Провадження № 1-кп/748/25/22
Єдиний унікальний № справи 737/365/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2022 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12 лютого 2020 року за № 0000051 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вересоч, Куликівського району, Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, раніше судимого:

23.12.2015 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі;

07.04.2021 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 345 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.345 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2020 року, приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні магазину «Хуторок», розташованого за адресою: вул. Перемоги, буд. № 33, с. Вересоч Куликівського району Чернігівської області, будучи невдоволеним відмовою продавця ОСОБА_11 продати йому горілчані вироби, яких не було в наявності, дістав з-під куртки предмет, зовні схожий на вибуховий пристрій, циліндричної форми з дротами та металевим кільцем на кінці, після чого вказаний предмет спрямував в її бік, повідомивши, що це є вибухівка, та в нецензурній формі висловлював погрозу вбивством, шляхом підриву даного предмету, яку потерпіла ОСОБА_11 сприйняла, як реальну та конкретну. Тобто, ОСОБА_7 вчинив таки дії, які давали ОСОБА_11 підстави побоюватися їх здійснення, а усвідомлення потерпілою, що ОСОБА_7 раніше судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі та схильний до вчинення неправомірних дій, об`єктивно свідчило про реальність та конкретність такої погрози.
Своїми діями, які виразилися у погрозі вбивством, коли були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.129 КК України.
Крім того, 12 лютого 2020 року, о 16 год. 57 хв., до оператора відділу служби «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП в Чернігівській області надійшло повідомлення від в.о. старости сіл Вересоч та Веселе Куликівського району Чернігівської області ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_7 демонструє місцевим мешканцям с. Вересоч предмет, зовні схожий на вибуховий пристрій та погрожує його застосувати.
Поліцейський сектору реагування патрульної поліції Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області сержант поліції ОСОБА_14 та інспектор дозвільної системи Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_13 , які перебували на добовому чергуванні в складі групи реагування патрульної поліції Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, спільно з оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_12 на службовому автомобілі марки «Chevrolet NIVA», з державним реєстраційним номером « НОМЕР_1 », обладнаному проблисковими маячками, за вказаним повідомленням прибули в с. Вересоч Куликівського району Чернігівської області.
В подальшому, приблизно о 19 год. 30 хв., біля господарства № 88 по вул. Незалежності в с. Вересоч Куликівського району Чернігівської області, при виконанні службових обов`язків, визначених Законом України «Про Національну поліцію» працівниками поліції ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , був виявлений ОСОБА_7 .
При цьому, ОСОБА_7 перебуваючи біля господарства № 88 по вул. Нехалежності в с.Вересоч Куликівського району Чернігівської області, побачивши вищевказаних працівників поліції, які були одягнуті у формений одяг - однострій поліцейських, усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, почав вести себе зухвало, висловлюючись на їх адресу нецензурно та образливо. На прохання працівників поліції припинити конфліктну ситуацію, ОСОБА_7 дістав з-під куртки предмет, зовні схожий на вибуховий пристрій циліндричної форми з дротами та металевим кільцем на кінці, після чого вказаний предмет спрямував в бік працівників поліції ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 і неодноразово в усній формі, із підвищеним тоном та застосуванням ненормативної лексики, погрожував вбивством вказаних працівників поліції, шляхом підриву даного предмету.
Оскільки, ОСОБА_7 поводився агресивно щодо поліцейського сектору реагування патрульної поліції Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області сержанта поліції ОСОБА_14 , інспектора дозвільної системи Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_13 та оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Куликівського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_12 , у останніх виникли реальні підстави побоюватися фактичного виконання погроз вбивством зі сторони ОСОБА_7 .
