ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2022 року

м. Хмельницький

Справа № 675/2015/21

Провадження № 11-кп/4820/247/22

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретарів с/з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2021 року закрито провадження у справі за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив із того, що клопотання засудженого ОСОБА_7 про перерахування йому строку попереднього ув`язнення вже було предметом розгляду місцевого суду, що унеможливлює повторний його розгляд.

Не погоджуючись з ухвалою суду, засуджений подав апеляційну скаргу з доповненнями, у яких просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Свої вимоги аргументує незаконним складом суду, який повторно розглянув подане ним клопотання та безпідставно відмовив у його задоволенні.

Наголошує, що судове рішення про відмову у розгляді поданого ним клопотання порушує його права, в тому числі доступ до правосуддя та погіршує правове становище, що свідчить про неправильне застосування судом норм кримінального процесуального законодавства.

Звертає увагу апелянт і на невмотивованість оскаржуваного судового рішення, яке прийняте без дослідження всіх фактичних обставин справи.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, з коротким викладом доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 , думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вважаючи судове рішення законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Попереднє ув`язнення, за змістом ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», є запобіжним заходом, що в передбачених КПК України випадках застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого і засудженого та закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Таким чином, строк відбування покарання, а також слідування під вартою засудженої особи, вирок щодо якої набрав законної сили, з установи виконання покарання до слідчого ізолятора для етапування та участі в судовому засіданні з приводу нововиявлених чи виключних обставин, зарахуванню в строк попереднього ув`язнення не підлягає.

Місцевий суд, встановивши, що питання про зарахування строку попереднього ув`язнення за період з 28 листопада 2017 року по 27 лютого 2019 року вже було предметом розгляду суду, за результатами якого постановлено судове рішення, яке набрало законної сили, обґрунтовано прийшов до висновку про неможливість повторного розгляду поданого засудженим клопотання.

Крім того, незгода засудженого із прийнятим рішенням не може бути підставою для його перегляду тим же судом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.
Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

З урахуванням наведеного, та приймаючи до уваги те, що чинним КПК України не передбачено можливості неодноразового звернення до суду першої інстанції з одних і тих же підстав, з того ж предмету спору, тим же суб`єктом, місцевим судом правильно закрито провадження за клопотанням засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення.

Неспроможними є також твердження засудженого про те, що оскаржувану ухвалу постановлено незаконним складом суду, оскільки суддя повторно брав участь у розгляді поданого ним клопотання.

Так, у частині 2 ст.76 КПК України зазначено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної та касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції.

Ця норма введена законодавцем з метою реалізації принципу незмінності складу суду в кримінальному провадженні.

Таким чином, суддя, який брав участь у провадженні в суді першої інстанції, не має права повторно брати участь у новому провадженні виключно після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції прийнятих за результатами розгляду провадження по суті.

Тобто, вказана норма містить заборону саме щодо повторної участі судді, після скасування постановленого ним судового рішення вищою інстанцією, тоді як у даному провадженні попередня ухвала суду ніким не скасована.

У зв`язку із наведеним, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2021 року, якою закрито провадження у справі за клопотанням засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3