Справа №592/3470/21 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/820/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
Іменем України

23 вересня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/3470/21 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2021, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про застосування положень закону України про амністію,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду, а матеріали справи повернути на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки розгляд справи в суді відбувся без його участі та участі його захисника, що позбавило можливості обґрунтувати в повному обсязі його клопотання. Також зазначає, що він не був повідомлений про дату розгляду клопотання і суд першої інстанції не зобов`язав слідчий ізолятор доставити його до зали суду, а відмову у задоволенні клопотання про застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» вважає незаконною та такою, що порушує його права, оскільки в судовому засіданні був відсутній представник СІЗО.

26.03.2021 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 , в якому він просив застосувати до нього закон України про амністію.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2021 у задоволенні вказаного клопотання засудженому відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що з вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2018 вбачається, що ОСОБА_8 засуджений до покарання у виді позбавлення волі за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення, який мав місце 18.01.2018, тобто після набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році», у зв`язку з чим засуджений не підпадає під дію закону про амністію в часі.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_8 засуджений вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.12.2018 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 15 і ч. 2 ст. 186 КК, та з урахуванням положень ч. 1 ст. 70 і ч. 1 ст. 71 КК йому призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 1 місяць. Вирок набрав законної сили 11.01.2019 і звернутий до виконання.

Засуджений самостійно звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з клопотанням про застосування відносно нього положень закону про амністію, в якому також прохав тимчасово залишити його в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на період розгляду зазначеного клопотання.

Згідно положень ч. 5 ст. 539 КПК у судове засідання для вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно ч. 1 ст. 412 цього Кодексу, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених ч. 3 ст. 323 чи ст. 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою (п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК). При цьому засуджений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили, має права обвинуваченого, передбачені ст. 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження (ч. 2 і 3 ст. 43, ст. 7 КПК).

Таким чином, на підставі ч. 3-5 ст. 42 КПК, засуджений має право: бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату; брати участь у проведенні процесуальних дій; заявляти відводи; брати участь під час судового розгляду; збирати і подавати суду докази; висловлювати в судовому засіданні свою думку щодо клопотань інших учасників судового провадження; виступати в судових дебатах; ознайомлюватися з журналом судового засідання та технічним записом судового процесу, які йому зобов`язані надати уповноважені працівники суду, і подавати щодо них свої зауваження; також інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Зважаючи, що судове провадження розглянуте без повідомлення про час і місце судового розгляду та без участі засудженого, то колегія суддів приходить до переконання про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення згідно п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК, оскільки це перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, так як під час розгляду кримінального провадження та постановленні ухвали суддя допустив порушення таких принципів кримінального провадження як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення права на захист, диспозитивність тощо.

Така загальна засада кримінального провадження (принцип судочинства) як рівність всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч. 1 ст. 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст. 24 Основного Закону, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав (ст. 129 Конституції України, розділ I ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Принцип рівності сторін у процесі у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (рішення ЄСПЛ у справах «Домбо Бехер Б. В. проти Нідерландів» (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands) від 27.10.1993, заява № 14448/88, п. 33); «Анкерль проти Швейцарії» (Ankerl v. Switzerland) від 23.10.1996 р., заява № 17748/91, п. 38).

Крім того, направляючи на адресу начальника ДУ «Сумський слідчий ізолятор» листа з проханням повідомити про час і місце розгляду клопотання засудженого, суд, не отримавши жодного клопотання чи належного підтвердження того, що ОСОБА_8 повідомлений належним чином, розглянув вищезазнечене клопотання. При цьому ОСОБА_8 так і не був у передбачений кримінальним процесуальним законом спосіб повідомленим судом, хоча і бажав приймати участь в судовому засіданні, перебуваючи під вартою.

Таким чином, ухвалу суду не можна вважати законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає скасуванню з вказаних вище підстав.

Що стосується вимог засудженого про застосування відносно нього ЗУ «Про амністію у 2016 році», то згідно ст. 13 цього Закону, його дія поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані кримінальні правопорушення, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом, а так як ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення після набрання чинності вказаним Законом, то відносно нього амністія не застосовується.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому у задоволенні його клопотання про застосування амністії, задовольнивши таким чином частково його апеляційну скаргу.

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 05.04.2021 відносно ОСОБА_10 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Відмовити засудженому ОСОБА_11 в задоволенні його клопотання про застосування положень закону України про амністію.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4