ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2497/21 Справа № 189/527/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження № 0000427 за апеляційною скаргою прокурора Покровського відділу Синельниківської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік; на підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 рік; відповідно до ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_7 : - не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; в решті вирок суду залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду про можливість призначення покарання ОСОБА_7 без позбавлення права керувати транспортними засобами є такими, що не відповідають вимогам ст.65 КК України.
Мотивуючи свої висновки щодо обраного ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції взяв до уваги те, що обвинувачений працює водієм, керування транспортним засобом є єдиним джерелом його існування, можливістю утримувати неповнолітнього сина та відшкодування матеріальних витрат потерпілим, повністю визнав вину та щиро розкаявся.
Разом з цим, вирок суду не містить будь-яких посилань, окрім як показів самого обвинуваченого, на часткове відшкодування шкоди потерпілим, як і участі останніх в ході судового розгляду.
Потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в якому просять не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_7 права керувати транспортним засобом, оскільки вони перебувають на лікуванні, яке потребує великих витрат, обвинувачений надає їм матеріальну допомогу на лікування, однак позбавлення його права керувати транспортним засобом не надасть йому змоги працювати водієм та надавати їм таку допомогу.
Вироком Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік без позбавлення права керувати транспортним засобом; на підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбуття основного покарання з іспитовим строком 1 рік та покладанням певних обов`язків, передбачених ст.76 КК України; також вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
За обставин, викладених у вироку, 12.12.2020 року близько 07.30 годин водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER 310D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_10 , рухався зі швидкістю близько 40 км/год. по правій смузі ділянки автодороги «м. Запоріжжя- м. Донецьк» 90 км + 850 м, яка має по одній смузі руху в кожному напрямку та проходить по території Покровського району Дніпропетровської області, а саме зі сторони смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області у напрямку с. Орли Покровського району Дніпропетровської області, проявляючи кримінально-протиправну недбалість, з урахуванням складної дорожньої обстановки та стану дорожнього покриття, а саме обледеніле по асфальтобетону, ожеледь, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху, з якою він мав би можливість виконувати всі необхідні дії по керуванню автомобілем, які б забезпечували безпеку всіх учасників дорожнього руху. Внаслідок вказаних дій ОСОБА_7 не впорався з керуванням автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER 310D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та в стані занесення виїхав на зустрічну смугу за 10 м від зустрічного руху автомобіля, де допустив зіткнення передньою лівою частиною автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» модель «SPRINTER 310D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з передньою лівою частиною автомобіля марки «CHERY» модель «JAGGI» реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм якої був ОСОБА_8 , що рухався в зустрічному напрямку зі швидкістю близько 40 км/год., а пасажиром переднього сидіння була ОСОБА_9 .
Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п. 12.1. Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, згідно якого: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля марки «CHERY» модель «JAGGI» номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_8 та пасажиру даного автомобіля ОСОБА_9 було спричинено наступні тілесні ушкодження.
Відповідно до висновку експерта №20-2021р. Е від 30.03.2021, ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я понад три тижні/строк повного зростання кісткової тканини понад 21 добу/ відповідно п.2.2.2. Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку експерта №19-2021р. Е від 30.03.2021 ОСОБА_9 заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я понад три тижні. /Строк повного зростання кісткової тканини понад 21 добу/, відповідно п.2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.
Кримінальне провадження розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Частинами першою та другою статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Згідно із частиною 3 статті 349 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.
Відповідно до матеріалів провадження і технічного запису судового засідання від 02.06.2021 року суд першої інстанції встановив особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який повідомив, що він визнає себе винним, після чого суд поставив на розгляд питання щодо дослідження доказів.
Прокурором було зазначено, що якщо обвинувачений погоджується надавати покази, то можливо розглянути кримінальне провадження в порядку ст.349 КПК України, обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував щодо такого порядку розгляду кримінального провадження, однак частково визнавав поданий прокурором у цьому провадженні цивільний позов, зазначивши щодо можливості залучення до провадження страхової компанії, у зв`язку з чим, судом першої інстанції розгляд провадження було відкладено на 02.07.2021 року з наданням обвинуваченому можливості для ознайомлення з матеріалами цивільного позову.
В судовому засіданні 02.07.2021 року обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що він ознайомився з цивільним позовом, питань щодо позову в нього не має, після чого судом було зазначено, що у минулому судовому засіданні було встановлено порядок дослідження доказів, а саме, що судом було ухвалено рішення щодо розгляду провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, на що обвинуваченим було повідомлено, що його думка щодо розгляду провадження в такому порядку не змінилась, після чого суд перейшов до допиту обвинуваченого.
Разом з цим, з вказаних технічних записів судових засідань вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_7 не було роз`яснено судом наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, що призвело до істотного обмеження процесуальних прав обвинуваченого.
Окрім того, рішення суду щодо розгляду кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України ухвалено не було.
На переконання апеляційного суду, наведене не може свідчити про належне виконання судом першої інстанції положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Допущені порушення кримінального процесуального закону, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотними і такими, що перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції, враховуючи, що розгляд провадження судом першої інстанції відбувався за скороченою процедурою, без дослідження усіх доказів, позбавлений можливості усунути допущені судом порушення, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та винести нове рішення.
Згідно з вимогами п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Колегія суддів вважає, що такими загальними засадами кримінального провадження у цьому випадку є верховенство права та законність, дотримання яких не було забезпечено судом під час розгляду кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, у зв`язку з допущенням судом істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, з урахуванням загальних засад кримінального провадження і з метою забезпечення права обвинуваченого на захист, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню відповідно до ч.2 ст.404 КПК України, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
При новому судовому розгляді необхідно усунути порушення вимог кримінального процесуального закону, які стали підставами для скасування вироку суду та призначення нового судового розгляду, перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, дати на них вичерпну відповідь, дотримуючись вимог статей 2, 7, 8, 9, 17 КПК України, ст.62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і в залежності від встановленого постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, у разі ж доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, призначене покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік без позбавлення права керувати транспортним засобом із застосуванням ст.ст. 75,76 КК України вважати необхідним і достатнім для його виправлення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Покровського відділу Синельниківської окружної прокуратури, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року задовольнити частково.
Вирок Покровського районного суду Дніпропетровської області від 02 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4