Справа № 559/809/20
Провадження № 1-кп/559/48/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2021 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000367 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :
Судовим слідством встановлено, що 17 квітня 2020 року, близько 16 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, вступив у словесний конфлікт з ОСОБА_6 та усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, в цей же час, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, підійшовши до ОСОБА_7 , штовхнув її двома руками в ділянку грудної клітки. Після цього, наніс ОСОБА_7 один удар кулаком правої руки в ділянку носа. Після вказаного удару вона нахилилася вперед, після чого ОСОБА_3 наніс наступний удар носком правої ноги в область лівого плеча ОСОБА_7 , внаслідок чого заподіяв потерпілій тілесні ушкодження у виді закритого перелому кістки лівого плеча зі зміщенням.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 122 КК України визнав повністю та підтвердив, що обставини вчинення ним злочину, зазначеного в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності, а саме, щодо часу, місця, способу та мети їх вчинення. По факту заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 пояснив, що 17 квітня 2020 року до нього в гості приїхала сестра ОСОБА_7 разом зі своїми малолітніми дітьми. В подальшому, вони всі разом відпочивали та розпивали спиртні напої.
Через деякий час між ним та його дружиною виникла суперечка, яка переросла в бійку. Даний конфлікт помітила сестра ОСОБА_7 та почала їх розбороняти та кричати на нього. У відповідь він штовхнув ОСОБА_8 руками в область грудей, потім кулаком правої руки наніс їй удар в ділянку носа, від чого в ОСОБА_9 почала текти кров із носа , після чого він знову наніс їй удар носком ноги в область лівого плеча. Обвинувачений зазначив, що дану бійку він вчинив по тій причині, що ОСОБА_7 своїми діями спровокувала його на агресію.
У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Просив суворо не карати та не позбавляти волі.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що свідком заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 він не був, лише розбороняв сутичку, яка виникла 17.04.2020 року між його сестрою та обвинуваченим. На наступний день сестра пішла в лікарню, де їй наклали гіпсову пов`язку.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав тому, з урахуванням позиції обвинуваченого та думки прокурора, яка вважала за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченої доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України - як умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілій.

Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується задовільно, не перебуває під спостереженням у лікаря-нарколога та лікаряпсихіатра, повністю визнав свою винуватість у скоєному, відсутність обставин, що обтяжують покарання. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції відповідно до пред`явленого обвинувачення без ізоляції від суспільства, з призначенням іспитового терміну.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням. Іспитовий термін випробування встановити строком у 1 (один) рік.

На підставі ч.1, ч.2 п.4 ст.76 КК України під час відбуття іспитового строку, покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1