Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2021 року
смт Покотилівка Харківської області
Справа № 635/8428/21
Провадження № 1-в/635/761/2021
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання- ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
представника установи виконання покарань ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_7 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до ув`язнення проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
УСТАНОВИВ:
26 жовтня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_7 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 .
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 жовтня 2021 року вищевказане подання передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до положень частини 4 статті 539 КПК України при вирішенні судом питань, пов`язаних із виконанням вироку у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час місця розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, інші особи у разі необхідності.

Представник установи виконання покарань ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримали подання та просили його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання, вважаючи, що засуджений не довів своє виправлення.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
Вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2012 року за пунктом 1 частини 2 статті 115 КК України ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді 13 років позбавлення волі. Ухвалою Селидівського міськрайонного суду Донецької області від 15 квітня 2016 року зараховано у строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення з 15 липня 2011 року по 12 березня 2013 року включно із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, за правилами статті 72 КК України. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2020 року було замінено невідбуту частину покарання на обмеження волі строком 1 рік 11 місяців 5 днів на підставі статті 82 КК України. Зараховано час слідування під вартою з 14 грудня 2020 року до прибуття до виправного центру.
Початок строку відбування покарання 15 липня 2011 року.
Кінець строку відбування покарання 06 жовтня 2022 року.
Начальник Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_7 за погодженням з Головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_8 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 , посилаючись на те, що з станом на 13 жовтня 2021 року засуджений відбув більше ніж 3/4 призначеного вироком суду строку покарання. З 15 липня 2011 року знаходиться в місцях позбавлення волі. Під час тримання засудженого в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з 26 липня 2011 року, засуджений характеризується задовільно, за порушення вимог режиму тримання притягувався до дисциплінарної відповідальності двічі, стягнення на даний час погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав. З 20 квітня 2013 року засуджений тримався в Державній установі «Селидівська виправна колонія №82», де характеризувався з позитивного боку, притягався до дисциплінарної відповідальності тричі, стягнення на даний час погашені у встановленому законом порядку, має два заохочення. З 10 листопада 2017 року відбував покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», за час відбування покарання характеризується з позитивної сторони, був працевлаштований, за час утримання не порушував режим тримання, стягнень не мав, був заохочений адміністрацією установи сім разів. З 28 січня 2021 року засуджений відбуває покарання у ДУ «Хролівський виправний центр (№140)». За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати. Працевлаштований в майстерні установи. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконую своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. За час відбування покарання в установі порушення правил відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. За сумлінну поведінку і ставлення до праці адміністрацією установи був заохочений 3 (три) рази, характеризується позитивно. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає.
Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений частиною 3 статті 81 КК України термін покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (частина 3 статті 81 КК України).
При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі статті 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.
Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
У відповідності до положень пункту 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Так, з матеріалів справи стосовно умовно-дострокового звільнення та особової справи на засудженого вбачається, що ОСОБА_6 перебуває у місцях обмеження волі з 28 січня 2021 року. За власною ініціативою з перших днів перебування в установі виявив бажання працювати. Працевлаштований до майстерні установи. До виконання поставлених завдань ставиться сумлінно, робітничу норму та поставлені завдання виконую своєчасно та у повному обсязі, дбайливо ставиться до майна виправного центру та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.
Відповідно до статті 65 КВК України приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Приймає активну участь в організації і проведенні культурно-масових та фізкультурно-оздоровчих заходів, які проводяться в установі.
Засуджений за власним бажанням приймає участь в програмах диференційованого впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення».
Також з характеристики на засудженого вбачається, що ОСОБА_6 подає позитивний приклад для інших засуджених. За характером врівноважений, спокійний, у відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні стосунки. Відповідно до статті 59 КВК України підтримує доброзичливі родинні зв`язки із родичами шляхом телефонних розмов, отримує посилки, передачі. У відношенні до представників адміністрації виправного центру ввічливий, тактовний, дотримується правомірних взаємовідносин, виконує їх законні вимоги. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, при виконанні робіт із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, порушень техніки безпеки не допускає.
З довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_6 вбачається, за час відбування покарання засуджений мав 5 стягнень протягом 2011-2014 років, які погашені в установленому законом порядку та мав дванадцять заохочень у вигляді оголошення подяк за виконання обов`язків, покладених КВК України та правилами внутрішнього розпорядку установи, виконання правил трудового розпорядку, а також за сумлінну поведінку та ставлення до праці. При цьому заохочувався систематично протягом 2016-2021 років.
Зі змісту довідки про працевлаштування засудженого ОСОБА_6 в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» начальника майстерні ОСОБА_9 та довідки про заробітну плату, засуджений за час відбування покарання у вигляді обмеження волі працевлаштований з січня 2021 року по терепішній час на майстерні установи. За час відбування покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№140)» засуджений ОСОБА_6 активно залучався до робіт із благоустрою установи згідно частини 5 статті 60 КВК України. До цих робіт засуджені відповідно до частини 5 статті 60 КВК України засуджені залучаються без оплати праці.
Як вбачається зі змісту вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2012 року, за вказаним вироком маються процесуальні витрати, пов`язані з проведенням дактилоспопічних експертиз у сумі 4 578,39 грн. та криміналістичної експертизи у розмірі 1 090,43 грн.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 повідомив суду, що за власним бажанням сплатив у 2021 році усі процесуальні витрати за вироком суду. На підтвердження зазначених обставин у судовому засіданні засудженим надані копії квитанцій від 03 грудня 2021 року на суми 4 579,00 грн. та 1 091,00 грн.
Крім того, суд враховує ту обставину, що за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2012 року засуджений під час судового засідання свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, розкаявся, міру покарання вважає достатньою та справедливою.

Відповідно до ухвали Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2020 року засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у виді 01 року 11 місяців 6 днів позбавлення волі за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2012 року, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на строк 01 рік 11 місяців 6 днів з подальшим етапуванням його до виправного центру в порядку, встановлено до осіб, засуджених до позбавлення волі, звільнивши з-під варти по прибуттю до місця відбування покарання.
Суд також враховує, що після замінено ОСОБА_6 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2012 року, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі (ухвала Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2020 року) засуджений заохочувався систематично протягом 2020-2021 років чотири рази за виконання покладених обов`язків, встановлених КВК України та ПВР, стягнень не мав.
Вищевказане у своїй сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_6 послідовно на протязі усього строку відбування покарання доводив, що став на шлях виправлення.
З наданих стороною захисту документів вбачається, що засуджений на утриманні має літню матір, яка потребую постійної медичної допомоги, оскільки є інвалідом другої групи.
Відповідно до заяви згоди ОСОБА_10 від 16 листопада 2021 року судом встановлено, що ОСОБА_6 після звільнення, матиме право проживати разом з нею у її помешканні за адресою: АДРЕСА_3 .
Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.
У відповідності до частини другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи викладене, дані про особу засудженого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого кримінального правопорушення, поведінку за весь час відбуття покарання (наявність дванадцяти заохочень, залучення та виконання робіт з благоустрою території, ставлення до праці, позитивної характеристики, добровільне відшкодування судових витрат), суд констатує наявність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін, тому доводи сторони обвинувачення, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки вчиняв злочини після застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, статтею 154 КВК України, суд
УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Хролівський виправний центр (№140)» ОСОБА_7 за погодженням з головою спостережної комісії при Харківській районній державній адміністрації Харківської області ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 задовольнити.
ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2012 року умовно достроково на невідбутий строк покарання десять місяців.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 07 грудня 2021 року.

Суддя ОСОБА_11