УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 листопада 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду і виклику учасників кримінального провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/11140/21 (провадження № 1-кп/201/966/2021), відомості про яке 27 жовтня 2021 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000933, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Діденкове, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, раніше судимого: 04 січня 1989 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ст. 104 КК України до одного року позбавлення волі, із застосуванням ст. 14 КК України лікування від алкоголізму, звільненого по відбуттю покарання; 19 листопада 1990 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, 42 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання; 26 лютого 1996 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 81, 17, ч. 3 ст. 81, 86-1, 42, 44 КК України до семи років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання; 29 листопада 2002 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільненого 16 вересня 2005 року Синельниковською ВК Дніпропетровської області на підставі постанови Синельниковського міського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2005 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання один рік один місяць вісімнадцять днів; 09 квітня 2009 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, 395 КК України, із застосуванням положень ст. 70 КК України, до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого 24 листопада 2011 року Солонянською ВК Дніпропетровської області на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 16 листопада 2011 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання один рік п`ять місяців чотири дні; 02 вересня 2015 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком три роки, яке ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20 березня 2017 року скасоване та засудженого направлено для відбування покарання; 03 березня 2020 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді одного року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком один рік; 23 червня 2021 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням положень ст. 71 КК України, до одного року одного місяця обмеження волі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2021 приблизно о 13.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля з будинка № 97Д по пр. Гагаріна у м. Дніпрі, на ґрунті раптово виниклого конфлікту з потерпілою ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий умисел, направлений на спричинення легкого тілесного ушкодження, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно своєю лівою рукою схопив зап`ястя правої руки потерпілої та почав здавлювати. Після чого, ОСОБА_3 , тримаючи у правій руці дерев`яну палицю, яку він використовує як опір при ходьбі, умисно наніс один удар дерев`яною палицею в область лівого стегна потерпілої та не менш трьох ударів в область лівого колінного суглобу, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 , тілесні ушкодження у вигляді синців на правій верхній та лівій нижній кінцівках, яке відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, від прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_4 надійшли заяви, у яких останні, не оспорюючи встановлені дізнанням обставини, просили розглянути обвинувальний акт щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, при цьому, у своїй заяві потерпіла ОСОБА_4 зазначила про відмову від підтримання обвинувачення у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_2 та просила закрити кримінальне провадження стосовно останнього.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне на підставі ч. 2 ст. 381 КК України, розглянути обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження, а також вирішити питання щодо заявленого потерпілою ОСОБА_4 клопотання про відмову від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, яке було пред`явлене ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи вищезазначене клопотання потерпілої суд враховує, що положеннями ч. 4 ст. 26 КПК України передбачено, що кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, кримінальний проступок, передбачений ст. 125 КК України, відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

З положень абз. 2 ч. 7 ст. 284 КПК України вбачається, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284, 369-372, 382, 477 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити у зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1