Провадження №1-кс/369/3343/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.12.2021 року м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002455 від 06.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Бачанського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002455 від 06.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що посадові особи ТОВ «Софія Буд Груп» зловживаючи довірою інвесторів будівництва багатоповерхового будинку по вул. Павла Чубинського, 8-Г в с. Софіївська Борщагівка, Бучанського району, Київської області шахрайським шляхом заволоділи їхіми коштами, після чого вчинили дії, що унеможливлює виконання договірних зобов`язань, чим завдало значної шкоди інвесторам.

Вході проведення розслідування встановлено, що Будівництво комплексу «Софія Київська» було розпочато ще у 2013 році та відбувалось від імені ТОВ «УКРПОЛІСКОРМ» (), яке виступило замовником будівництва. А генеральним підрядником будівництва була компанія ТОВ «Вектор XXI» ().

У 2017 році ТОВ «УКРПОЛІСКОРМ» розпочало процедуру банкрутства на підставі власного рішення та звернулось до суду, де було порушено справу про банкрутство № 911/1418/17, яка триває до сих пір. Будівництво комплексу продовжила компанія ТОВ «Софія Буд Груп» () в особі директора ОСОБА_4 , якій від ТОВ «УКРПОЛІСКОРМ» () безоплатно передано функції замовника будівництва і технічну документацію.

Несподівано для інвесторів приблизно у січні 2021 року стало відомо про те, що забудовником буде компанія зі схожою назвою - ТОВ «Софія Київська Буд» () в особі директора ОСОБА_5 .

Починаючи з січня 2021 року роботи уповільнились, наразі все зупинено, підрядники вивозять будівельні матеріали, демонтуються віконні системи, будівельний майданчик не функціонує та не охороняється.

На сайті Державної електронної системи у сфері будівництва (https://e-construction.gov.ua/permits_doc_detail/801827149) з 2021 року замовником будівництва є ТОВ «Софія Київська Буд» (), проте договори інвестори укладали із ТОВ «Софія Буд Груп» та сплатили цій компанії грошові кошти. Водночас ТОВ «Софія Буд Груп» закрила офіс, змінився директор який на той час був ОСОБА_6 з яким укладалися договори купівлі-продажу майнових прав, та в подальшому будь-яке спілкування по теперішній час з інвесторами відсутнє.

Від директора ТОВ «Софія Київська Буд» ОСОБА_5 пропозицій з приводу врегулювання вказаних проблем не надходило.

З`ясувалось, що успішне будівництво було обумовлено тим, що забудовник ТОВ «УКПОЛІСКОРМ» здійснювало будівництво за рахунок кредитних коштів наданих ПАТ «УКРІНБАНК», при цьому, у іпотеку були передані і земельні ділянки, на яких розташований комплекс і майнові права на частину квартир комплексу.

Починаючи з 2016 року замовник будівництва ТОВ «УКРПОЛІСКОРМ» платити по кредитам перестав й відкрив процедуру ліквідації, тобто банкрутство. Заборгованість перед банком складає близько 0,5 млрд. грн.

Правонаступники банку ПАТ «УКРІНКОМ» та ТОВ «СХІД ФІНАНС» почали звертати стягнення на іпотеку та стягувати борги. Задля уникнення погашення боргів перед кредиторами, будівництво було передано компанії ТОВ «Софія Буд Груп».

Як з`ясувалось, земельна ділянка 8,939 гектара, кадастровий номер :01:036:0122, на якій розпочато будівництво нашого будинку 8-Г перебувала у іпотеці банку, який не надавав своєї згоди на передачу до ТОВ «Софія Буд Груп» права забудови (суперфіцію), тому будівництво є незаконним.

В подальшому почались судові спори. Намагаючись уникнути відповідальності, ймовірно, фактичним бенефіціаром ОСОБА_7 було передано права забудовника з ТОВ «Софія Буд Груп» на ТОВ «Софія Київська Буд», проте, відношення з інвесторами жодним чином не урегульовані. Суд погодився із доводами кредитора і визнав забудову земельної ділянки незаконною. На цій підставі Печерським районним судом м. Києва прийнято рішення про визнання недійсними договорів про передачу права забудови (суперфіцію).

Крім того, на даний час змінився власник земельної ділянки з кадастровим номером :01:036:0122, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 . На даний момент власником є ТОВ «Схід Фінанс» (), яке отримало права власності за договором купівлі-продажу.

ТОВ «Схід Фінанс» звернулось до ТОВ «Софія Буд Груп» та ТОВ «Софія Київська Буд» з пропозицією укласти договір про право користування частиною земельної ділянки під будинком 8-Г по вул. Павла Чубинського для завершення будівництва і його експлуатації, однак, з боку ТОВ «Софія Буд Груп» та ТОВ «Софія Київська Буд» відповідь так і не надійшла.

Житловий комплекс мав до останнього часу гарну репутацію, але інвестори будинку АДРЕСА_1 звернулись до правоохоронних органів через те, що будівництво об`єкту, у який вони проінвестували кошти, призупинене. На даний час вказаний вище будинок забудований орієнтовно на 30-35 % та будівництво припинилося.

На даний час створена громадська організація «Об`єднання інвесторі будинку 8-Г» () яка налічує ошуканих діями ТОВ «Софія Буд Груп» близько 200 інвесторів, які вклали гроші для придбання квартир у вказаному вище будинку, сума вимог яких, сягає приблизно 195 млн. грн.

Під час досудового розслідування допитано частину потерпілих інвесторів, які повідомили, що уклали договір купівлю-продажу майнових прав з ТОВ «Софія Буд Груп» в особі директора ОСОБА_6 . В договорі було зазначено, що будинок АДРЕСА_1 повинен здатися в експлуатацію в четвертому кварталі 2021 року. Розрахунок за квартиру здебільшого здійснювався відразу директору ОСОБА_6 який в свою чергу здійснював функцію бухгалтера та касира та видавав інвесторам квитанції до прибуткового касового ордеру про сплату по договору купівлі-продажу майнових прав.

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч . 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до вимог КПК України, судовою процедурою гарантується дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна з метою прийняття законного та обґрунтованого рішення, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, необхідно враховувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону прокурор, у клопотанні про арешт майна, не дотримався.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 98 КПК України визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що існує необхідність в застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження з наданих матеріалів не вбачається.

Таким чином, прокурором не доведено, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на частку у статутному капіталі в розмірі 1110 грн. ТОВ «Софія Буд Груп» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 40544482, Київська область, Бучанський (колишній Бородянський) район, см. Немішаєве, вул.Біохімічна, будинок 1), що належать власнику 100% АТ «Брук Бізнес ЛТ» (адреса знаходження: Республіка Панама, проспект Рікардо Ж.Альфаро, Сентюрі Тауер Білдінг, офіс 905), беніфіціарний власник ОСОБА_5 , частку у статутному капіталі в розмірі 10 000 000 грн. ТОВ «Софія Київська Буд» (Ідентифікаційний код юридичної особи: 44143270, 08132, Київська обл., Бучанський (колишній Києво-Святошинський) р-н, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 41, оф. 1/5, що належать власнику 100% ОСОБА_5 , а також щодо заборон вказаних в прохальній частині клопотання, є необхідним, і що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
В порушення вимог п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, прокурором не доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.
Таким чином, прокурором не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 132, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002455 від 06.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1