Справа № 670/253/21
№1-кп/680/33/21
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2021 року смт Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 05 лютого 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,
установив:
В провадженні Новоушицького районного суду Хмельницької області перебуває вказане кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про звернення застави в дохід держави та клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що звернення застави та зміну запобіжного заходу зумовило те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для уникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України, встановлені обставини, які дали достатні підстави для обрання запобіжного заходу продовжують існувати, а саме обвинувачений ОСОБА_4 вплинув на потерпілу з метою зміни своїх показань у суді та у подальшому може спробувати незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні; 09 вересня 2021 року та 02 листопада 2021 року не з`явився до суду, відтак може переховуватись від суду перешкодити встановленню істини по справі, виконанню процесуальних рішень та ухилятися від суду навмисно не з`являючись до суду без поважних на те причин та умисно затягує розгляд справи, щоб уникнути можливого покарання; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, офіційно не працює, сталих доходів та сім`ї не має, має місце реєстрації, однак періодично винаймає житло за різними адресами, із слідством на досудовому розслідувані не співпрацював та будучи підозрюваним свої покази надавати відмовився.
Захисник та обвинувачений в судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечили та пояснили, що 09 вересня 2021 року та 02 листопада 2021 року ОСОБА_4 не з`явився на судові засідання, оскільки хворів, про що суд повідомляли заявами направленими на електронну пошту та медичними висновками. Ризик впливу на потерпілу та свідків з метою зміни показань відсутній, оскільки такі вже допитані.

Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши клопотання, дійшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України застава є запобіжним заходом.
Згідно з ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
Відповідно до вимог абз.3 ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Відповідно до ч.8 та ч.9 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу.
Отже, у разі порушення умов такого запобіжного заходу як застава (зокрема, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого без поважних причин та не повідомив заздалегідь про причини своєї неявки), суд вправі застосувати заходи кримінально-процесуальної відповідальності - звернути заставу (її частину) в дохід держави.
Ухвалою суду від 03 червня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 01 серпня 2021 року включно. Визначено обвинуваченому заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181600 гривень. У разі внесення застави визначено ряд обов`язків.
09 червня 2021 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було внесено заставу.
В подальшому декілька разів продовжувався строк дії обов`язків визначених ухвалою суду від 03 червня 2021 року.
Із матеріалів клопотання та судової справи слідує, що обвинувачений не з`явився у судові засідання призначені на 09 вересня 2021 року та 02 листопада 2021 року, про які був повідомлений належний чином.

Крім доводів щодо неналежного виконання обвинуваченим своїх обов`язків щодо явки за викликом в судові засідання, прокурор обґрунтовує своє клопотання наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, на його думку, обвинувачений може переховуватися від суду; впливати на потерпілих та свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення. Однак, з цього клопотання слідує, що заявляючи про існування наведених ризиків, прокурор фактично посилається лише на зазначену поведінку обвинуваченого щодо нез`явлення у судові засідання, що, на його думку, свідчить про ймовірність втечі і перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом його затягування. Будь-яких інших переконливих фактів, що, дійсно, могли б свідчити про наявність вказаних ризиків прокурор не навів.

Посилання прокурора на неналежну поведінку обвинуваченого у відношенні потерпілої та інших учасників судового провадження не є достатніми та аргументованими твердженнями, та, не може бути єдиною підставою для задоволення клопотання, що розглядається.

Водночас, суд зазначає, що неявка у судові засідання були допущенні обвинуваченим внаслідок хвороби та лікування, а також, щодо зазначених обставин обвинувачений сумлінно відвідував усі судові засідання, призначені у цьому кримінальному провадженні та дотримувався належної поведінки.

Таким чином вказані обставини у своїй сукупності не дають підстав для висновку, що допущення обвинуваченим наведених порушень у співвідношенні із його належною процесуальною поведінкою протягом усього часу розгляду кримінального провадження, мають такі негативні наслідки, які могли б зумовити необхідність звернення застави в дохід держави. Підсумовуючи, під час розгляду в судовому засіданні ініційованого прокурором питання про звернення застави, суд доходить висновку про відсутність умов та належних правових підстав для звернення застави в дохід держави. З огляду на те, що суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави, для розгляду його клопотання в частині застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - немає законних підстав.

Отже, з урахуванням наведених мотивів, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 376 КПК України, суд,
постановив:
У задоволені клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави та клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 18 листопада 2021 року об 08 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1