Своїми діями, які виразилися у погрозі вбивством працівникам правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.345 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та пояснив, що за декілька днів до обставин, зазначених у обвинувальному акті, йому погрожували і його знайомий ОСОБА_16 повідомив, що його «замовили». Декілька раз до нього приїздили вночі якісь чоловіки, стукали у вікна. До правоохоронних органів з цього приводу він не звертався. Для самозахисту він зробив саморобний пристрій, схожий на вибухівку. 12 лютого 2020 року зателефонував ОСОБА_16 та запросив його поговорити. Він поїхав на велосипеді, бо хотів дізнатися, хто його «замовив». По дорозі він зайшов до місцевого магазину купити випивку. Продавчиня йому повідомила, що горілки немає. Він почав у кишені шукати гроші на пиво. В кишені лежав згорток, котрий він дістав та поклав в рукав. Продавчиню він трохи налякав згортком, щоб вона розповіла по селу, що в нього є вибухівка і щоб боялися ті, що йому погроржували. Наміру залякувати саме продавчиню у нього не було. Він побачив, що вона злякалася та пішов з магазину. Коли вийшов з магазину, то там сиділи двоє хлопців, пили пиво. Він, сідаючи на велосипед, хлопцям запропонував «бахнути пітарду» та поїхав до ОСОБА_17 . Приїхавши до ОСОБА_17 , вони з останнім та ще одним чоловіком розпили пляшку алкоголю та курили на лавці. Під`їхала машина та засліпила фарами. З машини вийшли якісь чоловіки та вимагали покласти на землю те, що у нього в кишені. Чоловіки були зі зброєю та почали до нього підходити. Він схватив муляж вибухівки для самозахисту. Сказав чоловікам щоб не підходили, бо у нього вибухівка. Чоловіки сіли в машину та від`їхали. Потім він сховав муляж вибухівки у кишеню і пішов до ОСОБА_17 у будинок, де з останнім продовжили вживати спиртні напої. Згодом забігли до будинку працівники поліції та затримали його.

Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його вина у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129 та ч.1 ст.345 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, 12 лютого 2020 року на службу 102 ГУНП в Чернігівській області надійшло повідомлення від ОСОБА_15 , аудіозапис якого було заслухано у судовому засіданні (т.2 а.к.п. 120, 121), яка повідомила, що ОСОБА_7 знаходиться у неадекватному стані, каже, що у нього у кульку знаходиться килограм тротилу. Він поїхав по селу на велосипеді та казав людям «зараз вам влаштую». (т.2 а.к.п.120, 121)
Згідно копій посвідчень та розстановки нарядів на 12 лютого 2020 року поліцейський ОСОБА_14 , інспектор дозвільної системи ОСОБА_13 та оперуповноважений ОСОБА_12 працюють в Куликівському ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області та 12 лютого 2020 року перебували на добовому чергуванні по охороні громадського порядку. (т.2 а.к.п. 147-154)
Працівник поліції ОСОБА_14 в якості потерпілого суду пояснив, що він перебував на чергуванні разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . За викликом на службу «102» щодо погроз ОСОБА_18 місцевим мешканцям села на службовому автомобілі вони поїхали до с.Вересоч. З Ярмаком вони раніше були знайомі. Вони почали їздити по селу та шукати ОСОБА_18 . Староста села повідомила їх, де можливо знайти ОСОБА_18 . Коли вони його побачили з велосипедом на дорозі, зупинилися та вийшли з автомобіля. ОСОБА_18 впізнав його та попросив цигарку. Вони розмовляли. Після того, як вони повідомили ОСОБА_18 про причину приїзду, той витягнув згорток з дротами та почав погрожувати, що підірве. Вони з колегами відбігли від нього. ОСОБА_18 говорив, що зараз підірве їх та йому втрачати нічого. Декілька разів ОСОБА_18 йшов на них з погрозами підірвати, тримаючи в руках згорток, після цього відбігав та ховався в кущах. ОСОБА_12 перебував ближче до ОСОБА_18 та постійно його намагався заспокоїти. Через деякий час ОСОБА_18 вийшов з кущів та на вмовляння Голованя поклав згорток на землю, а коли ОСОБА_19 почав повільно підходити, той знову схватив згорток та погрожував. ОСОБА_13 в цей час пішов до автомобіля та увімкнув фари щоб ОСОБА_18 було видно в чагарниках, куди той періодично ховався. Погрози ОСОБА_18 він сприймав як реальну загрозу життю, ОСОБА_18 говорив, що це тротил і він підірве всіх. Тим паче, вони приїхали за викликом, де повідомлялося, що ОСОБА_18 погрожує мешканцям села вибухівкою.
