ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2802/21 Справа № 191/1922/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 81 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_8
в режимі відеоконференції:
захисника ОСОБА_9
засудженого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :
Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено та звільнено його від відбуття покарання умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 16 днів.
Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції виходив з того, що засуджений ОСОБА_7 за час відбуття покарання вимог режиму утримання не порушував у зв`язку з чим заходи дисциплінарного стягнення до нього не застосовувались, працевлаштований на дільницю СГП, до праці ставиться задовільно, має 4 заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, приймає активну участь у суспільно корисному житті відділенні, на підставі чого суд дійшов до висновку, що засуджений не лише став на шлях виправлення, а й довів його.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення відмовити.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення ряду тяжких корисливих злочинів, раніше неодноразово судимий, має 11 судимостей, здебільшого за тяжкі злочини, раніше звільнявся умовно-достроково та від відбуття покарання з випробуванням, однак знову вчиняв нові злочини. Крім цього зазначає, що наявність заохочень у засудженого свідчить лише про те, що він виконує обов`язки, покладені на нього законом.
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор підтримав апеляційну скаргу, вважав за необхідне ухвалу суду скасувати та постановити свою, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення.
Засуджений ОСОБА_7 та його захисник заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважали рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим, просили залишити його без змін.
Мотиви суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався у повному обсязі, а тому рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та вмотивованим, виходячи з наступного.
Задовольняючи клопотання засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення, суд першої інстанції зробив висновок про те, що останній за час відбування покарання характеризується позитивно, має 4 заохочення, стягнень не має, працевлаштований, до виконання роботи ставиться сумлінно.
З такими висновками суду першої інстанції повністю погоджується й апеляційний суд, оскільки вони повністю узгоджуються та підтверджуються наявними матеріалами клопотання.
Щодо доводів прокурора про те, що засуджений ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово засудженим, вчинив ряд нових злочинів, колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують висновків суду про виправлення засудженого з наступних обставин.
Як видно з клопотання самого засудженого та матеріалів особової справи, засуджений ОСОБА_7 за час відбуття покарання характеризується виключно позитивно, має 4 заохочення від 09.10.2019 року, від 24.04.2020 року, 22.12.2020 року та 28.07.2021 року за свою примірну поведінку та сумлінне ставлення до праці, працевлаштований на дільниці СГП, до праці ставиться виключно сумлінно, проявляє розумну ініціативу та старанність, відбув більше 3/4 від загального строку покарання, призначеного йому вироком суду, що у своїй сукупності вказує на те, що засуджений дійсно стала на шлях виправлення та своєю поведінкою та ставленням до праці, довів його.
При цьому, саме від ступеню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення засудженим, залежить момент виникнення у такої особи права на умовно-дострокове звільнення, у відповідності до ч. 3 ст. 81 КК України. У даному випадку, ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 263 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком та тяжкими злочинами, а тому, відбувши 2/3 частини строку покарання у останнього виникло законне право на умовно-дострокове звільнення, яким він й скористався, а тому доводи прокурора в цій частині є безпідставними.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Таким чином, враховуючи виключно позитивну характеристику засудженого ОСОБА_7 , його ставлення до порядку та умов відбування покарання у виді позбавлення волі, наявність заохочень та відсутність стягнень, незначний залишок невідбутого покарання у своїй сукупності свідчать про те, що мета покарання, визначена ч. 2 ст. 50 КК України у даному випадку досягнута та засуджений не лише став на шлях виправлення, а й довів його, що є підставою для звільнення її від подальшого відбування покарання.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути визнані істотними в розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України або потягнути неповноту судового розгляду в даному кримінальному провадженні не встановлено, а доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, у зв`язку з чим вони задоволенню не підлягають, а відтак ухвала суду має бути залишена без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , відповідно до ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4