ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 628/582/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/23/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Хуліганство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на вирок Купянського міськрайонного суду Харківської області від 04.05.2018 року у відношення ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Куп`янськ, Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, не військовозобов`язаного, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

Визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст 263 КК України та призначено покарання:

за ч. 2 ст. 263 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 4 ст. 296 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю скоєних кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Згідно ст. 76 КК України покладенона ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 залишено раніше обраний - у вигляді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 відшкодування моральної шкоди 3 000 грн та на користь ОСОБА_7 , у відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 судові витрати в сумі 572,00 грн.

Згідно вироку 05.01.2018 близько 18:00 - 19:00 більш точний час, як в ході досудового розслідування, так і судового розгляду не встановлено, в м. Куп`янську, Харківської області, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з умислом, спрямованим на вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, нехтуючи елементарними нормами поведінки в суспільстві, вийшов з двору свого домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , тримаючи при цьому в руках предмет, виготовлений саморобним способом на базі фрагменту армованого трижильного силового кабелю, що є палицею ударно-дробильної дії, безпричинно, із хуліганських спонукань, затіяв сварку із потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , в ході якої висловлювався на їхню адресу нецензурною лайкою, проявляючи особливу зухвалість, намагався нанести удар в область голови ОСОБА_7 вказаною палицею, проте - ОСОБА_9 , з метою запобігання заподіяння ОСОБА_8 удару його дружині, відштовхнув останню, чим завадив протиправним діям ОСОБА_8 , однак ОСОБА_8 , продовжуючи свої хуліганські дії наніс ОСОБА_9 один удар вищевказаною палицею в область лівої руки спричинивши тим самим потерпілому ОСОБА_9 синець на внутрішній поверхні шийного передпліччя в середній і нижній третині, яке згідно з висновком судово-медичної експертизи №11-КП/18 від 09.01.2018 відноситься до легкого тілесного ушкодження. Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , злякавшись за своє життя кинулися бігти до свого двору, а ОСОБА_8 , продовжуючи ,свої дії, направлені на навмисне заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим, кинув їм в слід вказану палицю, однак не поцілив у потерпілих, а поцілив в металеву хвіртку забору домоволодіння.

Свої дії, які продовжувалися близько 15 хвилин, ОСОБА_8 припинив лише після того, як потерпілі втекли з місця скоєння злочину, а сторонні особи пригрозили йому, що викличуть поліцію.

Крім того, ОСОБА_8 , влітку 2017 року, більш точний час, як в ході досудового розслідування, так і судового розгляду не встановлено, за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 в знайденому фрагменті армованого трижильного силового кабелю за допомогою дрилі просвердлив два отвори через які закріпив фрагмент металевого кабелю, вкритого гумовою ізоляцією, тим самим незаконно, без передбаченого законом дозволу виготовив, предмет на базі фрагменту армованого трижильного силового кабелю, внаслідок чого він набув властивості палиці ударно-дробильної дії та відповідно до висновку судово-криміналістичної експертизи холодної зброї №27-х від 17.01.2018 відноситься до категорії холодної зброї, після самостійно, незаконно зберігав предмет - вищевказану палицю за місцем свого, мешкання, після, чого, діючи з умислом, направленим на незаконне носіння, 05.01.2018 близько 18:00-19:00 виніс вказану палицю з домоволодіння з метою скоєння хуліганських дій.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок.

Призначити ОСОБА_8 покарання:

За ч.4 ст. 296 КК України - 6 років позбавлення волі;

За ч.2 ст. 263 КК України - 3 роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України 7 років позбавлення волі.

Змінити ОСОБА_8 запобіжний захід з домашнього арешту та тримання під вартою та взяти його під варту в залі суду.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що ОСОБА_8 до теперішнього часу продовжує вчиняти сварки з їх сім`єю.

Зазначає, що помилково погодилась на запропоноване прокурором покарання та режим його відбування в силу своєї юридичної необізнаності.

Крім того, вона не мала можливості висловитись стосовно характеристики особи ОСОБА_8 , через розгляд провадження в порядку ст. 349 КПК України

Судом помилково визнано у якості обставини що пом`якшує покарання щире каяття обвинуваченого, оскільки ОСОБА_8 вибачився лише з метою уникнення покарання.