Згідно протоколу від 23 лютого 2020 року та відеозапису слідчої дії за участю потерпілого ОСОБА_14 проведено слідчий експеримент, під час якого потерпілий розповів та на місці показав, як 12 лютого 2020 року ОСОБА_7 погрожував йому та співробітникам поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_12 вибуховим пристроєм. (т.2 а.к.п.131-134)
Потерпілий ОСОБА_13 суду пояснив, що 12 лютого 2020 року він перебував на чергуванні разом з ОСОБА_14 та ОСОБА_12 . За викликом на службовому автомобілі вони поїхали до с.Вересоч. Там в сільській раді їх направили до місцевого мешканця ОСОБА_17 . По дорозі вони зустріли ОСОБА_18 з велосипедом. Вони підійшли до нього та розмовляли. Вони були одягнені у службовий одяг і ОСОБА_18 їх впізнав. У ОСОБА_14 . ОСОБА_18 попросив цигарку і називав його на ім`я. Після того, як вони повідомили його, що приїхали за викликом щодо його дій, ОСОБА_18 дістав з-під одягу згорток та почав погрожувати, що підірве. Це відбувалося неподалік господарства ОСОБА_17 . ОСОБА_18 декілька раз погрожував їм та періодично ховався у чагарниках. Він підійшов до автомобіля включити фари, щоб ОСОБА_18 було видно в кущах. Погрози ОСОБА_18 він сприймав як реальну загрозу своєму життю. Про те, що це була не вибухівка, а муляж, він дізнався вже після огляду згортка спеціалістами після затримання ОСОБА_18 .
Згідно протоколу від 23 березня 2020 року та відеозапису слідчої дії за участю потерпілого ОСОБА_13 проведено слідчий експеримент, під час якого потерпілий розповів та на місці показав, як 12 лютого 2020 року ОСОБА_7 погрожував йому та співробітникам поліції ОСОБА_14 та ОСОБА_12 вибуховим пристроєм. (т.2 а.к.п.139-142)
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що 12 лютого 2020 року він був на добовому чергуванні. Телефоном надійшло завдання поїхати до с.Вересоч розібратися за зверненням на службу «102». Разом зі співробітниками поліції ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на службовому автомобілі вони під`їхали до сільської ради, де їм повідомили, що ОСОБА_7 , на дії якого надійшла скарга, знаходиться за місцем проживання місцевого мешканця ОСОБА_17 . Вони поїхали за вказаною в сільській раді адресою. По дорозі вони побачили ОСОБА_7 , котрий йшов з велосипедом. Вони підійшли до ОСОБА_18 , той їх впізнав, вони почали спілкуватися. При цьому вони з коллегами були одягнені у службовий одяг та приїхали на службовому автомобілі. ОСОБА_18 попросив у них цигарку. Вони повідомили ОСОБА_18 , що приїхали на виклик з приводу його поведінки, на що той почав висловлюватися нецензурною лайкою, засунув руку під одяг та дістав згорток, перемотаний ізолентою, з дротами. При цьому, ОСОБА_18 повідомив, що зараз всіх підірве. Вони почали відходити від нього, ОСОБА_18 направився до них. Вони із коллегами злякалися, вважаючи, що у ОСОБА_18 в руках вибухівка. Після цього ОСОБА_18 зайшов до чагарників, а вони від`їхали на автомобілі трохи далі. Він попросив ОСОБА_18 вийти з чагарників, той вийшов та поклав згорток на землю. Потім ОСОБА_18 схватив згорток і почав бігти в їх сторону. Вони відбігли від нього та викликали підкріплення. ОСОБА_18 знову побіг до чагарників.
Згідно протоколу від 23 березня 2020 року та відеозапису слідчої дії за участю потерпілого ОСОБА_12 проведено слідчий експеримент, під час якого потерпілий розповів та на місці показав, як 12 лютого 2020 року ОСОБА_7 погрожував йому та співробітникам поліції ОСОБА_14 та ОСОБА_13 вибуховим пристроєм. (т.2 а.к.п.143-146)
Як вбачається із заяви потерпілої ОСОБА_11 від 12 лютого 2020 року, потерпіла звернулася до Куликівського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області щодо вжиття заходів до ОСОБА_7 , який висловлював погрозу її життю та здоров`ю, при цьому демонстрував предмет, зовні схожий на вибуховий пристрій, та говорив, що підірве її. (т.2 а.к.п.16)
Потерпіла ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що 12 лютого 2020 року до магазину «Хуторок» в с Вересоч, де вона працює продавчинею, зайшов ОСОБА_7 , який був у агресивному стані, та попросив горілку. Вона відмовила. Він запитав, чи не боїться вона злетіти у повітря. В цей час в магазині ще перебувала ОСОБА_20 . ОСОБА_7 дістав з рукава куртки згорток, замотаний клейкою стрічкою з дротами, та сказав, що це тротил. Ці погрози вона сприйняла як загрозу своєму життю та здоров`ю, дуже злякалася, бо дійсно подумала, що пристрій, який він демонстрував, є вибуховим пристроєм. Після цього, ОСОБА_7 сховав даний пристрій до рукава куртки та пішов, але перед тим погрожував, що повернеться та підірве її.
