була отримана ОСОБА_6 на підставі договору позики, укладеного між ними 22 лютого 2017 року. Отримані кошти, в розмірі 10 млн гривень, які були передані в рахунок застави, ОСОБА_6 повинен був повернути позикодавцеві ( ОСОБА_16 ) до 31 грудня 2017 року. У зв`язку з продовженням дії запобіжного заходу, між ними неодноразово укладались додаткові угоди для продовження строку дії основного договору від 22 лютого 2017 року.
На теперішній час, сума внесеної ОСОБА_16 застави, в якості гарантії забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , залишається досить великою і складає 3 813 600 гривень.
На думку обвинуваченого, на даний час перестали існувати підстави, які існували на момент обрання йому запобіжного заходу, протягом 4 років та 11 місяців, які минули з дати застосування запобіжного заходу, обвинувачений належним чином виконував покладені на нього процесуальні обов`язки, що свідчить про відсутність будь-яких ризиків, які існували на час його застосування.
Застосований до нього запобіжний захід (застава) та його надмірна тривалість стали підставою погіршення його матеріального становища та негативно вплинув на його сімейний стан (розлучення із дружиною).
Більш того, 28 грудня 2021 року на адресу ОСОБА_6 надійшла претензія від заставодавця ОСОБА_16 з вимогою повернути йому грошові кошти у сумі 3 813 600 гривень та нараховану пеню в розмірі 2 073 873 гривень, протягом семи днів з моменту отримання такої претензії; у разі її невиконання у вказаний строк, заставодавець буде змушений звернутися за захистом своїх інтересів до суду.
Через невелику заробітну плату (розмір якої становить 5 635, 00 грн), відсутність інших джерел доходу, ОСОБА_6 не має змоги повернути вказані кошти ОСОБА_16 .
Таким чином, єдиним способом для задоволення претензії ОСОБА_16 є заміна обраного відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави, на більш м`який, такий як особисте зобов`язання.
Вищевказані обставини спричиняють ОСОБА_6 значні незручності та матеріальну шкоду, адже, у разі неповернення вищевказаної суми застави ОСОБА_16 , він буде вимушений сплатити йому суму боргу за договором позики, пеню та додаткові витрати (відшкодування судового збору та витрати на правову допомогу) у судовому порядку, що завдасть йому та його рідним значної матеріальної шкоди та поставить його родину в скрутне матеріальне становище.
На підставі зазначеного, просив суд змінити запобіжний захід у вигляді застави на особисте зобов`язання та повернути заставодавцю належні йому кошти.
ІІ. Позиції учасників провадження

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що у грудні 2021 року він отримав претензію ОСОБА_16 , відповідно якої йому було надано 7 днів для сплати наданої останнім суми позики (3,8 млн гривень). З листопада 2021 року по теперішній час змінились обставини, за яких був застосований запобіжний захід, заставодавець не хоче чекати на повернення коштів. У разі, якщо він звернеться до суду із позовом, за результатами розгляду якого буде ухвалено позитивне рішення, у нього не буде можливості забезпечити належний рівень життя, враховуючи що він орендує житло (за яке сплачує коштами зі своїх заощаджень), має на утриманні дітей та заробляє 5 тис. гривень.

Пояснив, що саме ОСОБА_16 наполіг на укладенні договору позики на суму 10 млн гривень, після того як гроші були внесені на розрахунковий рахунок Апеляційного суду м. Києва (як гарантія повернення належних йому коштів).

Єдиною обставиною, яка змусила обвинуваченого звернутись до суду це наявність у нього боргових обов`язків, претензії ОСОБА_16 , як наслідок руйнування сім`ї, що робить його життя нестерпним.

Захисник ОСОБА_8 вважає, що такий розмір застави є необґрунтованим, таким, що спричиняє страждання обвинуваченому. Зазначив, що правомірність укладення договору позики між обвинуваченим та заставодавцем ОСОБА_16 не викликає у нього ніяких підозр, це звичайні людські відносини, в яких ОСОБА_16 просто хотів забезпечити гарантії повернення грошових коштів, внесених в якості застави. Додав, що доказів девіантної поведінки ОСОБА_6 немає, як у сторони обвинувачення, так і у суду, на теперішній час обвинувачений перебуває у складній життєвій ситуації (його родина розпалась, він намагається утримувати дітей на належному для них рівні, попри маленьку заробітну плату).

Захисник ОСОБА_17 просила клопотання задовольнити та повернути заставодавцю грошові кошти. Пояснила, що ОСОБА_18 запропонував обвинуваченому, що після того як він вийде зі слідчого ізолятора, вони укладуть договір позики та зазначать у ньому предмет такого договору. Додала, що ризиків, визначених ст. 177 КПК України, не існує, за весь час існування кримінального провадження від сторони обвинувачення не було жодної скарги (ні щодо випливу на свідків, ні стосовно спроб переховування), своєю належною процесуальною поведінкою він довів, що вчиняти протиправні дії не збирається.

