УХВАЛА
про накладення арешту на майно

Справа № 495/8810/21

Номер провадження 1-кс/495/2561/2021

25 жовтня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 накладення арешту,

У С Т А Н О В И В:
25.10.2021 від слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 на розгляд до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшло клопотання, погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення від оператора 102, про те, що на пункті пропуску «Староказаче-Тудора» Білгород-Дністровського району Одеської області, в автомобілі "Тоета Пріус" д/н НОМЕР_1 у громадянки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено ніж.

За вказаним фактом 24.10.2021 розпочато досудове розслідування №0001278 за ч. 2 ст. 263 КК України.

Під час проведення огляду місця події 23.10.2021 на пункті пропуску «Староказаче-Тудора» Білгород-Дністровського району Одеської області, в автомобілі "Тоета Пріус" д/н НОМЕР_1 було вилучено: ніж.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні №0001278 від 24.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, вищевказане майно визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність в забезпеченні кримінального провадження шляхом арешту вилучених предметів та речей, для створення збереженості тих об`єктів які на думку органу слідства мають статус речового доказу, й збереження таких речових доказів необхідне з самого початку встановлення їх наявності, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню.

З метою забезпечення наявності в кримінальному провадженні доказової бази доцільним буде застосування заходу по його забезпеченню, а саме арешту майна, яке є на даний час тимчасово вилученим відповідно проведеного огляду, і в подальшому використанні відповідно ст.ст. 84, 91 КПК України для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відтак просить накласти арешт на зазначене в клопотанні майно, а саме: ніж, поміщений до сейф пакету № SUD2009436, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню, та наданню статусу речового доказу в кримінальному провадженні №0001278 від 24.10.202.

У судове засідання слідчий та прокурор не прибули, надали заяву, відповідно до якої просили розглядати клопотання за їх відсутності. Клопотання про арешт майна просили задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу вимог ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В ході розгляду клопотання встановлено, у СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 24.10.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001278 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Як вбачається з протоколу огляду місця події, 23.10.2021 в ході огляду місця події на пункті пропуску «Староказаче-Тудора» Білгород-Дністровського району Одеської області, в автомобілі "Тоета Пріус" д/н НОМЕР_1 було вилучено: ніж.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні №0001278 від 24.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, вищевказане майно визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів.

Клопотання отримано Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області в межах строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним ст.ст. 98, 167 КПК України. Окрім того, наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно має суттєве значення для кримінального провадження, оскільки є речовим доказом. Зазначене свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що з метою збереження речових доказів застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна є необхідним та достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети швидкого, повного, неупередженого досудового розслідування, та з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення або перетворення речей, на підставі чого слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 23.10.2021 в ході огляду місця події на пункті пропуску «Староказаче-Тудора» Білгород-Дністровського району Одеської області, в автомобілі «Тойота Пріус» д/н НОМЕР_1 , а саме:

ніж, поміщений до сейф пакету № SUD2009436, для запобігання змінам, знищенню та відчуженню, та наданню статусу речового доказу в кримінальному провадженні №0001278 від 24.10.2021.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий ОСОБА_1