Справа №694/2364/21
провадження № 1-кс/694/1117/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 року м. Звенигородка
Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001304 від 09.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в:
Старший слідчий СВ Звенигородського РВП ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт намайно, а саме: пластиковий бокс який зі слів ОСОБА_5 , слугував боксом для перенесення в ньому наркотичних засобів, пластикову коробку в якій в середині пластикові зубці (гріндер) із залишками сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, зі слів ОСОБА_5 даний пристрій слугував для виготовлення наркотичного засобу, пластиковий бокс із предметом кустарного виробництва (наперсток) який складається із частини металевого наперстку та корка, який на собі має сліди термічного впливу зі слів ОСОБА_5 даний наперсток слугував для вживання наркотичних засобів, являються засобами виготовлення наркотичного засобу, підлягають вилучення та з метою проведення з даними предметами ряду судових експертиз, з метою встановлення істини в даному кримінальному проваджені, фактичним власник якого являється ОСОБА_5 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 09.12.2021 року близько 17:14 години по вул. 8-го Березня, біля будинку №7 в смт. Стеблів, Звенигородського району, Черкаської області працівники поліції зупинили транспортний засіб марки «ВАЗ2101» д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та під час поверхневої перевірки останнього було виявлено 7 згортків з порошкоподібною речовиною білого кольору та пластикову ємкість з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору.
Матеріали, за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2021 за № 0001304, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
09.12.2021 року під час проведення огляду за правилами обшуку на вул. 8-го Березня, що знаходиться в с. Стеблів Звенигородського району Черкаської області, біля автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору, на землі біля правого переднього крила було виявлено та вилучено 7 (сім) паперових згортків із сухою розсипчастою речовиною білого кольору зовні схожою на амфетамін. В ході подальшого обшуку на капоті вищевказаного автомобіля було виявлено пластиковий бокс, який зі слів ОСОБА_5 слугував боксом для перенесення в ньому наркотичних засобів, а саме згортків із амфетаміном. Біля пластикового боксу було виявлено та вилучено пластикову коробку, в якому в середині пластикові зубці (гріндер) із залишками сухої подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору, зі слів ОСОБА_5 , даний пристрій слугував для виготовлення наркотичного засобу. Під час обшуку салону автомобіля, а саме: під чохлом водійського сидіння було виявлено та вилучено металеву коробку сірого кольору, в середині якої знаходяться частини рослин зеленого кольору зовні схожі на частини рослин коноплі. На ключах у пластиковому боксі було виявлено предмет кустарного виробництва (наперсток),який складається із частини металевого наперстку та корка, який на собі має сліди термічного впливу, зі слів ОСОБА_5 даний наперсток слугував для вживання наркотичних засобів. Також під час обшуку вищевказаного автомобіля на задньому сидінні автомобіля з лівої сторони поміж рибальського приладдя, було виявлено та вилучено прозорий поліетиленовий пакет, в середині якого знаходиться суха подрібнена речовина зеленого кольору, а також два паперові згортки із сухими частинами рослин зеленого кольору,зовні схожих на частини рослин коноплі, які як пояснив ОСОБА_5 є частини рослин коноплі. Автомобіль ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору ОСОБА_5 використовував як сховище для наркотичних засобів та ним же перевозив наркотичні засоби та предмети, які слугували для їх виготовлення, даний автомобіль також було вилучено в ході огляду.
Як пояснив ОСОБА_5 , він перебуває на обліку лікаря нарколога і вживає

наркотичні засоби. Знайдені у автомобілі ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_6 , фактичним власником і користувачем якого є ОСОБА_5 , наркотичні засоби належать йому особисто і він їх вживає, а також наркотичні засоби у семи згортках, що виявлені біля автомобіля на землі та у коробці (гріндері) на капоті також належать йому. Предмети, а саме: пластиковий бокс, наперсток та грюндер він використовував для виготовлення перенесення та куріння наркотичних засобів.
Дані речі та предмети які були вилучені під час огляду за правилами обшуку, що відбувся 09.12.2021 по вул. 8-го Березня смт. Стеблів Звенигородського району Черкаської області 2021 року являють забороненими до обігу та зберігання на території України без належного на те дозволу заборонено, якого у ОСОБА_5 не має, а тому дане зберігання являється кримінальним правопорушення..
З метою встановлення наявності наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та їх аналогів в вилучених вище предметах,із ними необхідно провести ряд судових експертиз, а тому їх негайне вилучення є обов`язковим та необхідним для встановлення істини по даному кримінальному провадженні та їх подальшого збереження, тому на них необхідно накласти арешт.
Старший слідчий СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином.
За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі слідчого та власника/користувача майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб
Мета арешту майна визначена ч. 2 ст. 170 КПК України.
Пунктами 1, 3 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
У порушення норм ст. ст. 170, 171 КПК України клопотанні слідчим не зазначено мети накладення арешту на вказані предмети та речі, не викладено відповідне обґрунтування необхідності

арешту майна. Слідчий лише вказує, що з вказаними предметами необхідно провести ряд судових експертиз, разом з цим яких саме та доказів їх призначення не надає.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що вказані речі, на які слідчий просить накласти арешт були вилучені без достатніх правових підстав, оскільки у задоволенні клопотання на проведення обшуку при якому вилучені дані речі було відмовлено.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ст. 171 КПК України, законодавець зобов`язує сторону, яка звертається до суду з клопотанням про арешт майна, зазначити наступне: підстави і мету такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до положень ст. 170 та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майна; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Проте, вказаних вимог закону стороною обвинувачення при зверненні із вказаним клопотанням не дотримано.
У вказаному клопотанні відсутнє мотивування за якими критеріями ст. 98 КПК України майно підпадає під ознаки речових доказів, таке мотивування відсутнє і у постанові про визнання речовими доказами, що позбавляє суд можливості провести аналіз та зробити висновки про наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою, визначеною п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Сам факт формального набуття згідно постанови слідчого процесуального статусу речового доказу, яким є майно, не свідчить про його відповідність визначеним ст.98 КПК критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та не є безумовною підставою для арешту цього майна.
З наявних матеріалів не убачається, що без накладення вищевказаного арешту неможливо досягти дієвості провадження.
В самому клопотанні не зазначено, яке доказове значення має майно, на яке ініціюється накладення арешту, а містяться лише загальні посилання на положення закону.
Також інформації про вчинення будь-якою особою будь-яких дій по відношенню до вказаного майна, пов`язаних з його приховуванням, втратою, пошкодженням чи псуванням матеріали клопотання не містять.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
До того ж, слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.
Виходячи з вищевикладеного, правових підстав для задоволення клопотання немає.

Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -
Постановив:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001304 від 09.12.2021, за ознаками кримінального правопорушення

передбаченого ч.2 ст. 309 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1