Прокурор ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання заперечив. Звернув увагу, що у клопотанні зазначено лише про одну нову обставину - сімейний стан обвинуваченого (розлучення з дружиною), яка вже була відома суду під час розгляду попереднього клопотання про зміну запобіжного заходу (за результатами якого розмір застави було зменшено до 3,8 млн грн).

Зазначив, що ризик впливу на свідків та експертів, ризик переховування від правосуддя продовжують існувати, оскільки наразі триває стадія дослідження доказів (багато матеріалів, допиту свідків ще не було проведено). Стосовно претензії ОСОБА_16 та відповіді на неї зазначив, що для нього є досить дивним, що їх тексти за своїм змістом та формою дуже схожі. На його думку, укладення цього договору не має правових наслідків (бо немає законної мети його виконання), а з 04 листопада 2021 року нових обставин, які б дозволили зменшити розмір застави, обвинуваченим не зазначено.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка слідчого судді

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, дослідивши матеріали, що надані до клопотання, суд дійшов таких висновків.

Частиною першою статті 201 КПК України визначено, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відносяться верховенство права і законність (ч.1 ст.7 КПК України).
Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Так, частина 1 статті 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, стаття 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.
Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.
Суд вже висловлювався під час розгляду подібних клопотань в цьому та в інших кримінальних провадженнях про те, що, на його думку, підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу. Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення.
Такі ж підстави можуть бути враховані судом в конкретній справі при вирішенні питання про зменшення розміру застави, який було визначено раніше за судовим рішенням.
Суд вкотре зазначає, що обґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення або скасування, оскільки строк дії цього запобіжного заходу в ухвалах суду не зазначено, а тривалість в часі запобіжного заходу без врахування обставин справи в конкретному випадку може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.
У своєму клопотанні, та поясненнях, наданих в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 ставить питання про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді застави на особисте зобов`язання.
Підставами звернення із означеним клопотанням ОСОБА_6 зазначає наявність претензії від ОСОБА_16 з вимогою повернути йому грошові кошти у сумі 3 813 600 гривень та нарахованої пені; негативний вплив застосованого запобіжного заходу на сімейний стан (що призвело до розлучення з дружиною).
До матеріалів клопотання обвинуваченим додано копію претензії від 07 грудня 2021 року, відповідно до якої 22 лютого 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_16 укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_16 передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 10 млн гривень, шляхом внесення їх на депозитний рахунок Апеляційного суду м. Києва в якості застави, а ОСОБА_6 взяв на себе зобов`язання повернути їх у строк до 31 грудня 2017 року. На дату складення претензії сума боргу становила 3 813 600 гривень, саме її він і просить повернути протягом семи днів з моменту отримання претензії.
Відповідно ч.1 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Щодо існуючих фінансових (кредитних) взаємовідносин між обвинуваченим ОСОБА_6 та заставодавцем, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Внесення застави за ухвалою суду було правом ОСОБА_16 , яке не обумовлювалось ні строком дії застави, ні обов`язком держави повернути її на першу вимогу заставодавця. Її внесення не можливе без взаємної згоди підозрюваного/обвинуваченого та заставодавця, який не може бути ним визнаний всупереч своєму бажанню та волі, оскільки саме він висловлює своє добровільне волевиявлення на внесення застави, надає свої власні кошти, та зобов`язується нести матеріальну відповідальність за дії особи, за яку така застава вноситься, усвідомлюючи існування високого ризику її неповернення (можливого звернення в дохід держави).
Крім того, кошти, внесені в якості застави, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених КПК України, про які обвинуваченим у клопотанні зазначено не було.

Обставини, які виникли у сім`ї обвинуваченого: розлучення із дружиною, утримання дітей, самі по собі не можуть бути підставами для зміни запобіжного заходу.
Крім того, під час попереднього розгляду клопотання ОСОБА_6 про зменшення розміру застави, його теперішній сімейний стан, у сукупності з іншими обставинами кримінального провадження, був врахований судом, за результатами чого розмір застави був зменшений. Посилання на необхідність утримання дітей також є недоречним, оскільки це є обов`язком батьків, визначеним Сімейним кодексом України.

Додаткових відомостей, які в своїй сукупності могли бути підтвердженням надмірності визначеної суми застави для ОСОБА_6 , стороною захисту не надано.
Суд враховує те, що на час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу призначено та проводиться судовий розгляд на підставі обвинувального акта; продовжують існувати ризик незаконно впливати на свідків та ризик переховування від правосуддя, хоча вони істотно зменшились з плином часу та у зв`язку із завершенням досудового розслідування; наявність вказаних вище ризиків стосовно обвинуваченого, дій до яких він може вдатись, висунення обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів, тяжкості покарання, що загрожує, у своїй сукупності вказують на необхідність застосування запобіжного заходу, що є більш жорстким, аніж особисте зобов`язання.
Таким чином, на думку суду, визначений ухвалою суду від 04 листопада 2021 року запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 3 813 600 грн, з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , не вступає в суперечність з гарантією, передбаченою п.3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. А тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі (GAFA v. MALTA, no. 54335/14, 22 травня 2018, п.70).

З огляду на викладене суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182,201,372,376 КПК України, суд -

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3