ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3461/21 Справа № 184/2367/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції )
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року, якою задоволено подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, та звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування основного покарання у виді обмеження волі на не відбутий строк, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року задоволено подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, та звільнено ОСОБА_7 засуджену вироком Волноваського районного суду Донецької області від 20.01.2017 року, звільнити умовно-достроково від подальшого відбування основного покарання у виді обмеження волі на не відбутий строк 01 рік 07 місяців та 14 днів.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що засуджена ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та перевиховання, оскільки характеризується позитивно, має два заохочення в ПВЦ, стягнень не має, норми виробітку на високому рівні, у вчиненому злочині щиро розкаялась, що свідчить про готовність засудженої до самоконтролю та право слухняної поведінки, а тому суд прийшов до висновку, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України заслуговує на умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування основного покарання у виді обмеження волі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, й ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Покровський виправний центр № 79» відносно засудженої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 5 років обмеження волі за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України. Також, судом не враховано конкретні обставини справи, обсяг, характер (зміст) протиправних дій ОСОБА_7 , особливої небезпечності наркотичного засобу, який обвинувачена незаконно придбала, виготовляла та зберігала, значну вагу вилученого у засудженої «канабісу», настання лише першої пільги, передбаченої ст. 81 КК України та невідбутого засудженою строку покарання у виді обмеження волі який є значним і на дату прийняття рішення щодо її умовно-дострокового звільнення. Крім того, відношення до праці засудженої з оцінкою «добре» надано адміністрацією установи тільки 25.10.2021, тобто незадовго до звернення ДУ ПВЦ -79 із відповідним поданням до суду, сумлінне ставлення засудженої до праці документально не підтверджено, що виключає можливість застосування до неї положень ст. 81 КК України.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, просив апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Засуджена заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважала її безпідставною, а ухвалу суду законною та обґрунтованою і просила залишити її без змін, а скаргу без задоволення.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і прийшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджена довела своє виправлення, а тому може бути звільнена умовно-достроково.
При цьому, апеляційний суд виходить з того, що відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність слідує, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Як слідує із роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджена вироком Волноваського районного суду Донецької області ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та їй призначено покарання у виді 05 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ч. 1 ст.76 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 03 роки. Вироком Апеляційного суду Донецької області від 21.06.2018 року вважати засудженою за ч. 3 ст. 309 КК України до 05 років обмеження волі. На підставі ст. 72 КК України зараховано в строк відбуття покарання 19 днів, що відповідає 150 годинам громадських робіт.
Дослідженням матеріалів встановлено, що засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання з 28.07.2018 року. До державної установи «Покровський виправний центр (№79)» прибула 28.07.2018 року з відділу філії державної установи «Центр пробації» в Донецькій області. По прибуттю до установи була працевлаштована до контрагентського об`єкту ПАТ «Нікопольський завод феросплавів» робочою. З виробничої необхідності була переведена до виробничої майстерні установи швачкою. До суспільно-корисної праці залучалась на контрагентських об`єктах «Агрофірма Катеринівська», «Ритуал», ФГ «Скорук» робочою. На даний час працевлаштована до виробничої майстерні установи, машиністом (кочегаром) теплогенераторної котельні. За час відбування покарання характеризується позитивно, має два заохочення, стягнень не має. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених відділення.
Аналізуючи наведені обставини апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив подання установи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої, оскільки обставини провадження свідчать лише про наявність позитивних чинників, які дають змогу суду з впевненістю визначитися з тією позицією, що засуджена своєю поведінкою, яка розцінюється судом як позитивна, стала на шлях виправлення та виховання, тому апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції і не знаходить підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.
Доводи прокурора про те, що ОСОБА_7 засуджено за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, знаходять своє підтвердження, але вони не впливають на рішення суду і не містять достатніх даних для скасування ухвали суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , про що наполягав у своїй апеляційній скарзі прокурор.
Судом досліджені всі обставини, які мали значення для прийняття по справі законного і обґрунтованого рішення.
Також враховується, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що до ОСОБА_7 може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
З огляду на вищевикладене, доводи прокурора не спростовують висновки суду першої інстанції, а також не свідчать про недоведення засудженою свого виправлення та про відсутність підстав для її звільнення від відбування покарання умовно-достроково, а тому ці доводи апеляційний суд розцінює як непереконливі, у зв`язку з чим вважає оскаржувану ухвалу суду законною та обґрунтованою, і підстав для її зміни чи скасування не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 25 листопада 2021 року, якою задоволено подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо застосування до засудженої ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, та звільнено ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування основного покарання у виді обмеження волі на не відбутий строк залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4