Провадження № 11-сс/4820/557/21
Категорія : запобіжний захід Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року,-

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_6 , про застосування відносно підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Республіка Вірменія, вірменина, громадянина Вірменії, із середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,-

запобіжного заходу та обрано щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 11 листопада 2021 року включно.
Постановлено, що в разі внесення застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 95 160 грн., на підозрюваного ОСОБА_8 будуть покладені наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України.
У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.
Строк дії ухвали визначено по 11 листопада 2021 року включно.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вплив на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. А тому, враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст. 178 КПК України, обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 , в поданій апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Вказує, що матеріали клопотання не містять доказів, які б свідчили про намір ОСОБА_8 переховуватись від органів слідства та суду, впливати на потерпілого та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а є лише припущенням. Сторона захисту звертає увагу, що слідчий суддя, не в повній мірі, оцінив всі обставини, зокрема наявність у ОСОБА_8 постійного місця проживання, міцних родинних зв`язків, а також того, що в судовому засіданні він заперечив проти обрання відносно нього такого запобіжного заходу, посилаючись на те, що не буде ухилятись від органів слідства та суду та буде з`являтись за першим викликом. Також сторона захисту звертає увагу, що підозрюваний ОСОБА_8 не є суспільно-небезпечною особою, має постійне місце проживання та бажає допомогти розслідуванню у встановленні істини у справі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 , на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора та слідчого про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

14 вересня 2021 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та цього ж дня, повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Положеннями ч.1 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; а у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Подане до суду першої інстанції клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_8 , відповідає вимогам ст.184 КПК України, погоджене з прокурором, подане в строк, передбачений ст.192 КПК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в якому підозрюється ОСОБА_8 , наявність у нього можливості, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею.
При цьому був опитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, захисника, відібрані пояснення у слідчого, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Такий висновок суду не суперечить як національному законодавству, так і практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якою допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою є наявність із боку цієї особи таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину, за умови доведеності таких ризиків (рішення у справах «Смірнов проти Росії» від 24 липня 2003 року; «Вемгофф проти Німеччини» від 27 червня 1968 року; «Штегмюллер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Мацнеттер проти Австрії» від 10 листопада 1969 року; «Летельєр проти Франції» від 26 червня 1991 року та ін.
Європейський суд з прав людини, у своїй практиці, неодноразово вказував на те, що позбавлення свободи може бути виправданим тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (Рішення у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Врахувавши дані про особу ОСОБА_8 , наявність передбачених, ст.177 КПК України, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання, із наведенням в ухвалі докладних мотивів такого рішення.
Зокрема, суд врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої, що дає підстави вважати, що усвідомлюючи міру покарання, яка загрожує йому, у випадку доведення винуватості, останній, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою надання ними показань на його користь, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_8 є раніше судимою особою, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став та підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, який за своїм характером становить особливу суспільну небезпеку, що не дає колегії суддів підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, на що є посилання в апеляційній скарзі захисника.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді, оскільки тяжкість вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для застосування йому саме такого запобіжного заходу, адже найсуворіший запобіжний захід зможе належним чином забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного.
Наведені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту для зміни запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою підозрюваному ОСОБА_8 , а саме наявність міцних родинних зв`язків та постійного місця проживання, не спростовують таке рішення слідчого судді, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, його особи та обставин вчинення злочину, які були враховані при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Посилання апеляційної скарги захисника про недоведеність існування ризиків та не встановлення їх наявності, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та такими, які спростовуються наявними матеріалами провадження.
Твердження сторони захисту про відсутність наміру, зі сторони підозрюваного ОСОБА_8 , переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та свідків, а також перешкоджання іншим чином, а навпаки посприяти найшвидшому розгляду кримінального провадження, не є визначальним аргументами, які давали б можливість обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, і не спростовують, встановлених слідчим суддею обставин і висновків, та не дають підстав вважати, що обрання відносно нього іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, тобто не пов`язаного з триманням під вартою, належним чином, забезпечить його процесуальну поведінку, усуне ризики встановлені ст. 177 КПК України.

Інші доводи апеляційної скарги захисника не спростовують таких висновків слідчого судді

За таких обставин, судова колегія вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.177, 178, 182, 183, 196, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16 вересня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3