Справа № 397/813/21
н/п : 1-кп/397/39/22
В И Р О К
Іменем України

25.01.2022 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334 від 11.05.2021 за обвинуваченням
неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, навчався у Михайлівській ЗШ I-III ступенів, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України(далі - КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
17.03.2021 близько 15:00 години у неповнолітнього ОСОБА_3 , який перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме належних ОСОБА_7 металевих виробів, які, як останньому було достовірно відомо, знаходяться у будинку АДРЕСА_2 .

Цього ж дня, а саме 17.03.2021 близько 15:30 години неповнолітній ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що власниця домоволодіння ОСОБА_7 не проживає у вищевказаному будинку, з метою реалізації свого злочинного умислу, через незачинену хвіртку зі сторони присадибної ділянки пройшов на територію вказаного домоволодіння, де через не закриті на замок вхідні двері проник до середини літньої кухні.

Неповнолітній ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи суспільну небезпечність своїх злочинних діянь та бажаючи їх настання, таємно, з приміщення літньої кухні викрав з плити пічного опалення дві чавунні двоконфорочні плити, вартість однієї з яких становить 716,67 грн. на загальну суму 1433,34 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей житлового будинку ОСОБА_7 за вищевказаною адресою, які не були зачинені на навісний замок. Переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, неповнолітній ОСОБА_3 проник до середини, де з приміщення кухні, а саме з плити пічного опалення викрав чавунну двоконфорочну плиту вартістю 716,67 грн.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 2150,01 грн.

Крім того, 19.03.2021 близько 15:00 години неповнолітній ОСОБА_3 , якому було достовірно відомо про те, що у домоволодінні ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 зберігаються металеві вироби, з метою реалізації свого злочинного умислу, через незачинену хвіртку зі сторони присадибної ділянки пройшов на територію вказаного домоволодіння, де через не закриті на замок вхідні двері проник до середини господарської будівлі.

Неповнолітній ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи суспільну небезпечність своїх злочинних діянь та бажаючи їх настання, таємно з приміщення господарської будівлі викрав 10 кг будівельних цвяхів 100х4 мм вартістю 352,10 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на таємне викрадення чужого майна, неповнолітній ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей літньої кухні ОСОБА_7 за вищевказаною адресою, які не були зачинені на навісний замок. Переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, неповнолітній ОСОБА_3 проник до середини, де з приміщення кухні, а саме з плити пічного опалення викрав троє чавунних дверцят вартістю 519,00 грн.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 871,10 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на таємне викрадення чужого майна, 21.03.2021 близько 15:00 години неповнолітній ОСОБА_3 , якому було достовірно відомо про те, що у домоволодінні ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_2 зберігаються металеві вироби, з метою реалізації свого злочинного умислу, через незачинену хвіртку зі сторони присадибної ділянки пройшов на територію вказаного домоволодіння, де через не закриті на замок вхідні двері проник до середини господарської будівлі.

Неповнолітній ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та ціллю особистого самозбагачення, будучи впевненим, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, розуміючи суспільну небезпечність своїх злочинних діянь та бажаючи їх настання, таємно з плити пічного опалення викрав чавунну духовку вартістю 373,33 грн. та три чавунних колісники 710,01 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 з території двору, а саме біля хвіртки з дерева викрав гідравлічний оприскувач Леміра ОГ-101 12 л вартістю 257,54 грн.

Після чого, неповнолітній ОСОБА_3 з місця злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 1 340,88 грн.

Своїми умисними протиправними діями неповнолітній ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 4 361,99 грн.

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 у присутності законного представника та захисника-адвоката повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань суду.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності. При цьому вказала, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до ОСОБА_3 не має (а.с. 83). За згодою учасників судового провадження судом прийнято рішення про розгляд даного кримінального провадження за відсутності потерпілої ОСОБА_7 .