Згідно протоколу від 21 лютого 2020 року та відеозапису слідчої дії за участю потерпілої ОСОБА_11 проведено слідчий експеримент, під час якого потерпіла розповідала, як 12 лютого 2020 року в магазині «Хуторок» ОСОБА_7 погрожував їй вибуховим пристроєм. (т.2 а.к.п.126-130)
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , котра працює на посаді старости в с.Вересоч, показала, що 12.02.2020 року близько 17 години до сільської ради забіг ОСОБА_21 та повідомив, що ОСОБА_7 в магазині «Хуторок» перебуває з гранатою. Вона зателефонувала на службу "102". ОСОБА_7 характеризувала як розбишаку, люди іноді скаржились на його поведінку.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що 12 лютого 2020 року вона зайшла до магазину «Хуторок». До магазину зайшов ОСОБА_7 та попросив у продавця ОСОБА_11 горілки. Остання сказала, що немає горілки. ОСОБА_7 був дуже злий, повідомв, що у нього є 0,5 кг. тротилу і запитав у ОСОБА_11 , чи не боїться вона, що магазин злетить у повітря. Спочатку вона сприйняла ці погрози як жарт. Наумець нервово посміхнулася, але видно було, що вона злякалася. ОСОБА_7 підійшов до неї та сказав щоб вона йшла звідси. При цьому, він був дуже агресивний. Після цього, ОСОБА_18 дістав з-під одягу якийсь згорток, вона вийшла з магазину, а ОСОБА_18 залишився в магазині. Вона сіла на велосипед та поїхала. ОСОБА_7 має бунтівний характер.
Згідно протоколу від 21 лютого 2020 року та відеозапису слідчої дії за участю свідка ОСОБА_22 проведено слідчий експеримент, під час якого свідок розповідала, як 12 лютого 2020 року в магазині «Хуторок» ОСОБА_7 погрожував продавцю ОСОБА_11 , питав, чи не боїться вона вибухнути. При цьому свідок зазначила, що ОСОБА_18 повідомив, що у нього є 0,5 кг. тротилу та дістав з-під одягу пакунок. (т.2 а.к.п.123-125)
У судовому засіданні допитана в якості свідка сестра обвинуваеного ОСОБА_23 пояснила, що 12 лютого 2020 року їй зателефонувала місцева мешканка ОСОБА_24 та повідомила, що її брат ОСОБА_7 перебуває в центрі с. Вересоч, погрожує мешканцям села вибухівкою. Вона поїхала на велосипеді шукати брата. Біля будинку ОСОБА_17 вона побачила велосипед брата, зателефонувала йому, той сказав, що все добре та він у товариша. Близько 20 години їй зателефонував ОСОБА_12 та запитав, де брат, бо вони його шукають. Вона повідомила, що брат у ОСОБА_17 . Її брат, коли тверезий, то нормальний, а коли вип?є, то іноді стає агресивним, може побитися з кимось.
