ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/27/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/23/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - п.4 ч.2 ст.115 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду від 27 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 за п.4 ч.2 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з моменту його затримання - 01 серпня 2019 року.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців, тобто до 26 листопада 2021 року.

В порядку КПК України вирішено питання про долю речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду, 31 липня 2019 року близько 18.00 год. у квартиру АДРЕСА_1 , а саме до місця проживання сім`ї ОСОБА_10 прийшов ОСОБА_11 , житель АДРЕСА_2 . Перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , 31 липня 2019 року у проміжку між 18 та 23 годинами ОСОБА_6 та ОСОБА_11 розпивали спиртне.

В ході розпивання спиртного, 31 липня 2019 року близько 23.00 год. між обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_11 виник конфлікт на ґрунті неприязних відносин, що переріс у бійку. В цей момент у ОСОБА_6 виник прямий злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 з особливою жорстокістю.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_11 та бажаючи їх настання, з метою умисного вбивства з особливою жорстокістю, у процесі бійки взяв в руку ніж, який знаходився у квартирі на підлозі та наніс декілька ударів по тілу потерпілого, від яких останній втратив свідомість.

Переслідуючи злочинну мету, спрямовану на настання бажаного наслідку, та також з метою доведення свого умислу, направленого на умисне протиправне позбавлення життя з особливою жорстокістю ОСОБА_11 до кінця, обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 31 липня 2019 року о 23.43 год., бажаючи показати свою перевагу та зверхність над потерпілим, використовуючи його безпорадний стан, а також з особливим цинізмом, бажаючи зафіксувати момент умисного вбивства ОСОБА_11 , провів програмне забезпечення спрямоване на відеофіксацію у своєму мобільному телефоні «Хіаоmі redmi note 5» модель M1803E7SG, ІМEI1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 у активність. В подальшому з метою спричинення смерті ОСОБА_11 , вчиненого з особливою жорстокістю, підійшов до останнього, який перебував без свідомості та для того, щоб останній отримав страждання (муки) привів ОСОБА_11 до свідомості ударом по обличчі.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне протиправне позбавлення життя потерпілого з особливою жорстокістю о 23.47 год. 31 липня 2019 року ОСОБА_6 взяв у свою праву руку ніж, продовжуючи відеофіксацію події та безпосередньо своїх дій, пов`язаних із способом позбавлення життя ОСОБА_11 , проявляючи особливу жорстокість та усвідомлюючи те, що своїми діями він завдає особливих страждань та фізичну біль потерпілому, бажаючи цього, до 00.05 год. 01 серпня 2019 року, наніс останньому численну кількість ударів ножем у ділянку шиї та живота, що є життєво важливими органами.

Внаслідок численних ножових поранень, спричинених обвинуваченим ОСОБА_6 з особливою жорстокістю потерпілому ОСОБА_11 , останньому заподіяні тілесні ушкодження у вигляді численних травматичних змін механічного походження (загалом 36 ран (у тому числі поранень), 4 надрізи шкіри, 1 садно та 3 внутрішньо-шкірні крововиливи) наступних ділянок тіла: волосистої частини голови - наскрізне поранення м`яких тканин тімяної ділянки; правої щоки - поверхнева рана; шиї - загалом 15 поранень лівої передньо-бокової поверхні, які продовжувались рановими каналами у м`яких тканинах та супроводжувались наскрізними ушкодженнями стінок лівих зовнішньої сонної артерії, яремної вени, лівої нижньої щитоподібної артерії та вени, лівої частки щитоподібної залози, лівої пластинки щитоподібного хряща і щитоподібно-підязикової перетинки з проникненням у гортань; та поверхнева рана лівої задньо-бокової поверхні шиї; тулуба - 9 поранень (одне з яких проникло в грудну порожнину з наскрізним ушкодженням лівої лопатки, верхньої частки лівої легені, 3-го лівого ребра і тіла 2-го грудного хребця, з крововиливом у ліву плевральну порожнину); 4 - проникали у черевну порожнину з ушкодженням кореня брижі тонкого кишківника) і два поверхневі надрізи шкіри; правої верхньої кінцівки - загалом 7 ран і поранень (одне з яких супроводжувалось наскрізним ушкодженням стінки плечової артерії і головної вени плеча), садно, надріз і 3 внутрішньо-шкірні крововиливи; лівої верхньої кінцівки - поверхневий надріз шкіри передпліччя; правої нижньої кінцівки - поранення правого стегна, що призвело до зовнішньої, внутрішньої і внутрішньо-тканинної кровотечі та обумовило масивну крововтрату, котра і послугувала безпосередньою причиною смерті потерпілого, яка настала на місці події, чим обвинувачений ОСОБА_6 вбив потерпілого ОСОБА_11 .