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:
- витягом з ЄРДР від 27.03.2021, відповідно до якого у період з 17.03.2021 по 21.03.2021 неповнолітній ОСОБА_3 шляхом пошкодження вхідних дверей проник до господарських будівель та території двору за адресою: АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав металеві речі, належні ОСОБА_7 , чим спричинив останній матеріальних збитків на суму близько 4361.99 грн (а.с. 86);
- заявою ОСОБА_7 , згідно з якою вона просить притягнути до відповідальності осіб, які викрали з території її домоволодіння металеві речі (а.с. 89);
- протоколом огляду місця події від 27.03.2021 з ілюстративною таблицею, в ході якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_7 (а.с. 91-99);
- висновками експерта від 26.04.2021 за № СЕ-19/112-21/3400-ТВ, від 23.04.2021 за № СЕ-19/112-21/3402-ТВ та від 28.04.2021 за № СЕ-19/112-21/3401-ТВ, якими визначено ринкову вартість речей, які викрадено з домоволодіння ОСОБА_7 (а.с. 101-108, 109-117, 118-127).
Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, інше приміщення та сховище.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Як особа, ОСОБА_3 на момент вчинення кримінального правопорушення був неповнолітнім, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.с. 129, 130), за місцем свого проживання характеризується посередньо (компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє), навчальний заклад відвідує не систематично (а.с. 131), перебуває на обліку дітей, які перебувають без батьківського піклування (а.с. 148), не одружений, не має на утриманні малолітніх дітей, не працює, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Також, судом враховується і досудова доповідь на обвинуваченого, згідно з якою, виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення чи обмеження його волі (а.с. 173-174)
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України визначено, що за дії, які передбачені в диспозиції вказаної статті, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Приписи ст. 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Тобто для застосування судом положень ст. 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.
Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 27.04.2021 (справа № 712/4384/20, провадження №51-548км21).
Враховуючи наявність трьох обставин, які пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданих збитків та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім), які на переконання суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який має молодий вік, вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується посередньо, має постійне місце проживання, що вказує на наявність у нього міцних соціальних зв`язків, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра, отримав психологічну травму внаслідок смерті батька, що у свою чергу погіршило його майновий стан та слугувало підставою для вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням посткримінальної поведінки ОСОБА_3 , який після вчинення кримінального правопорушення більше не вчиняв протиправних дій, а також беручи до уваги, що потерпіла не має жодних претензій до обвинуваченого, у зв`язку з чим суд приходить до переконливого висновку, про наявність підстав для переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, призначивши ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КК України, громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.
У відповідності до ч. 1 ст. 103 КК України, визначаючи розмір покарання у виді громадських робіт, суд ураховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким злочином, при цьому суд приймає до уваги, що останній є неповнолітньою особою, проживає із тіткою та її дітьми, впродовж 8 років навчався у школі, проте наразі відрахований, з рідними підтримує доброзичливі стосунки, позбавлений материнської та батьківської уваги, а тому з урахуванням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд уважає, що достатнім для виправлення, перевиховання ОСОБА_3 , а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим так й іншими особами, буде покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин. Саме такий вид і розмір покарання в повній мірі буде відповідати меті покарання, яка закріплена у ст. 50 КК України.

Підстави для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.
Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.
У даному кримінальному провадженні проведено три судово-товарознавчі експертизи, загальна вартість яких склала 3922 гривень 80 копійок, а тому дані витрати, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави. При цьому відповідно до обвинувального акта у даному кримінальному провадженні проведено ще одну судово-товарознавчу експертизу, вартість якої склала 1029 гривень 72 копійки, проте до матеріалів кримінального провадження не долучено ані вказаного висновку експерта, ані доказів на підтвердження вартості проведеної експертизи. За таких обставин, суд не знаходить підстав для стягнення витрат за проведення вказаної експертизи з обвинуваченого.
Керуючись ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді громадських робіт строком на 80 (вісімдесят) годин.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз в розмірі 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2022 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2022 року.