Згідно протоколу огляду місця події від 12 лютого 2020 року та ілюстрованої таблиці до протоколу проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , в житловому будинку виявлено та вилучено предмет, за зовнішніми ознаками схожий на саморобний вибуховий пристрій, який складається з пакету з білою розсипчастою речовиною, газетного паперу та дротів, які замотані в липку стрічку. (т.2 а.к.п.18-29)
Огляд проведено за згодою ОСОБА_25 , котрий проживає без реєстрації за цєю адресою (т.2 а.к.п. 85), та хвалою слідчого судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2020 року було надано дозвіл на проведення огляду житла, іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_2 . (т.2 а.к.п.17, 52-53)
Висновком експерта від 27 лютого 2020 року № 146 (х) не виявлено вибухових речовин у порошкоподібній речовині, яка містилася в предметі за зовнішніми ознаками схожому на саморобний вибуховий пристрій, виявленому під час огляду місця події від 12 лютого 2020 року за адресою: АДРЕСА_2 . (т.2 а.к.п. 65-68)
Як вбачається з довідки Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області від 13 лютого 2020 року, ОСОБА_7 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Проживає один. (т.2 а.к.п. 84)
Згідно протоколу обшуку від 13 лютого 2020 року та доданого до протоколу флешносія із записом даної слідчої дії проведено обшук господарства за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , де було виявлено та вилучено стебла рослини з листям за зовнішніми ознаками схожі на рослини коноплі, два предмети з фольги - частини пристрою для вживання речовин шляхом паління з нагаром темно-коричневого кольору, предмет за зовнішніми ознаками схожий на корпус гранати РГД-5, запал УЗРГМ-2, сліди пальців рук. (т.2 а.к.п.34-38)
Обшук проведено за згодою власника майна ОСОБА_23 , котра є сестрою обвинуваченого, та ухвалою слідчого судді Куликівського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2020 року було надано дозвіл на проведення обшуку житла, іншого володіння особи за адресою: АДРЕСА_1 . (т.2 а.к.п.33, 50-51)
Згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи від 14 лютого 2020 року №18(Вт) наданий на дослідження предмет, зовні схожий на корпус гранати типу РГД-5, являється корпусом ручної гранати РГД-5. Наданий на дослідження предмет, зовні схожий на запал до гранти типу УЗРГМ-2, являється підривником ручних гранат УЗРГМ-2. Надані на дослідження корпус ручної гранати типу РГД-5 та підривник ручних гранат УЗРГМ-2 у конструктивному поєднанні являються наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5. Наступальна осколкова ручна граната РГД-5 являється вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів. Надані на дослідження корпус ручної гранати РГД-5 з підривником ручних гранат УЗРГМ-2 у конструктивному поєднанні придатні до вибуху. (т.2 а.к.п.55-60)
Висновком експерта № 152 (х) від 28 лютого 2020 року встановлено, що виявлені під час обшуку господарства за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 , верхівкові частини та листя речовини рослинного походження у вигляді фрагментів стебел та гілок з листям та верхівками, є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 26,6 г. Фрагменти стебел та гілок, наданої на експертизу вищевказаної речовини рослинного походження, не містять психоактивного компоненту канабісу тетрагідроканнабінолу і тому не являються наркотичним засобом. Надане на експертизу насіння зелено-коричневого кольору, є дозрілим насінням рослин роду Коноплі, яке до наркотичних засобів не відноситься. Речовини, які знаходяться на поверхнях наданих на експертизу двох фрагментів фольги, містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичниі засіб - екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину відповідно становить 0,101 г., 0,0034 г. (т.2 а.к.п. 73-78)
Заслухавши обвинуваченого, потерпілих, свідків, дослідивши докази, суд вважає доведеною винність ОСОБА_7 у погрозі вбивством потерпілій ОСОБА_11 , коли були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, та у погрозі вбивством працівникам правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.129 КК України та за ч.1 ст.345 КК України.
Позиція захисту щодо того, що у ОСОБА_7 не було умислу на погрозу вбивством потерпілим, а працівників поліції він не впізнав, не заслуговує на увагу, враховуючи наступне.
Об`єктивна сторона погрози вбивством характеризується дією у вигляді погрози вчинити вбивство, тобто виявленому ззовні намірі позбавити іншу людину життя. Погроза повинна бути реальною, тобто сприйматися потерпілим як така, що може здійснитися. Реальність погрози встановлюється в кожному окремому випадку з урахуванням конкретних фактичних обставин. При вирішенні цього питання слід ураховувати як суб`єктивний критерій (сприйняття погрози потерпілим), так і об`єктивний (спосіб та інтенсивність її вираження, особу винного, характер стосунків між ним і потерпілим тощо). Для визнання погрози вбивством реальною необхідно встановити, що винний вчинив такі дії, які давали потерпілому підстави побоюватися її здійснення, і що поведінка винного, його стосунки з потерпілим об`єктивно свідчили про реальність погрози. Крім того, необхідною умовою є те, що погроза повинна бути звернена до конкретної особи. Також слід зазначити, що суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у формі прямого умислу. При цьому не має значення, чи збирався винний здійснити свою погрозу в дійсності, чи ні, досить того, щоб у потерпілого були реальні підстави побоюватися такої погрози. Мотиви вчинення цього злочину на його кваліфікацію не впливають.
