Провадження № 11-кп/824/4766/2021 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 23 січня 2022 року, включно. Визначено обвинуваченій ОСОБА_7 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, а саме 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 45 400 грн 00 коп, після внесення якої ОСОБА_7 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч.4 ст. 202 КПК України. У разі внесення застави, покладено на обвинувачену ОСОБА_7 строком на 2 місяці обов`язки, передбачені п.1-3 ч.5 ст.194 КПК України.
Таке рішення, суд мотивував тим, що обставин, які могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням до обвинуваченої інших, більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і цілодобового домашнього арешту з електронними засобами контролю, судом не встановлено. Разом з тим, суд, керуючись правилами ч.5 ст. 182; ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченій ОСОБА_7 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та ухвалити нову, якою обрати до обвинуваченої ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 зазначає, що всупереч вимогам КПК України, судом першої інстанції не перевірено обставин, які свідчать про існування реальних ризиків, в розумінні ч.1 ст.177 КПК України, про недостатність застосування до вказаної особи більш м`якого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам, з посиланням на конкретні докази.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 має власне помешкання та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає разом із цивільним чоловіком понад 7 років, за місцем реєстрації характеризується позитивно. Зазначені обставини у своїй сукупності підтверджують наявність у останньої міцних соціальних зв`язків, що є підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.
Крім того, прокурором не додано жодного доказу, який би давав підстави об`єктивно дійти висновку, що ОСОБА_7 має намір переховуватись чи ухилятись від суду. В сторони обвинувачення також відсутні будь які дані про те, що обвинувачена має намір придбати квитки для виїзду з місця проживання або оформлення закордонних паспортів, відсутні показання свідків про такі наміри, також щодо будь яких неявок обвинуваченої, вона жодного разу не була оголошена в розшук, до неї не застосовувався привід, а навпаки, з матеріалів провадження слідує те, що будучи на волі ОСОБА_7 постійно з`являлася до органів досудового розслідування за першим викликом, що підтверджується матеріалами провадження.
Сторона захисту вважає, що ризику переховування можливо запобігти шляхом покладення на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Стверджує, що цілодобовий домашній арешт забезпечить покладені на ОСОБА_7 зазначені обов`язки.
Також звертає увагу на те, що застава для обвинуваченої у розмірі 45 400 грн, є не помірною, виходячи із того, що сукупний річний дохід останньої є меншим, а ніж сума застави, тому завідомо позбавляє її права скористуватися такою нормою.
Апелянт вважає, що застосований запобіжний захід є занадто суворим, а тому необхідно застосувати до обвинуваченої більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка також підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,
пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України встановлено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст.178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.
На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.
Як вбачається з матеріалів з судового провадження, Святошинським районним судом міста Києва 25 листопада 2021 року розглянуто клопотання прокурора про обрання обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Судом заслухано пояснення сторін обвинувачення та захисту, враховано конкретні обставини справи, тяжкість обвинувачення.
Так, при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , судом першої інстанції враховано дані про особу обвинуваченої, а саме її вік, стан здоров`я, відомості про місце реєстрації та проживання, встановлено відсутність міцних соціальних зв`язків, враховано тяжкість кримінальних правопорушень та їх конкретні обставини, покарання, яке загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, а також те, що вона раніше судима та вчинила нові кримінальні правопорушення в період іспитового строку, відсутність даних про неможливість перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також, колегія суддів зазначає, що на даний час відсутні стримуючі чинники, які могли у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченою дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання, гарантували б запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність існування обставин та доказів, які б давали підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачена буде ухилятися від суду, а також про те, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на думку колегії суддів, не можуть бути визнані обґрунтованими та давати підстави для скасування ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року, оскільки судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для визнання її незаконною або необґрунтованою.
Крім того, наведені в апеляційній скарзі дані про особу обвинуваченої, зокрема те, що ОСОБА_7 має власне помешкання та зареєстрована в місті Києві, проживає разом із цивільним чоловіком понад 7 років та за місцем реєстрації характеризується позитивно, самі по собі не дозволяють зробити висновок про те, що можливість уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, може бути досягнута шляхом застосування до неї іншого, більш м`якого запобіжного заходу.
Щодо доводів захисника про непомірність визначеного розміру застави обвинуваченій ОСОБА_7 , то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що саме такий розмір застави здатен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує прав обвинуваченої та буде належною гарантією не перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні. Крім того, в матеріалах провадження не міститься даних, які б вказували на непомірність визначеного розміру застави.
Будь яких істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для скасування ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року та призначення обвинувачений більш м`якого запобіжного захожу, як того просить захисник, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4