Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/66/20
номер провадження 1-в/695/96/21
У Х В А Л А
14 вересня 2021 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника органу пробації ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 та
засудженого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золотоноша матеріали подання щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 19.06.2020 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання;
ВСТАНОВИВ :

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.06.2020 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України його було зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Так як ОСОБА_6 не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме: 20.10.2020 року та 16.03.2021 року не прибував на реєстрацію, то Золотоніський МРВ філії ДУ «Центр пробації» направив подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Представник Золотоніського МРВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_4 у судовому засіданні своє подання підтримала в повному обсязі та додатково повідомила про вчинення засудженим адміністративних правопорушень, постанови по яких були отримані перед судовим засіданням.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні подання органу з питань пробації підтримала, так як вважає, що неявки на реєстрацію та вчинення засудженим адміністративних правопорушень свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що не прибував на реєстрацію 20.10.2020 року так як був на роботі в м. Києві, де працює неофіційно та по телефону повідомив відповідального працівника про причину неявки та з`явлення наступного дня. Щодо неявки 16.03.2021 року, то дійсно прибув на реєстрацію у стані алкогольного сп`яніння, і почувши зауваження повів себе неправильно. Надалі зобов`язувався вчасно прибувати на реєстрацію та не вчиняти адміністративних правопорушень.

Захисник ОСОБА_5 повідомив суд що про вчинені його підзазхисним адміністративні правопорушення йому стало відомо лише перед судовим засіданням, і так як органом пробації порушено порядок отримання доказів, просив не долучати до матеріалів подання копії постанов. При цьому вказував, що його підзахисний умовно допустив дві неявки, оскільки про першу неявку він повідомив орган пробації, а другу допустив, бо прибув таки на реєстацію в стані алкогольного сп`яніння. Отже дві неявки, що за відсутності інформації щодо притягнення її підзахисного до кримінальної чи адміністративної відповідальності, не можуть слугувати підставою для висновку, що ОСОБА_6 не став на шлях виправлення.

Заслухавши учасників процесу та ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів подання засуджений ОСОБА_6 дійсно 20.10.2020 року не прибув на реєстрацію. Щодо неявки 16.03.2021 року, то і представник органу пробації, і сам засуджений повідомили суд, що останній все ж таки прибув на реєстрацію, хоча і в стані алкогольного сп`яніння. Проте жодної постанови про притягнення за даним фактом ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності органом пробації не надано, як не повідомлено про таке і в своєму поданні.

При цьому суд також бере до уваги до кримінальної відповідальності за час іспитового строку засуджений ОСОБА_6 не притягувався, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Щодо копій постанов про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_6 суд зазначає, що дані адміністративні правопорушення не зазначені у поданні органу пробації як підстава для скасування звільнення від покарання. Подання у новій редакції із зміненими (збільшеними) підставами суду не надано, як не надано і стороні захисту. Отже дані письмові докази є недопустимими, а тому суд не приймає їх до уваги.

Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що наявність неявок без поважних причин на реєстрацію ОСОБА_6 , за відсутності інших компрометуючих обставин не може бути свідченням небажання останнього ставати на шлях виправлення та бути достатнім для висновку про доцільність його подальшого перевиховання в місцях позбавлення волі. Більше того неявки ОСОБА_6 не є систематичними, оскільки вчинені раз у рік, та жодних негативних наслідків для суспільства не спричинили.

Так згідно із ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.
Таким чином суд приходить до висновку, що вказане подання є необґрунтованим, а обставини наведені в ньому такими, які не мають достатніх підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення ОСОБА_6 для відбування призначеного судом покарання, а тому за вказаних обставин у задоволенні подання слід відмовити.

На підставі зазначеного та керуючись ч. 2 ст. 78 КК України, п. 8 ч. 1 ст. 537, п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Золотоніському міськрайонному відділу МРВ філії ДУ «Центр пробації» про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком та направлення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, жителя АДРЕСА_1 , засудженого 19.06.2020 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, із звільненням від відбування покарання, з випробуванням та іспитовим строком на 2 роки, для відбуття призначеного судом покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 7 діб.

Суддя: ОСОБА_1