Єдиний унікальний номер: 343/1262/19
Номер провадження: 1-кс/0343/87/22
У Х В А Л А

16 березня 2022 року м.Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано - Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури ОСОБА_5 , слідчого заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано - Франківській області ОСОБА_6 , розглянувши в режимі відеоконференцзв`язку скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, в кримінальному провадженні №0000364 від 19.06.2019, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

скаржник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, в якій просить: визнати протиправною відмову заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 в задоволенні його клопотання (вх. №640 від 07.03.2022) про проведення слідчого експерименту за його участі на місці події; скасувати постанову заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 від 07.03.2022 про відмову у задоволенні клопотання (вх. №640 від 07.03.2022) про проведення слідчого експерименту за його участі на місці ДТП; задовольнити його клопотання (вх. №640 від 07.03.2022) та зобов`язати заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 з метою перевірки та уточнення відомостей, які він вказав у своїх показах, з метою виконати вказівки керівника органу досудового розслідування, провести слідчий експеримент за його участі на місці ДТП.

Скаргу обґрунтовує тим, що в провадженні СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області перебуває кримінальне провадження №0000364 від 19.06.2019, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України по факту ДТП, яка сталась 18.06.2019 за участю декількох автомобілів, зокрема, автомобіля марки «Volkswagen Т4», реєстраційний номер НОМЕР_1 під його керуванням. 11.02.2022 в даному кримінальному провадженні йому було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Під час часткового ознайомлення із матеріалами кримінального провадження йому стало відомо, що слідством було призначено та проведено автотехнічну експертизу. Однак, ознайомившись із висновком даної експертизи, ОСОБА_3 зазначає про неповноту та однобокість слідства під час призначення експертизи, а відтак висновок експерта є також однобоким. Так, під час призначення експертизи по обставинам ДТП, слідчим взагалі не вказувались у вихідних даних його пояснення і невідомо чи надавались разом із матеріалами кримінального провадження для вивчення експерту. Отже, під час проведення експертизи, експертом не брались до уваги його покази і відповідно не перевірялись експертним шляхом.
07 березня 2022 року ним було подано клопотання слідчому про проведення слідчого експерименту на місці пригоди із його участю, що є певною формою дачі показань, з метою подальшого проведення авто технічної експертизи, з урахуванням його показів, що забезпечить повноту, всебічність та об`єктивність досудового розслідування. Проте, всупереч нормам КПК України, слідчим ОСОБА_6 було прийнято рішення про відмову в задоволенні його клопотання. Своє рішення слідчий виклав у постанові від 07.03.2022, яка йому була вручена 09.03.2022.
Вважає постанову слідчого ОСОБА_6 про відмову в задоволенні його клопотання такою, що суперечить ст. 42 КПК України та п. 8 вказівок заступника начальника СУ ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_7 .
Захисник скаржника адвокат ОСОБА_4 , зазначив, що під час часткового ознайомлення з матеріалами кримінального провадження їм стало відомо, що не виконані вказівки керівника органу досудового розслідування, зокрема, не проведено слідчий експеримент. Вважає, що потрібно було перевірити покази ОСОБА_3 даними слідству та після цього провести слідчий експеримент.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану скаргу, зазначив, що під час ознайомлення з матеріалами слідства він дізнався, що слідчим не було виконано вказівки керівника органу досудового розслідування - начальника слідчого управління ОСОБА_7 .
Слідчий заступник начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки прийнято рішення про відкриття матеріалів кримінального провадження і проводити будь-які слідчі дії на даному етапі не є можливим. Також вказав, що всі учасники ДТП було допитані і брати до уваги покази одного учасника події не є доцільним. Експертом при проведенні експертизи не заявлялось клопотання про необхідність надання додаткових вихідних даних, ним надано оцінку всіх показів учасників події та встановлено причинно-наслідковий зв`язок. Вказівки начальника слідчого управління ОСОБА_7 було дані слідчому ОСОБА_8 , який вже не здійснює досудове слідство в даному кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні скарги та зазначив, що вказівки слідчому були дані до призначення експертизи, після проведення експертизи потреба у проведенні слідчого експерименту, який був зазначений у вказівках начальника слідчого управління - відпала. Також вказав, що він є страшим групи прокурорів та приймає рішення про обсяг доказів і їх достатність і на даний час ним прийнято рішення про відкриття матеріалів кримінального провадження.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).
Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ч. 1 ст. 5 КПК України).
Як передбачено ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно із ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
В судовому засіданні встановлено, що СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області здійснюється досудове слідство в кримінальному провадженні №0000364 від 19.06.2019, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
07 березня 2022 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 із клопотанням (вх. № 640) про проведення слідчих дій, а саме з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та підтвердження його показань даних під час допиту просив провести із його участю слідчий експеримент на місці ДТП.
За результатами розгляду даного клопотання, слідчим ОСОБА_6 07.03.2022 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 . Слідчий мотивував своє рішення тим, що підозрюваний ОСОБА_3 не уповноважений клопотати про ініціювання проведення слідчих дій визначених Главою 20 КПК України, а також зазначає, що в рамках досудового слідства даного кримінального провадження вже проведено інженерно - транспортну експертизу за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо - транспортної пригоди» для проведення якої було надано матеріали кримінального провадження та встановлено достатньо вихідних даних, які вказують на причини настання ДТП та винних осіб.
У відповідності до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
На підставі ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим Кодексом.
При цьому, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Як передбачено п. 12 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний має право, зокрема, заявляти клопотання про проведення процесуальних дій.