Крім того, ОСОБА_8 не визнав цивільний позов, не відшкодував збитки спричиненні злочином.

Також вказує, що злочин ОСОБА_8 було скоєно в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, звільнення обвинуваченого від відбування покарання є несправедливим та він повинен відбувати покарання лише в умовах ізоляції від суспільства, оскільки він і досі є для них небезпечним.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задовлення апеляційної скарги потерпілих, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга потерпілих не підлягає задовленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни №7від 24.10.2003«Про практикупризначення судамикримінального покарання» передбачено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Колегія суддів вважає, що названі вимоги судом першої інстанції дотримані з урахуванням додаткових даних про особу обвинуваченого, які стали відомі під час апеляційного розгляду.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання та дослідженні даних про його особу судом першої інстанції встановлено, що він є громадянином України, українець, з середньо-спеціальною освітою, не працює, розлучений, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

При призначенні та визначенні виду покарання для обвинуваченного ОСОБА_8 , суд врахував те, що він вчинив злочин середньої тяжкості, а також тяжкий злочин, які передбачені ч.ч. 3, 4 ст. 12 КК України.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд вважав його щире каяття в скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 суд визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Звільняючи обвинуваченого від відбування покарання суд виходив із того, що останній щиро покаявся, в судовому засіданні попросив пробачення у потерпілих, які в свою чергу не заперечували проти цього, і лише в апеляційній скарзі зазначили, що неправильно зрозуміли, що ОСОБА_8 звільняється від відбування покарання.

В той же час потерпілі в апеляційній скарзі не вказують на порушення судом умов та підстав звільнення обвинуваченого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, які передбачені диспозицією ст. 75 КПК України, оскільки в частині першій цієї статті законодавцем передбачено чіткий та вичерпний перелік підстав, наявність яких обумовлює можливість застосування судом зазначеного кримінального закону.

За таких обставин, висновки суду, що зазначені ним у мотивувальній частині оскаржуваного вироку, про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням є слушним, оскільки як судом першої інстанції так і під час апеляційного рогзляду об`єктивно встановлені обставини, які свідчать про можливість виправлення ОСОБА_8 без відбування покарання з випробуванням та відсутність законодавчих заборон для прийняття такого рішення.

В апеляційній скарзі потерпілими не надано будь-яких відомостей, які б спростовували вищезазначені об`єктивні дані, що стали підставою для застосування судом першої інстанції норм ст.75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_10 та думку колегії суддів, вони безпідставно та помилково вказує на неправильне застосування судом першої інстанції кримінального закону, а саме ст. 75 КК України, ставлячи під сумнів дискреційні повноваження суду.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що за весь час після ухвалення оскаржуваного вироку ОСОБА_8 кримінальних правопорушень не вчиняв.

Таким чином, колегія суддів констатує, що зважаючи на тривалий час з моменту ухвалення щодо нього вироку, ОСОБА_8 , враховуючи наведені вище нові дані про його особу, а саме щодо його пост кримінальної поведінки - він став на шлях виправлення.

Таким чином, не вчинення ним нових злочинів впродовж останніх більш ніж трьох років, свідчить про здатність до самокерованої законослухняної поведінки а відтак і недоцільності застосування до нього реального покарання.

Більше того, під час апеляційного розгляду встановлені додаткові обставини, які свідчать про обґрунтованість прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Так з матеріалів провадження (виписки із медичної картки амбулаторного № 6399 від 06.11.2020 року) вбачається, що ОСОБА_8 24.05.1968 року перебуває у стані коми та продуктивному контакту не досяжний, себе не обслуговує та потребує постійного стороннього догляду.

Назване на думку колегії суддів свідчить про фактичну втрату обвинуваченим суспільної небезпеки, навіть, за умови якщо вона мала місце в обсязі, зазначеному в апеляційній скарзі потерпілих та в свою чергу вказує на недоцільність застосування до нього реального покарання.

Відтак оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування за доводами апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417,418, 419, КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Купянського міськрайонного суду Харківської області від 04.05.2018 року у відношення ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий-

Судді-