ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.09.2021 Справа №607/13479/21

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000071 від 29.07.2021р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 368 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Тернопільській області № 11 о/с від 13.01.2021р. призначено ОСОБА_3 на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області. Відповідно до наказу ГУНП в Тернопільській області № 119 о/с від 07.05.2021р. ОСОБА_3 звільнено зі служби в поліції. Відповідно до посадової інструкції, затвердженої т.в.о. начальника відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області 22.04.2021р., на інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 покладалися наступні обов`язки та повноваження:
- уживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень, припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення (п. 3 розділу І);
- у випадках, зазначених законом складає протоколи про адміністративні правопорушення, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання (п. 7 розділу І);
- регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 розділу І);
- відповідає за внесення достовірних даних до бланків матеріалів про адміністративні правопорушення, їх збереження, у разі їх втрати несе персональну відповідальність. Негайно доповідає про це безпосередньому керівникові (п. 21 розділу І).
Водночас, ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, являючись працівником правоохоронного органу та відповідно до п. 1 примітки до ст. 364, ч. 3 ст. 18 КК України, службовою особою та представником влади, незважаючи на свою обізнаність з вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, будучи попередженим про обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції», які спрямовані на запобігання корупційним правопорушенням, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися вищезазначених норм, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою протиправного особистого збагачення, використав свої службові повноваження у злочинних цілях за наступних обставин.
Так, 03.05.2021р., працівники сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, а саме інспектор ОСОБА_6 та поліцейський вказаного підрозділу поліції ОСОБА_3 на службовому автомобілі здійснювали патрулювання поблизу с. Нестерівка та с. Воробіївка Тернопільського району Тернопільської області. Близько 22 години того ж дня, ОСОБА_6 на ґрунтовій дорозі поблизу лісу в с. Воробіївка Тернопільського району зупинив автомобіль марки «Фольксфаген Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в напрямку с. Нестерівці Тернопільського району Тернопільської області. Підійшовши до вказаного автомобіля, інспектор ОСОБА_6 повідомив, що у нього є підозри щодо керування ОСОБА_7 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та запропонував пройти огляд з метою виявлення такого стану з використанням спеціального технічного засобу «Драгер». ОСОБА_7 повідомив працівнику поліції ОСОБА_6 , що не вживав алкогольних напоїв 03.05.2021р. та, зважаючи на те, що трубка до газоаналізатора була вже розпакована, відмовився від проходження огляду. Окрім того, на вимогу ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надав своє посвідчення водія, яке працівник поліції сфотографував на власний мобільний телефон, після чого пішов у службовий автомобіль для перевірки водія щодо притягнення до адміністративної відповідальності в минулому та прийняття рішення щодо складання адміністративного протоколу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. Через 10-15 хвилин ОСОБА_7 , побачивши, що до нього ніхто з працівників не підходить, поїхав до свого місця проживання.
Окрім того, 03.05.2021р. близько 22 години на тому ж місці вищевказані працівники поліції зупинили автомобіль під керуванням сина ОСОБА_7 ОСОБА_8 . В свою чергу ОСОБА_8 щодо ситуації з батьком зателефонував на мобільний телефон до ОСОБА_9 , якому повідомив, що на його батька ОСОБА_7 , хочуть незаконно скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення за нібито керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння та що одним з працівників поліції є двоюрідний брат ОСОБА_9 ОСОБА_3 .
Надалі ОСОБА_9 , з метою встановлення обставин зупинення його дядька ОСОБА_7 , зв`язався з ОСОБА_3 та у ході розмови поліцейський вказав, що з приводу вказаної ситуації необхідно спілкуватися з ОСОБА_6 , оскільки саме ним приймається рішення щодо складання протоколу за ст. 130 КУпАП, а також повідомив, що ОСОБА_6 зустрінеться з ним через півгодини біля кам`яного кар`єру в с. Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області.
Під час зустрічі на обумовленому місці у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_9 присісти в службовий автомобіль марки «Фольксваген пасат Б5» сірого кольору. Надалі, ОСОБА_6 , реалізовуючи злочинний умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення, діючи з корисливих мотивів, у вищезгаданому службовому автомобілі, повідомив ОСОБА_9 про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень в той же вечір, тобто 03.05.2021р., які ОСОБА_7 повинен передати через нього - ОСОБА_9 за не складання протоколу про вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Зазначену вимогу щодо надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 , ОСОБА_9 в той же день повідомив своєму дядьку ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 , будучи поставленим в умисно створені співробітником поліції умови, за яких він вимушений надати неправомірну вигоду за не складання протоколу про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, погодився на таку протиправну вимогу ОСОБА_6 . Разом з тим ОСОБА_9 переказав ОСОБА_6 слова ОСОБА_7 що вказаної суми на даний час останній немає та зможе її зібрати за декілька днів, на що поліцейський ОСОБА_6 погодився та запропонував йому з цього приводу зв`язатися з ним через свого двоюрідного брата та напарника ОСОБА_6 - поліцейського ОСОБА_3 .
Надалі, 04.05.2021р. ОСОБА_6 , намагаючись уникнути викриття своєї злочинної діяльності, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , залучив для закінчення свого умислу ОСОБА_3 , попросивши його зв`язатися з ОСОБА_9 та нагадати останньому про необхідність передачі йому грошових коштів.
У свою чергу ОСОБА_3 , виконуючи прохання ОСОБА_6 , знаючи про його злочинний намір щодо одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , сприяючи вчиненню корупційного злочину та з метою приховування кримінального правопорушення, виступив як пособник у вчиненні кримінального правопорушення та 04.05.2021р., 05.05.2021р., 06.05.2021р. через месенджер «Viber» на мобільний телефон ОСОБА_9 , надіслав повідомлення з нагадуваннями про необхідність надання ОСОБА_6 грошових коштів.
Надалі, 06.05.2021р. ОСОБА_9 перетелефонував до ОСОБА_3 та повідомив, що у нього вже є вся сума грошових коштів, які він повинен надати ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_3 , сприяючи вчиненню злочину, повідомив вказану інформацію ОСОБА_6 .
Того ж дня 06.05.2021р., приблизно о 15 годині, перебуваючи у заздалегідь обумовленому ОСОБА_6 місці у с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, одержав від ОСОБА_9 неправомірну вигоду у сумі 20 000 (двадцять тисяч) гривень за не складання протоколу про вчинення ОСОБА_7 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 368 КК України, тобто у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення в інтересах третьої особи дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