Тому доводи слідчого про те, що підозрюваний ОСОБА_3 не уповноважений клопотати про проведення слідчих дій визначених Главою 20 КПК України слідчий суддя відхиляє та вважає їх неспроможними. При цьому, слід зазначити, що сторона захисту, до якої належить підозрюваний (п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України) здійснює збирання доказів шляхом, зокрема, ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу (ч. 3 ст. 93 КПК України).
Відповідно до Глави 20 КПК України, слідчий експеримент віднесений до слідчих дій. Слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 1, 2 ст. 223 КПК України).

З системного аналізу норми ст. 223 КПК України, вбачається, що має бути чітко визначена мета проведення слідчої (розшукової) дії, яка має значення для здійснення неупередженого, повного та всебічного досудового розслідування.
Провадження, яке здійснюється слідчим суддею на підставі п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає не лише перевірку дотримання слідчим вимог ст. 220 КПК України, а й оцінку таких клопотань на предмет обґрунтування необхідності їх проведення.
Скаржник ОСОБА_3 ставить питання про проведення такої слідчої (розшукової) дії, як слідчий експеримент, а тому слідчий суддя має дослідити оскаржуване рішення слідчого на предмет його законності і обґрунтованості у взаємозв`язку з необхідністю проведення відповідної слідчої дії з точки зору досягнення її мети у конкретному кримінальному провадженні. Враховуючи завдання і засади кримінального провадження, слідчий суддя має встановити, чи була відмова слідчого у задоволенні клопотання обґрунтованою та належним чином мотивованою, і чи в результаті її прийняття не були порушені права сторони захисту.
Як вбачається із змісту клопотання підозрюваного ОСОБА_3 від 07.03.2022 та наданих ним і його захисником пояснень в судовому засіданні, скаржник зазначає, що у зв`язку із непроведенням слідчого експерименту, висновок інженерно транспортної експертизи є однобоким, а слідство в даному кримінальному провадженні є неповним. При цьому, скаржник спочатку в поданій скарзі припускає, а пізніше вже стверджує, що під час призначення експертизи, слідчим взагалі не вказувались у вихідних даних його пояснення і не надавались разом із матеріалами кримінального провадження для дослідження експерту.
Однак, слідчий ОСОБА_6 в постанові про відмову у задоволенні клопотання скаржника та в судовому засіданні зазначив, що під час досудового слідства вже було проведено інженерно транспортну експертизу за спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди» для проведення якої було надано матеріали кримінального провадження та встановлено достатньо вихідних даних, які вказують на причини настання ДТП та винних осіб.
Вказане підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема, встановлено, що експерту для проведення експертизи надавались всі матеріали кримінального провадження, в тому числі і пояснення пасажирів, які перебували у автомобілі скаржника ОСОБА_3 .
Доводи скаржника та його захисника про невиконання слідчим вказівок керівника органу досудового розслідування є неспроможними, оскільки слідчим та процесуальним керівником - прокурором було визначено обсяг доказів необхідних для проведення досудового слідства в даному кримінальному провадженні і в проведенні такої слідчої дії - як слідчий експеримент в ході досудового розслідування відпала потреба.
Таким чином, аналізуючи зміст оскаржуваної постанови, слідчий суддя приходить переконання, що постанова слідчого заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 є мотивованою, винесеною у встановлені законом строки, передбачені ст. 220 КПК України, що підтвердив і сам скаржник та відповідає вимогам КПК України.
Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу на те, що ч. 5 ст. 40 КПК України, визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Отже, прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування належить виключно до компетенції органу досудового розслідування, а не слідчого судді. Втручання слідчого судді в діяльність органів досудового розслідування суперечитиме ст. 19 Конституції України.
Також, слідчий суддя наголошує, що слідчі (розшукові) дії, негласні слідчі (розшукові) дії та питання про необхідність їх проведення під час досудового слідства в кожному кримінальному провадженні вирішує слідчий, який є службовою особою органу Національної поліції та є уповноваженим в межах компетенції, передбаченої КПК України здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
З врахуванням вищевикладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 .
На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 22, 40, 42, 84, 93, 110, 220, 223, 303 КПК України, керуючись ст.ст. 305-307 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення слідчого заступника начальника СВ відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано Франківській області ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання від 07.03.2022 відмовити.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1