КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000427 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження закрито.

По справі вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно ухвали суду, 10 березня 2021 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, направлений на незаконне придбання психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, для власного вживання, без мети збуту.
Одразу після того, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 , використовуючи мобільний додаток «Telegram», через невстановлений досудовим розслідуванням «Telegram-канал», здійснив замовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, для власного вживання, без мети збуту, після чого, використовуючи мобільний додаток «EasyPay», на невстановлені досудовим розслідуванням реквізити електронного гаманця, перерахував невстановленій досудовим розслідуванням особі грошові кошти у розмірі 400 гривень 00 копійок, в рахунок оплати замовленої психотропної речовини.

Того ж дня, приблизно о 12 год. 30 хв. ОСОБА_6 отримав повідомлення у мобільному додатку «Telegram» з інформацією про місцезнаходження психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетамін, після чого приблизно о 14 год. 00 хв. прибув за адресою: м. Київ, вул. Полупанова, точне місце досудовим розслідуванням не встановлено, де із землі, з-під лавки біля будинку, підняв та поклав до кишені своєї куртки згорток фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору, а саме з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, чим здійснив її незаконне придбання та розпочав незаконне зберігання.
Одразу після того, незаконно зберігаючи при собі згорток фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору всередині, а саме з психотропною речовиною, обіг якої обмежено - амфетамін, ОСОБА_6 сів до автомобіля сірого кольору, марки «DAEWOO NEXIA», д.н.з. НОМЕР_1 , та попрямував до «Стоматологічної поліклініки Оболонського району», що розташована за адресою: Київ, вул. Малиновського, 9А, чим розпочав незаконне перевезення психотропної речовини, без мети збуту.
У подальшому, 10 березня 2021 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Осиповського, 2А, ОСОБА_6 зупинили працівники поліції, та у ході проведення поверхневої перевірки у останнього було виявлено та у подальшому вилучено згорток фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору всередині.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/11431-НЗПРАП від 02 квітня 2021, надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Маса амфетаміну в речовині становить 0,264 г.
Амфетамін, згідно зі Списком №2 «Психотропні речовини, обіг яких обмежено» Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 №770, є психотропною речовиною, обіг якої обмежено.

Згідно наказу № 634 від 29 липня 2010 року Міністерства охорони здоров`я України Про внесення змін до наказу МОЗ від 01 серпня 2000 № 188» встановлено, що до 0,15 г амфетаміну є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г є великим розміром, 15,0 і більше є особливо великим розміром.
Звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суд постановлене рішення мотивував тим, що згідно довідки № 320 від 29 квітня 2021 року ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.», ОСОБА_6 самостійно звернувся для проходження курсу лікування та в період з 08 квітня 2021 року по 21 квітня 2021 року знаходився на лікуванні з діагнозом «Наркоманія. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів. Епізодичне вживання».

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції, в супереч вимог чинного закону, не встановив чи страждав ОСОБА_6 на наркоманію, тобто чи був у нього психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу в наслідок його систематичного вживання та в якому порядку ОСОБА_6 було встановлено діагноз «Наркоманія». Також, суд першої інстанції не пересвідчився, чи було метою ОСОБА_6 звернення до лікувального закладу одужання від хвороби, а не уникнення кримінальної відповідальності за незаконні дії з наркотичними засобами, вчиненими без мети збуту.

Одночасно, як вказує апелянт, суд не встановив в якому порядку обвинуваченому було встановлено діагноз «Наркоманія», зважаючи на ті обставини, що згідно довідки ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» останній проходив амбулаторне лікування, тоді як зазначений діагноз встановлюється за результатами обстеження в умовах стаціонару.

Поза увагою суду першої інстанції, згідно доводів апеляційної скарги, залишилися і ті обставини, що ОСОБА_6 звернувся до лікувальної установи більш ніж через місяць після вчинення кримінального правопорушення та за п`ять місяців до ухвалення судового рішення.

Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про незаконність і необґрунтованість ухвали суду, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу у просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, на розгляді у Подільському районному суді м. Києва перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000427.
ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконно придбав та зберігав психотропну речовину, без мети збуту.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ч.4 ст.309 КК України, оскільки він добровільно звернувся до лікувального закладу та пройшов лікування від наркоманії.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02 вересня 2021 року вказане клопотання задоволено, обвинуваченого ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, а кримінальне провадження № 0000427 закрито.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч.4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Верховний Суд у своїй постанові від 13 квітня 2021 року (справа №367/5346/20) зазначив, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК, суду необхідно з`ясовувати, чи реально особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи добровільно вона звернулась до лікувального закладу і розпочала лікування, а не вимушено, і чи дійсно ставила за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про можливість звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, суд першої інстанції встановив, що з 11 грудня 2007 року ОСОБА_6 перебуває на обліку в лікаря-нарколога з діагнозом: Розлади психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, вживання із шкідливими наслідками, що вбачається із довідки №444450 від 07 квітня 2021 року, виданої "Київська міська наркологічна клінічна лікарня "Соціотерапія".

Відповідно до довідки № 320 від 29 квітня 2021 року ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» (ліцензія серії АГ №599380 від 28 листопада 2011 року), ОСОБА_6 звернувся самостійно для проходження курсу лікування в медичний центр, з 08 квітня 2021 року по 21 квітня 2021 року знаходився на лікуванні з діагнозом «Наркоманія. Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання психостимуляторів. Епізодичне вживання», тобто добровільно проходив вказаний курс лікування та не мав на меті ухилитися у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений кримінальний проступок.
Вказаний діагноз не викликає сумнівів у тому, що захворювання, від якого лікувався ОСОБА_6 було пов`язане з наркоманією, а саме із вживанням психотропної речовини, обіг якої обмежено - амфетаміну.

Оскільки ОСОБА_6 добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркоманії, тому суд обґрунтовано та на законних підставах постановив рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України.

З цих підстав, твердження прокурора про те, що суд першої інстанції належним чином не перевірив виконання обвинуваченим умов, визначених ч. 4 ст. 309 КК України, не відповідають фактичним обставинам справи.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора з приводу того, що судом першої інстанції не встановлено в якому порядку обвинуваченому було визначено діагноз «Наркоманія», то слід зазначити, що законодавець не покладає на суд такі обов`язки. Як зазначалося вище, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суд повинен встановити, що така особа добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала курс лікування від наркоманії. При цьому законодавець не визначає строки звернення особи до лікувального закладу, а відтак посилання прокурора на ті обставини, що ОСОБА_6 звернувся до медичної установи через місяць після вчинення кримінального правопорушення та за п`ять місяців до ухвалення судового рішення, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, оскільки не суперечать вимогам чинного законодавства.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 02 вересня 2021 року щодо ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала Київського апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді:

_____________________ _____________________ ___________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3