30 липня 2021 року між прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законами №1508-VI від 11.06.2009, № 2808-VI від 21.12.2010; в редакції Законів №3207-VI від 07.04.2011, №221-VII від 18.04.2013; із змінами, внесеними згідно із Законом №222-VII від 18.04.2013; в редакції Закону №1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законами №1698-VII від 14.10.2014, №770-VIII від 10.11.2015, №889-VIII від 10.12.2015, №2617-VIII від 22.11.2018, №263-IX від 31.10.2019, №720-IX від 17.06.2020) за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_11 , а саме у виді штрафу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на один рік.

В угоді передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 368 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відносяться до нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угод судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодами. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які просять затвердити угоду про визнання винуватості, позицію прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 2 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання винуватості від 30 липня 2021 року, укладену між прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законами №1508-VI від 11.06.2009, № 2808-VI від 21.12.2010; в редакції Законів № 3207-VI від 07.04.2011, № 221-VII від 18.04.2013; із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013; в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законами № 1698-VII від 14.10.2014, № 770-VIII від 10.11.2015, № 889-VIII від 10.12.2015, № 2617-VIII від 22.11.2018, № 263-IX від 31.10.2019, № 720-IX від 17.06.2020) за викладених в угоді обставин та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання та місцю роботи, відсутності обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Крім цього, в рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2021р. №607/8190/21 (1-кс/607/2654/202021) до ОСОБА_3 обраний запобіжний захід у виді застави в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 113 500 грн. та покладено на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Згідно платіжного доручення АТ КБ "ПриватБанк" від 13.05.2021р. встановлено, що 13.03.2021р. заставодавцем ОСОБА_12 внесена застава в сумі 113 500 грн., визначена ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.05.2021р.

За наслідками розгляду кримінального провадження, зважаючи на думки його учасників суд вважає, що слід зобов`язати ТУ ДСА України в Тернопільській області повернути заставодавцю ОСОБА_12 внесену ним заставу в сумі 113 500 грн., що підтверджується квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 13.05.2021р. №0.0..1 після вступу вироку в законну силу.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 30 липня 2021 року між прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_10 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 368 КК України (в редакції статті із змінами, внесеними згідно із Законами №1508-VI від 11.06.2009, № 2808-VI від 21.12.2010; в редакції Законів № 3207-VI від 07.04.2011, № 221-VII від 18.04.2013; із змінами, внесеними згідно із Законом № 222-VII від 18.04.2013; в редакції Закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законами № 1698-VII від 14.10.2014, № 770-VIII від 10.11.2015, № 889-VIII від 10.12.2015, № 2617-VIII від 22.11.2018, № 263-IX від 31.10.2019, № 720-IX від 17.06.2020) та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 42500 (сорок дві тисячі п`ятсот) гривень, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на один рік.

Зобов`язати ТУ ДСА України в Тернопільській області повернути заставодавцю ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесену ним заставу в сумі 113 500 (сто тринадцять тисяч п`ятсот) грн. згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 13.05.2021р. №0.0..1. після вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1