ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2022 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/8978/21 (пр. № 1-кп/201/391/2022), відомості про яке 15 серпня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000673, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, раніше судимого 27 квітня 2015 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, до покарання у виді трьох років і одного дня позбавлення волі, звільненого по закінченню строку відбування покарання 25 травня 2017 року, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2021 року о 00.10 годині ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, був зупинений екіпажом патрульної поліції «Легіон 0052» у складі: інспектора взводу 2 роти 1 батальйону З УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_5 (посвідчення серії ДНП № 027982 видано 01.07.2021 року), заступника командира батальйону № 3 капітана поліції ОСОБА_6 та інспектора взводу № 1 роти № 1 батальйону № 3 ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 , за порушення правил дорожнього руху.

Відповідно до функціональних обов`язків поліцейського патрульної поліції Департаменту патрульної поліції в Дніпропетровській області затвердженого начальником Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 року № 4/1, у службові обов`язки інспекторів входило:

п. 2 1) Безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

2) Первинне реагування на повідомлення про правопорушення, (в том числі ті, що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

5) Самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

6) Припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження;

7) Розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників, у випадках та в спосіб, які передбачені законодавством;

8) Затримання осіб на підставах і у порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, (у визначеним законодавстві випадках) до підрозділів Національної поліції України та/або до суду;

9) Співпрацю з іншими підрозділами Національної поліції України.

2.2 1) Організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху;

2) Контроль за дотриманням учасниками дорожнього руху правил, норм і стандартів, діючих у сфері безпеки дорожнього руху;

4) Регулювання дорожнього руху, забезпечення організації руху транспортних засобів і пішоходів у місцях проведення аварійно-рятувальних робіт, масових заходів та під час виникнення заторів;

7) Заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів і доставлення їх на спеціальні майданчики чи стоянки;

8) Профілактику, попередження та припинення злочинів і адміністративних правопорушень, сфері дорожнього руху.

4. 2) Використовувати технічні прилади і технічні засоби, о мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису для виявлення і фіксації правопорушень, зокрема нагрудні відеокамери (відеореєстратори);

3) Вимагати пред`явлення документів, що посвідчують особу, та (або) документів, що підтверджують відповідне право особи у випадках, передбачених законодавством;

4) Затримувати осіб на підставі і у випадку, передбачених законом, а також здійснювати їх доставлення до підрозділів Національної поліції України;

6) Зупиняти транспортні засоби, у випадках передбачених законом;

10) Здійснювати в установленому законодавством порядку поверхневу перевірку та огляд осіб, речей або транспортних засобів.

Таким чином, працівники УПП в Дніпропетровській області мали право незалежно від власного місцезнаходження і часу, висувати вимоги і приймати рішення, обов`язкові до виконання всіма громадянами, та є службовими особами, які постійно здійснюють функції представників влади.

Так, патрульні поліцейські ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи одягнуті у формений одяг співробітника патрульної поліції встановленого зразку, вийшли із автомобіля патрульної поліції з метою складання адміністративного протоколу на водія вказаного транспортного засобу, побачили через вікно, що водій, з метою уникнення адміністративної відповідальності, пересів на переднє пасажирське крісло, а пасажир пересів на місце водія. Так, працівники поліції, знаходячись біля передньої пасажирської двері, з правої сторони автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , чорного кольору, почали вимагати від водія, щоб він виконав їхні законні вимоги, а саме надав посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль.

В подальшому, в ході з`ясування обставин за участю співробітників поліції, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на здійснення опору працівникам поліції під час виконання ними службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення опору працівнику правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, ОСОБА_4 , 15 серпня 2021 року приблизно о 00.24 годині перебуваючи за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, в районі буд. № 2, біля автомобіля «Toyota Land Cruiser 200», д.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, під час словесного конфлікту з поліцейським ОСОБА_6 , який був одягнений у формений одяг співробітника патрульної поліції встановленого зразку, маючи на ньому спеціальний жетон працівника поліції та який виконував свої обов`язки із охорони громадського порядку, умисно почав чинити фізичний опір, який проявлявся у розмахуванні руками, хапанням за формений одяг ОСОБА_6 , штовханині та зірвані нагрудної боді-камери з форменого одягу.

У зв`язку з вищенаведеним, на підставі ст.ст. 44-45 Закону України «Про національну поліцію», задля припинення протиправних дій та забезпечення особистої безпеки, працівниками поліції було прийнято рішення застосувати до ОСОБА_4 фізичну силу та спеціальний засіб кайданки. В ході затримання та опору працівникам поліції з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 було спричинено тілесне ушкодження у вигляді садна на задньо-зовнішній поверхні правого передпліччя від верхньої до середньої третини, що за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що має незначні скороминущі наслідки.

Умисні дії ОСОБА_4 , що виразились в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, кваліфікуються за ч. 2 ст. 342 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, а також обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 342 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Судові витрати у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ DVD-R диск Verbatim 4.7 GB, з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1