Справа № 750/1/22
Провадження № 1-кс/750/51/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2022 року м. Чернігів
Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0003957 від 30.12.2021 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігів, громадянина України, неодруженого, працюючого фасадчиком, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимий: 21.09.1990 Чернігівським окружним судом за ч. 3 ст. 117, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 118, ст. 42 КК України (1960 року) до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 43 КК України (1960 року) приєднано невідбуту частину покарання по вироку Деснянського районного суду м. Чернігова від 30.06.1989 та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, 16.12.1994 умовно-достроково звільнений на підставі постанови Полтавського районного суду Полтавської області, невідбутий строк: 7 місяців 28 днів; 14.12.1998 Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 229-6, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81, ст. 42 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців із застосуванням ч. 14 КК України лікування від наркоманії, конфіскації майна, 13.09.2002 звільнений у зв`язку із відбуттям покарання; 16.09.2009 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки; 02.11.2010 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 121, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 років 6 місяців, 11.07.2017 умовно-достроково звільнений на підставі постанови Дзержинського районного суду м. Харкова, невідбутий строк: 8 місяців 21 день; 02.12.2019 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді арешту на строк 6 місяців, 24.07.2020 звільнений у зв`язку із відбуттям покарання; 22.06.2021 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и л а :
Слідчий СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області звернулася до суду з клопотанням, погодженим прокурором Чернігівської окружної прокуратури про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , посилаючись на те, що 30.12.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003957 внесені відомості щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Так, 30.12.2021 року близько «16» год. «00» хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кухні квартири АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_8 не менше п`яти ударів кулаками правої та лівої рук в область обличчя, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-лицевої травми, набряку головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Внаслідок отриманого комплексу тілесних ушкоджень ОСОБА_8 приблизно о «16» год. «30» хв. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер біля шостого під`їзду будинку АДРЕСА_3 .

Смерть ОСОБА_8 відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №1686 від 31.12.2021 настала від отриманих тілесних ушкоджень, а саме від набряку головного мозку, травматичного субарахноїдального крововиливу, закритої черепно-лицевої травми, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.
На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

31.12.2021 ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Час фактичного затримання «12» год. «10» хв.

31.12.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор вважає, що є достатньо підстав та ризиків, що підозрюваний ОСОБА_9 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду у зв`язку з мірою покарання, яка загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні злочину, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підтримує з ними дружні відносини, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має сталих соціальних зв`язків, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, покинув місце вчинення злочину, не вживши жодних заходів для надання медичної допомоги потерпілому. Прокурор вважає необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

У судовому засідання прокурор клопотання підтримала, просила його задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт з можливістю підозрюваному ходити на роботу. Захисник зазначила, що коли в останній раз ОСОБА_4 бачив потерпілого, то той був живий, а на вулиці, де він його залишив, перебувала група молодих людей, тому стверджувати, що потерпілий помер саме від дій ОСОБА_4 нема відстав.

Вислухавши позицію сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, про що зазначено в частині 2 ст. 177 КПК України.

В рішеннях Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року), що будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального провадження.

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Протоколами огляду місця події від 30.12.2021, протоколами допиту свідків, протоколами проведення слідчих експериментів зі свідками ОСОБА_10 , лікарським свідоцтвом про смерть, підтверджено факт нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілому ОСОБА_8 .
Таким чином, виходячи з обставин встановлених у вказаних документах, слідчий суддя знаходить, що повідомлена підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, є обґрунтованою.
Згідно із ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, розглядаючи питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного під вартою, враховуючи, що рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обмежує права і свободи підозрюваного, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, приходить до наступного.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Прокурор зазначила про наявність трьох, передбачених п. 1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, ризиків, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вивчивши всі ризики, на які посилається прокурор, слідчий суддя знаходить їх підтвердженими.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 чи іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, підозрюється у вчиненні злочину під час іспитового строку, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків; тяжкість злочину у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового слідства та суду, а також вчинити інший злочин, можливість впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки має з ними дружні відносини, в зв`язку із чим слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_4 для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, більш м`якого запобіжного заходу неможливо.

З огляду на це, інші більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належну поведінку, а також запобігти спробам переховування від суду та вчиненню іншого злочину.

Таким чином слідчий суддя вважає, що прокурор довела наявність всіх обставин справи та ризиків передбачених п. 1, 2, 3 ч.1 ст. 194 КПК України, що свідчить про обґрунтованість клопотання. Існування всіх вказаних обставин в сукупності, виключають застосування до підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Зважаючи на норми ч. 3 та 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом, оскільки дане клопотання стосується злочину, який спричинив загибель людини, яка сама, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнається в Україні, згідно ст. 3 Конституції України найвищою соціальною цінністю.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и л а :
Клопотання слідчого СВ Чернігівського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0003957, внесеного 30 грудня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Чернігівській слідчий ізолятор», строком до 27 лютого 2022 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення, а для підозрюваного - з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1