Таким чином, оцінюючи надані потерпілими та свідками в сукупності з іншими дослідженими та проаналізованими судом доказами, суд вважає, що зі сторони обвинуваченого у відношенні потерпілих мала місце реальна погроза вбивством, яка сприйматися потерпілими як така, що може здійснитися, враховуючи при цьому демонстрацію обвинуваченим вибухового, як він зазначав, пристрою.
Також, не заслуговують на увагу доводи захисту щодо необізнаності обвинуваченого під час демонстрації вибухового пристрою саме працівникам правоохоронного органу, оскільки у судовому засіданні встановлено, що потерпілі ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 під час події були одягнені у форменний одяг та приїхали на службовому автомобілі.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_7 покарання, суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, сукупність обставин провадження, особу винного, який раніше неодноразово судимий, негативно характеризується за місцем проживання, притягувався до адміністративної відповідальності, не одружений, утриманців не має, не працює.
ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» ЧОР чотири рази з лютого 2015 року по березень 2016 року з діагнозом: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Психопатоподібна поведінка. Гостра інтоксикація з психомоторним збудженням. Емоційно нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип. Перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2015 року Ds:F10.20.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 180 від 9 квітня 2020 року у ОСОБА_7 на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється мав місце емоційно-нестабільний розлад особистості (F60.3 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). ОСОБА_7 за своїм психічним станом на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_7 на теперішній час має місце емоційно-нестабільний розлад особистості (F60.3 за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), але за його психічним станом примусові заходи медичного характеру йому не показані. (т.2 а.к.п. 159-167)
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 181 від 9 квітня 2020 року у ОСОБА_7 мають місце психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності. В теперішній час утримання (F 10.20 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10-го перегляду), у зв`язку з чим протиалкогольне лікування йому зараз не показане. (т.2 а.к.п. 168-173)
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено.
Після зміни обвинувачення у судовому засіданні у обвинувальному акті обставною, що обтяжує покарання обвинуваченого, зазначено рецидив злочинів.
Враховуючи, що ОСОБА_7 вичнив кримінальні правопорушення за цим вироком, маючи судимість за ч.3 ст.185 КК України, враховуючи положення ст.34 КК України, суд погоджується з наявністю рецидиву злочинів як обставини, що згідно ст.67 КК України є обтяжуючою покарання.
Як вбачається з досудової доповіді Куликівського РС філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області, рівень небезпеки ОСОБА_7 для суспільства (у тому числі для окремих осіб) оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірнісь вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства ( у тому числі для окремих осіб).
Обставини провадження, дані про особу обвинуваченого дають суду підстави погодитись з думкою прокурора щодо призначення ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.129 КК України у виді обмеження волі та за ч.1 ст.345 КК України у виді позбавлення волі.
При вирішенні питання про те, який із передбачених ч.1 ст.70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд враховує обставини провадження, особу обвинуваченого і вважає за доцільне визначити остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Крім того, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 7 квітня 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст.345 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Враховуючи те, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення до ухвалення вироку Деснянським районним судом м. Чернігова від 7 квітня 2021 року, тому при призначенні остаточної міри покарання слід керуватися положеннями ч.4 ст.70 КК України.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 необхідно рахувати з моменту затримання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 7 квітня 2021 року з 18 липня 2020 року.
Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялися.
У провадженні мають місце процесуальні витрати за залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз на суму 4 396 грн 28 коп., котрі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, як того вимагає ст.124 КПК України.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.
Актом знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують, від 14 лютого 2020 року зафіксовано знищення речових доказів корпусу гранати РГД-5 та запалу УЗРГМ-2. (т.2 а.к.п.61, 62)
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 100, 124, 367-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129, ч.1 ст.345 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч.1 ст.129 КК України у виді двох років обмеження волі,
- за ч.1 ст.345 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 7 квітня 2021 року, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
У строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати часткове відбуття покарання за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 7 квітня 2021 року та строк відбування покарання рахувати з 18 липня 2020 року.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 4 396 грн 28 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.
Речові докази:
- предмет за зовнішніми ознаками схожий на саморобний вибуховий пристрій, який складається з пакету з білою розсипчастою речовиною, газетного паперу та дротів, які замотані в липку стрічку та зразок вмісту білої речовини, металеві уламки (осколки) боєвої гранати РГД-5, частини рослини з листям, за зовнішніми ознаками схожі на рослини коноплі, насіння рослини коноплі, два предмети з фольги з нашаруваннями бурого кольору знищити;
- сліди пальців рук залишити в матеріалах кримінального провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1