Справа № 357/9851/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2022 м. Біла Церква Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001542 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно працюючого, раніше не судимого, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України

У С Т А Н О В И В:

доведеним, що 03 липня 2021 р. близько 09 години 20 хвилин ОСОБА_4 з метою отримання грошового виграшу в лотерею зайшов у приміщення зали розповсюдження державних лотерей, що знаходиться по АДРЕСА_2 , яке перебуває на підставі договору оренди від 01.10.2020 у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКИЙ ТРЕЙД» (надалі Товариство), що діє на підставі ліцензії, наданої ТОВ «М.С.Л.» на випуск та проведення лотерей.

В подальшому, під час розмови з ОСОБА_5 , яка працює розповсюджувачем державних лотерей у Товаристві, між ними виник словесний конфлікт з приводу повернення грошових коштів за виграш, після чого ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в присутності ОСОБА_5 , відкрито із застосуванням фізичної сили руками зірвав зі стіни бувший у використанні монітор марки «LGM2250D-PZ» інвентарний номер (000083262), вартістю 2803 гривні 33 копійки, що належить ТОВ «М.С.Л.».

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «М.С.Л.» майнової шкоди на суму 2803 грн. 33 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені кримінального правопорушення щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що він дійсно 03 липня 2021 р. близько 09 години 20 хвилин з метою отримання грошового виграшу в лотерею зайшов у приміщення зали розповсюдження державних лотерей, що знаходиться по вулиці Таращанська, 191-А, в м. Біла Церква, яке перебуває у користуванні ТОВ «М.С.Л.». В подальшому, під час розмови з ОСОБА_5 , яка працює розповсюджувачем державних лотерей у Товаристві, між ними виник словесний конфлікт з приводу повернення грошових коштів за виграш, після чого він діючи з метою збагачення за рахунок чужого майна, в присутності ОСОБА_5 , відкрито із застосуванням фізичної сили руками зірвав зі стіни бувший у використанні монітор марки «LGM2250D-PZ» інвентарний номер (000083262), вартістю 2803 грн. 33 коп. що належить ТОВ «М.С.Л.». Після чого він з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив вказаному товариству майнової шкоди на загальну суму 2803 грн. 33 коп. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву викраденої речі, її вартість визнає, їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 186 ч.1 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_4 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і добровільної згоди обвинуваченого, якому попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 186 ч.1 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний нетяжкий злочин.

ОСОБА_4 раніше не судимий.

Він не перебуває на обліку у лікаря психіатра. Перебуває під наглядом у лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2009 р.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається: визнання винуватості.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За місцем проживання ОСОБА_4 характеризується посередньо.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше не судимий, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, досудову доповідь про існування середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, середній ризик небезпеки для суспільства, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без відбування покарання, установленого в санкції ст. 186 ч.1 КК України, тобто відповідно до ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробування, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

При цьому суд зазначає, що у випадку порушення ОСОБА_4 умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, не виправдання довіри суду, йому може бути скасоване вказане звільнення.

Суд при прийнятті рішення щодо покарання обвинуваченого враховує принцип гуманізму, вважає відкладене призначене покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, завжди може бути приведене до виконання, у випадку порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання в частині виду покарання, на переконання суду буде явно не справедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу обвинуваченого.

Цивільний позов, речові докази, процесуальні витрати відсутні.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 03 липня 2021 р. був затриманий і 05 липня 2021 р. звільнений з-під варти у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч.1,3 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строку досудового тримання його під вартою з 03 липня 2021 р. до 05 липня 2021 р. із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один позбавлення волі.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області