Між спричиненими численними ножовими пораненнями та настанням смерті ОСОБА_11 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Перед настанням смерті ОСОБА_11 відчував нестерпний фізичний біль та переніс особливі фізичні страждання, з огляду на застосовані до нього насильство, чисельність, локалізацію та характер отриманих за життя тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_8 просить вирок суду ОСОБА_6 скасувати у звязку з невідповідність призначеного йому покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення через м`якість та постановити новий , яким призначити обвинуваченому покарання за вчинений злочин у виді 15 років позбавлення волі.

Посилається на те, що ОСОБА_6 , наносячи її сину протягом тривалого терміну часу 36 ножових поранень, використовуючи його безпорадний стан, скоював вбивство з особливою жорстокістю та цинізмом. Вважає що своєї вини у вбивстві її сина ОСОБА_6 не визнав, вводив суд в оману, а тому пом`якшуюча його покарання обставина, яку суд навів у вироці - часткове визнання вини не відповідає дійсності.

Заслухавши доповідь судді, думку потерпілої ОСОБА_8 та її представника, які підтримали подану апеляцію з викладених у ній мотивів, прокурора, обвинуваченого та його захисинка, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважають вирок законним та обґрунтованим та просять залишити його без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно ст. 94 КПК України, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно статті 392 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом з точки зору його законності і обґрунтованості, тобто відповідності нормам матеріального і процесуального закону фактичним обставинам справи, доказам, дослідженим у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та правильність кваліфікації його дій за п.4 ч.2 ст.115 КК України як умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненне з особливою жорстокістю, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не підлягають перевірці в ході апеляційного розгляду.

Аналізуючи доводи потерпілої щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі винного через мякість, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховав ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його вік та стан здоров`я, зокрема те, що ОСОБА_6 в період інкримінованого йому діяння виявляв ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи недоумства, тобто міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд вірно відніс часткове визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину та критичне ставлення до вчиненого, а також вчинення ним кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, врахувавши те, що він виховувався матір`ю в неповній сім`ї, а вчинене ним кримінально-каране діяння було реакцією-відповіддю на дії потерпілого ОСОБА_11 , який систематично впродовж декількох років чинив над ним та його матір`ю морально-фізичне знущання, що полягало в їх залякуванні та приниженні. До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд обгрунтовано відніс вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, вірно врахував дані про особу потерпілого, який раніше вчиняв насильницькі злочини у сфері статевої свободи, а також дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання.

Вказане покарання колегія суддів вважає таким, що відповідає тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального праворушенння та його особі, а також зможе забезпечити його виправлення та запобігти скоєнню нових кримінальних правопорушень.

Перевіряючи доводи потерпілої щодо необгрунтованого віднесення судом до помякшуючих покарання ОСОБА_6 обставин часткового визнання вини у скоєнні інкримінованого йому злочину колегія суддів виходить з того що з початку досудового слідства та протягом судового розгляду кримінального провадження у першій та апеляційній інстанціях обвинувачений повідомляв про те, що саме він заподіяв потерпілому тілесні ушкодження та вибачався перед потерпілою за скоєне, тому підстав вважати що він заперечує вчинене колегія суддів не вбачає.

Скоєння ним злочину з особливою жорстокістю є кваліфікуючою ознакою п.4 ч.2 ст.115 КК України, призначаючи покарання в межах санкції вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність суд врахував дві обставини, які помякшують покарання обвинуваченого, одну обставину, яка обтяжує його покарання, вищенаведені дані про особу обвинуваченого та потерпілого, тому на думку колегії суддів вірно визначив покарання у розмірі, наближеному до максимальному, передбаченого у санкції вказаної статті, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги потерпілої та скасування вироку місцевого суду колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

Постановила:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду від 27 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 за п.4 ч.2 ст. 115 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді