ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/1827/21 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/854/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000337 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 20 травня 2021 року відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 20 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України та призначено йому покарання:
за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховано з 14.03.2019 року з моменту його фактичного затримання.
Зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення: з 14.03.2019 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_7 залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вирішено питання про процесуальні витрати та речові докази.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 13.03.2019 року, близько 21.30 год., за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті особистих неприязних відносин до своєї матері ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи прямий умисел, направлений на умисне, протиправне заподіяння смерті потерпілої, наніс їй множинні удари руками в область життєво важливого органу - голови та по тулубу. В результаті чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді множинних забоїв головного мозку, субарахноїдальний крововилив, крововиливи в м`які тканини покровів голови з утворенням «кишень», заповнених кров`ю до 150мл., перелом кісток носа, великі синці обличчя, волосистої частини голови, синці області правого плечового суглоба, лівого плеча. Смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 , близько 21-30 год., у результаті закритої внутрішньочерепної травми у вигляді забоїв головного мозку, крововиливу під м`яку мозкову оболонку.
Крім того, ОСОБА_7 , у невстановлені в ході досудового розслідування день та час та у невстановленому місці незаконно без передбаченого законом дозволу придбав бойові патрони у кількості 40 штук, після чого незаконно переніс їх до свого місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому, не маючи на те передбаченого законом дозволу, їх зберігав до 00 години 40 хвилин 14.03.2019 року, а саме - до моменту виявлення та вилучення в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , працівниками поліції.
Дії ОСОБА_7 по 1 епізоду суд кваліфікував за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а по другому епізоду - за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати та постановити новий, яким ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115,ч. 1 ст. 263 КК України.
Зазначає, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Пунктом 1 ч.1 ст. 411 КПК України передбачено, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Посилаючись на докази, якими суд обґрунтував доведеність винуватості ОСОБА_7 зазначає, що жоден з них прямо не підтверджує причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому злочинів. Зокрема на стадії досудового розслідування не перевірено версії обвинуваченого про причетність до вбивства його матері третіх осіб, які могли потрапити до будинку в той момент, коли він спав.
Допитані свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , не були очевидцями завдання тілесних потерпілій ОСОБА_10 .
Свідок ОСОБА_11 та ОСОБА_12 дали суду покази про події, які мали місце 13.03.2019 року щодо сумісного з ОСОБА_7 відпочинку та розпиття алкогольних напоїв.
Зауважували, що конфліктів між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не було, обвинувачений доглядав матір та не ображав її. Те саме підтвердила свідок ОСОБА_13 .
ОСОБА_11 заперечувала наявність за місцем їх проживання патронів.
ОСОБА_7 повністю заперечував свою вину. Наголошував на тому, що матір ніколи не ображав та здійснював за нею догляд, так як вона хворіла. Мотиву для вбивства не мав.
Оскільки був у стані алкогольного сп`яніння 13.03.2019 року після того, як його співмешканка ОСОБА_11 пішла з дому, він заснув. Коли прокинувся побачив, що його мати лежить на підлозі обличчям донизу. Намагався її підняти, але побачив, що вона мертва. Наявність на руках та одязі крові пояснив тим, що міг нею вимаститися, коли перевертав тіло матері. Категорично заперечував наявність патронів у будинку та належність їх особисто йому.
Звертає увагу на те, що в будинку АДРЕСА_1 , проживали ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_11 . Крім вказаних осіб, 13.03.2019 року у вказаному будинку перебував і ОСОБА_12 , тому не має законних підстав стверджувати, що вилучені в ході огляду місця події патрони зберігав саме ОСОБА_7 .
Причетність інших осіб до цього кримінального правопорушення органами досудового розслідування не перевірена.
Вказує, що сумнівний характер вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому суспільно небезпечних діянь не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов свій вияв в практиці ЄСПЛ, зокрема в рішенні «Коробов проти України», «Барбера, Моссере і Хабардо проти Іспанії».
Тягар доведення факту вчинення обвинуваченим злочину покладений на сторону обвинувачення і не може перекладатися на захист.
Вказує, що суд дійшов передчасного висновку про причетність обвинуваченого до вбивства потерпілої ОСОБА_10 з урахуванням стабільної позиції обвинуваченого про те, що він не вчиняв цього злочину.
Інші учасники вирок суду першої інстанції не оскаржували.
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги сторони захисту.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Потерпілий ОСОБА_14 належним чином та завчасно повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяви про відкладення апеляційного розгляду не подавав.
Неприбуття потерпілого не перешкоджає апеляційному розгляду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Мотиви суду.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Частинами 1, 6 ст. 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження забезпечено принцип змагальності сторін та свободи у поданні ними суду своїх доказів.
Докази, надані сторонами кримінального провадження суд першої інстанції безпосередньо і неупереджено дослідив у повному обсязі, обставин, які б завадили сторонам скористатися своїми процесуальними правами у наданні інших доказів, за результатами апеляційного перегляду не встановлено.
Вбачається, що висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115 КК, ч. 1 ст. 263 КК, суд обґрунтував показами свідків письмовими доказами, які безпосередньо досліджені судом першої інстанції.
Ретельно були проаналізовані судом і доводи обвинуваченого на свій захист.
Повноваження прокурорів та слідчих, які здійснювали досудове розслідування підтверджені наявними у провадженні постановами про призначення групи слідчих та про призначення групи прокурорів.
Підставно судом взяті до уваги відомості, що містяться в рапорті працівника Генічеського ВП ГУНП в Херсонській області від 13.03.2019 року, з якого видно, що 13.03.2019 року о 22:15 год. надійшло повідомлення від ОСОБА_11 про те, що 13.03.2019 близько 21:30 год. за адресою: вул. Заводська її співмешканець ОСОБА_7 в будинку вбив свою матір ОСОБА_10 .
Покладено в основу вироку і відомості, що зафіксовані у протоколі огляду місця події від 14.03.2019 року за місцем проживання обвинуваченого та потерпілої ОСОБА_10 . В ході огляду місця події виявлено труп із тілесними ушкодженнями, кров на підлозі, столі та табуреті та вилучено : тапки темного кольору з плямами бурого кольору з кімнати №2, сорочку світлого кольору з плямами бурого кольору, куртку сіро-блакитного кольору та спортивні штани чоловічі темно-синього кольору з плямами бурого кольору, виріз матерії з ковдри з плямами бурого кольору, а також виявлено та вилучено у кімнаті №3 будинку, на підвіконні пакет з предметами зовні схожими на бойові патрони, у кількості 40 штук.
У вказаному протоколі та долучених до нього додатках - фотознімках зафіксовано також обстановку вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, місце розташування та положення трупу ОСОБА_10 .
Судом першої інстанції було переглянуто і відеозапис вищевказаної слідчої дії, зауважень до якого від учасників судового провадження, як вказав суд, не надходило.
Ухвалою слідчого судді від 18.03.2019 року надано дозвіл на проведення огляду (обшуку), який мав місце 14.03.2019 року за місцем проживання померлої ОСОБА_10 та обвинуваченого.
Огляд місця події 14.03.2019 року проведено за участю двох понятих. У протоколі зазначено всіх осіб, які приймали участь у проведенні цієї слідчої дії та міститься їх підписи.
Висновком судово-медичної експертизи від 14.03.2019 року №26/г підтверджується, що в ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження: численні забої головного мозку, субарахноїдальний крововилив, крововилив в м`які тканини покровів голови з утворенням кишень, наповнених кров`ю до 150 мл, перелом кісток носу, обширні крововиливи обличчя, волосяної частини голови, крововиливи області правого плечового суглоба, лівого плеча.
Ці тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, при нанесенні ударів таким в кількості, яка не піддається рахунку, та є нехарактерними для падіння з висоти власного росту чи спричинених власноруч.
Травма голови відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критеріями небезпеки для життя та спричинила смерть потерпілої на місці події 13.03.2019 року, не виключено, що о 21:30 год.
Смерть ОСОБА_10 настала в результаті закритої внутрішньочерепної травми у вигляді забою головного мозку, крововиливу під м`яку мозкову оболонку.
Тілесні ушкодження характерні для завдання іншою особою, при найбільшій вірогідності розташування ОСОБА_10 та нападника обличчям до обличчя один до одного.
Тобто висновки вказаної експертизи доводять, що ОСОБА_10 були заподіяні множинні удари в обличчя, голову, верхні кінцівки, і ці тілесні ушкодження заподіяні їй іншою особою.
Висновком судово-медичної експертизи №85/г від 18.03.2019 року підтверджується, що в обвинуваченого ОСОБА_7 були виявлені: рана 2-го пальця, садна області 5-го п`ястно-фалангового суглобу тилу лівої кісті, які утворились від дії тупих предметів, ймовірно як при ударах таким, так і ударів об такий, в тому числі при падінні на руку з висоти власного зросту протягом доби до освідування, можливо 13.03.2019 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Отже, висновки цієї експертизи доводять, що на руках обвинуваченого ОСОБА_7 маються рани, садна, які характерні для нанесення ударів руками об тупі предмети. При цьому обвинувачений, як видно, не зазначав, що отримав ці садна, рани за інших обставин.
З висновку експерта № 83 від 25.03.2019 року вбачається, що у піднігтьовому вмісті правої руки та лівої руки ОСОБА_7 знайдені сліди крові та клітини епідермісу шкіри людини. При серологічному дослідженні слідів крові та клітинних елементів в піднігтьовому вмісті правої та лівої руки ОСОБА_7 виявлено антигени А,В,Н. Антиген А не властивий обвинуваченому (антигени В,Н) і може походити за рахунок крові та клітинних елементів особи, організму якої властивий цей антиген, в тому числі і потерпілої ОСОБА_10 (антигени А,В,Н).
Підставно взято судом до уваги і висновки експертизи №57/ц від 25.04.2019 року, згідно з якими на тампонах змивах з правої та лівої руки ОСОБА_7 знайдені сліди крові, при серологічному дослідженні якого виявлено антигени А,В,Н. Кров може походити від потерпілої ОСОБА_10 .
Отримали належну оцінку і висновки судово-медичної (імунологічної) експертизи №98 від 10.05.2019 року, висновки судово-медичної (імунологічної) експертизи №99 від 15.05.2019 року
Згідно із актом медичного огляду (т.2 а.п.79) від 14.03.2019 року у ОСОБА_7 виявлено стан алкогольного сп`яніння.
З висновку експертизи №148-БЗ від 06.05.2019 року вбачається, що 40 патронів, вилучених 14.03.2019 в ході огляду місця події за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 є бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї. З наданих сорока патронів: одинадцять патронів - 7,62-мм патрони зразка 1943 р. з кулями зі сталевим осердям, (індекс патронів НОМЕР_1 ); чотирнадцять патронів - 5,6-мм спортивно-мисливські патрони кільцевого запалювання; п`ятнадцять патронів - 9-мм патрони до пістолета Макарова (ПМ).
Достовірність та допустимість цих доказів захисником в апеляційній скарзі під сумнів не ставиться.
Як видно проаналізував суд і покази свідків, яких безпосередньо допитав.
З показів свідка ОСОБА_11 , яка є співмешканкою обвинуваченого, видно, що 13.03.2019 року після вживання алкогольних напоїв виникла сварка, вона пішла з дому, щоб обвинувачений її не побив. ОСОБА_7 з матір`ю залишився вдома. Коли вона з ОСОБА_12 повернулася додому, то двері будинку були закриті і сам ОСОБА_7 відчинив двері. Його сорочка була закривавлена. Потім він зняв сорочку і кинув її в піч, щоб спалити. Казав, що за час її відсутності до будинку ніхто не приходив. Потім вона виявила ОСОБА_10 яка була мертва.
З приводу знайдених в їх будинку патронів ОСОБА_11 пояснила, що влітку, коли вона разом з обвинуваченим працювали у полі, то йому видавали зброю та патрони, але більше з цього приводу вона нічого не знає.
Свідок ОСОБА_12 в суді показав, що у обвинуваченого були патрони, вони зберігались в будинку останнього, у шафі. ОСОБА_7 зловживав алкоголем, проживав разом зі своєї співмешканкою ОСОБА_15 та матір`ю. Зі слів оточуючих він знає, що ОСОБА_7 часто влаштовував сварки в сім`ї, але сам свідком цього ніколи не був, проте співмешканку обвинуваченого завжди бачив у синцях.
13.03.2019 року вони разом вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_7 з ОСОБА_15 пішли додому, але через деякий час його співмешканка до нього повернулась, сказавши, що обвинувачений вчинив сварку, дослівно: «там ОСОБА_16 бушует », під оком у неї був синець. Вони випили ще, а потім - приблизно через дві години пішли до будинку ОСОБА_7 разом, на прохання ОСОБА_17 , оскільки вона боялась обвинуваченого та просила її проводити. Коли підійшли до будинку, то виявили, що двері в ньому зачинені зсередини. Відчинив їм ОСОБА_7 , одягнутий у білу футболку, яка була вся в крові, його руки також були забруднені кров`ю. Поводився він неадекватно, був агресивний та знервований, що сталося, пояснити не міг, хитався, кричав. Крім обвинуваченого, в будинку нікого не було. Після слів останнього: «вона, мабуть, вже холодна» ОСОБА_17 одразу вбігла у будинок та невдовзі закричала. Зайшовши до кімнати, він побачив окривавлене тіло потерпілої жінки, яка вже померла, а тому наказав ОСОБА_17 викликати поліцію, після чого пішов додому. Чув також, що ОСОБА_16 хоче спалити свою сорочку, бо вона вся була у крові.
Покази цих свідків узгоджуються між собою та іншими доказами у провадженні, є послідовними.
Захисник в апеляційній скарзі не оспорює їх достовірність.
Підстав для висновку про те, що ці свідки оговорюють обвинуваченого, матеріали провадження не містять.
Проаналізовані судом і покази свідка ОСОБА_13 , яка, як видно, не була очевидцем події.
Ретельно проаналізовані судом і доводи обвинуваченого на свій захист, який свою вину у вбивстві матері заперечував. Показав, що в той день його дружина пішла в гості. Матір перебувала у своїй кімнаті. Через короткий проміжок часу почув грохіт та побачив, що мати впала, пошкодивши собі голову чи обличчя, з її носу бігла кров. Він підійшов до неї, приніс води, щоб привести її до тями, намагався допомогти підвестись, але мати попросила не чіпати її, бо це було боляче. Тоді він перевернув потерпілу на спину, оскільки вона впала обличчям донизу та сказав, щоб вона самостійно спробувала піднятись, сам же пішов далі дивитись телевізор, де і заснув. Прокинувшись, побачив матір на тому самому місці, де її залишив. Невдовзі повернулась співмешканка, разом із нею був і ОСОБА_12 . Може хтось і до цього приходив у будинок, але він цього не чув. ОСОБА_18 побачила, що мати мертва та викликала швидку допомогу та поліцію. При цьому вона спитала, що за кров на ньому, після чого він зняв з себе сорочку та попросив її спалити, оскільки та була старою та дійсно забруднилась, коли він хотів допомогти матері підвестись, від крові, яка бігла у неї з носу після падіння та яка потрапила на стіл і табурет, оскільки він тримався за них, коли вставав. Звідки на тілі матері взялись інші пошкодження - йому не відомо.
Заперечив належність йому виявлених за місцем його проживання патронів.
Суд першої інстанції проаналізував кожен доказ окремо та всі докази в сукупності, і доводи обвинуваченого на свій захист та навів у вироку переконливі мотиви, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Колегія суддів погоджується з висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на сукупності доказів є достатньо вмотивованими та переконливими.
Як видно з апеляційної скарги, захисник на спростування винуватості ОСОБА_7 посилається на те, що свідки не були очевидцями події, письмові докази не доводять винуватості ОСОБА_7 , а на досудовому слідстві не було перевірено версії обвинуваченого про причетність до вбивства його матері третіх осіб, які могли потрапити в будинок в той момент, коли він спав.
При цьому захисник не посилається на неповноту судового розгляду та не наводить жодних обставин та доказів, які б підтверджували зазначені доводи.
Як видно у змагальному кримінальному процесі стороною захисту не було надано жодного доказу того, що існували вказані в апеляційній скарзі обставини, на які сторона захисту посилалася і під час судового розгляду.
Натомість всі покладені в основу вироку докази спростовують такі твердження захисника і поза розумним сумнівом доводять, що саме обвинувачений ОСОБА_7 13.03.2019 року убив свою матір, а версію про те, що його матір могли вбити особи, які проникли до будинку, поки він спав, суд обґрунтовано визнав недостовірною.

Суд вірно розцінив таку позицію обвинуваченого як обраний спосіб захисту.
Про правильність такого висновку свідчать встановлені судом фактичні обставини справи із зазначенням джерела доказів, які підтверджують ці обставини.
Мотивуючи свій висновок, суд зазначив, що є доведеним те, що обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння є агресивним, застосовує фізичне насильство.
В будинку 13.03.2019 року у час відсутності співмешканки обвинуваченого були мати і сам обвинувачений. Будь-яких сторонніх осіб у будинку не було, на що вказував сам обвинувачений.
Після повернення ОСОБА_19 до будинку, двері будинку були зачинені зсередини і сам ОСОБА_7 їх відчинив. Він поводився він неадекватно, був забруднений кров`ю, в будинку, крім нього, нікого не було, в одній із кімнат ними було виявлено труп потерпілої.
Факт заподіяння потерпілій незліченної кількості ударів, їх локалізація підтверджується висновками судово-медичних експертиз, які вказують також на неможливість виникнення виявлених у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень в результаті падіння, і що ці ушкодження заподіяні потерпілій іншою особою.
Також у ОСОБА_7 на руках виявлені рани, саднам, які характерні для нанесення ударів руками.
Суд підставно зазначив і про те, що з урахуванням кількості завданих ним постраждалій тілесних ушкоджень, локалізації, кількості та розмірів плям та слідів крові на його речах та руках, очевидним є те, що виключається можливість виникнення у такій великій чисельності у великих розмірах , а також у вигляді бризгів та на всій поверхні його одягу та руках крові потерпілої тільки в результаті перевірки обвинуваченим стану загиблої, коли він начебто намагався надати їй допомогу, виявивши лежачою на підлозі, про що він поясняв під час судового розгляду.
Кількість слідів крові, значні розміри плям на речах обвинуваченого, а також наявність крові ззаду на лицьовій поверхні його сорочки та на виворотній поверхні його куртки, на лицьовій і внутрішньо-боковій поверхні взуття, на предметах меблі та підлозі свідчать про те, що вони опинилися на одязі ОСОБА_7 у такій кількості і локалізації саме внаслідок завдання ним тілесних ушкоджень потерпілій із застосуванням фізичної сили, тобто під час вчинення вбивства останньої.
Ретельно наведені у вироку і мотив неврахування судом доводів захисника про те, що покази свідків, які не були очевидцями події, не можуть братися до уваги. Суд відхилив такі твердження та вказав, що докази можуть бути як прямими, так і непрямими, а покази свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_12 у сукупності з іншими доказами, дали суду можливість повно і всебічно встановити фактичні обставини події, послідовність та характер дій обвинуваченого, відомості , що характеризують його особу.
Будь-які дані, які б свідчили про те, що свідки могли обмовити ОСОБА_7 у вчиненні злочинів через їх зацікавленість, а також про можливу фальсифікацію доказів органом досудового розслідування, в матеріалах провадження відсутні.
Суд вірно зазначив, що свідки послідовно та логічно пояснювали хід розвитку подій та дій його учасників, їх покази узгоджуються між собою та з іншими доказами у даному кримінальному провадженні, а тому суд не мав підстав сумніватись у їх правдивості та вважає достовірними.
Посилання свідків на те, що у обвинуваченого та його матері були нормальні стосунки, не можуть бути визначені підставою для скасування вироку. Суд вірно встановив мотив і мету скоєння вбивства, та вказав, що вбивство сталося на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих стосунків, що цілком відповідає відомостям про те, що у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_7 є агресивним, розлюченим та схильним до фізичного насильства щодо членів своєї сім`ї.
Відомості, що зафіксовані у протоколі огляду місця події від 14.03.2019 року, висновок експертизи №148-БЗ від 06.05.2019 року, в сукупності з показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_19 доводять винуватість ОСОБА_7 у незаконному зберіганні, придбанні бойових припасів та спростовують пояснення обвинуваченого про те, що виявлені за місцем його проживання патрони йому не належать.
Висновок суду про те, що вилучені в ході огляду місця події патрони належать ОСОБА_7 , враховуючи принцип змагальності, жодними доказами стороною захисту не спростований.
Сукупність наведених у вироку доказів, які ретельно оцінені судом, на переконання колегії суддів, поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, а доводи апеляційної скарги такі висновки суду не спростовують.
Під час апеляційного розгляду апелянт та обвинувачений зняли з розгляду заявлене в апеляційній скарзі клопотання про дослідження письмових доказів.
Визначених ст. 26, ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для дослідження доказів апеляційним судом за власною ініціативою, колегія суддів не встановила.
Судом першої інстанції докази досліджені у повному обсязі, без порушень вимог КПК та з дотриманням принципу змагальності.
Апеляційна скарга не містить доводів про те, шо призначене судом покарання є несправедливим.
На переконання колегії суддів, при призначенні покарання суд у повній мірі врахував тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, їх наслідки, відомості про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, відсутність обставин, які пом`якшують його покарання, наявності обставин, що обтяжують його покарання, та призначив покарання, яке у повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України та меті покарання виправлення обвинуваченого.
Істотних порушень вимог КПК, які б стали безумовною підставою для скасування вироку під час апеляційного розгляду не встановлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 20 травня 2021 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення із цього часу протягом 3- місяців, а обвинуваченим у той же строк з дня отримання копії ухвали, може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4