Провадження № 11-кп/4820/683/21
Справа № 686/4971/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.5 ст.27 ч.3 ст.369-2,
ч.3 ст.369-2 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000278 від 13.03.2020 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 18 серпня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 18 серпня 2021 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000278 від 13.03.2020 по обвинуваченню ОСОБА_11 за ч.3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_12 за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 369-2 КК України повернути прокурору.
Своє рішення суд мотивував тим, що суперечність між формулюванням обвинувачення ОСОБА_12 та кваліфікацією його дій унеможливлює призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта, адже у цьому обвинувальному акті фактично не викладено у яких діях ОСОБА_12 виразилось пособництво в одержані ОСОБА_11 неправомірної вигоди (вчинені обома обвинуваченими усі їх дії в обвинувальному акті вказані як вчинене за попередньою змовою групою осіб вимагання та одержання від ОСОБА_13 неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави).
У обвинувальному акті не вказано розмір неправомірної вигоди у національній валюті України, яку обвинувачені вимагали та отримали від ОСОБА_13 , а як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.13 постанови №5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» предмет хабара повинен отримати грошову оцінку в національній валюті України.
Крім того, обвинувальний акт, як того вимагає ст. 291 КПК України, не містить анкетних відомостей ОСОБА_13 як потерпілого чи як викривача (із самого обвинувального акта не зрозуміло в якому статусі він виступав, надаючи обвинуваченим неправомірну вигоду, яку останні у нього вимагали).
В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
При цьому вказує, що відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 369-2 КК України, тобто у вчиненні пособництва в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди. У обвинувальному акті, при викладенні формулювання обвинувачення, зазначено у яких саме діях ОСОБА_12 виразилось пособництво в одержанні ОСОБА_11 неправомірної вигоди, а саме описано дії, які останній вчиняв на виконання спільного злочинного умислу із зазначенням часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення наскільки вони відомі слідству. Таким чином, вказаними діями ОСОБА_12 сприяв вчиненню кримінального правопорушення ОСОБА_11 .
Зазначає, що наведені в обвинувальному акті фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 369-2 КК України, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Також, диспозицією ст. 369-2 КК України не передбачено одержання неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди, з додатковою кваліфікуючою ознакою - вчинення вказаного кримінального правопорушення групою осіб. У зв`язку з чим, дії ОСОБА_12 за встановлених досудовим розслідуванням обставин додатково кваліфіковано за ч. 5 ст. 27 КК України як пособництво у вчиненні кримінального правопорушення.
Звертає увагу і на те, що на даній стадії судового розгляду, суд не вправі давати будь-яку оцінку сформованому обвинуваченню, в тому числі щодо його повноти та правильності, зокрема щодо ступеня співучасті, розподілу ролей обвинувачених, розмежування їх дій, а також досліджувати обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки такі дії проводяться під час стадії судового розгляду з дослідженням доказів, зібраних у кримінальному провадженні.
Вважає, що за викладених у обвинувальному акті обставин одержання неправомірної вигоди, враховуючи відсутність у диспозиції кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 КК України, кваліфікуючої ознаки за розміром неправомірної вигоди (хабара), підстав для обов`язкового зазначення грошової оцінки неправомірної вигоди (хабара) в національній валюті України не вбачається, так як від розміру неправомірної вигоди (хабара) не залежить кваліфікація інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення.
До того ж, досудовим розслідуванням достовірно встановлено, що ОСОБА_11 , за пособництва ОСОБА_12 , вимагав неправомірну вигоду саме у доларовому еквіваленті, що передбачає достовірне розуміння останніми розміру неправомірної вигоди та виключає нерозуміння останніми суті пред`явленого обвинувачення у вказаній частині.
Не погоджується з позицією суду щодо необхідності відображення у обвинувальному акті відомостей про ОСОБА_13 як потерпілого чи викривача, оскільки до органу досудового розслідування з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_14 не звертався, відповідна заява була подана до Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області. Також, ОСОБА_13 не подавалась заява про залучення його до провадження як потерпілого та відповідне процесуальне рішення слідчим або прокурором про надання йому такого статусу не приймалось. Кошти, що використовувались у кримінальному провадженні як неправомірна вигода ОСОБА_13 не належали, а були виділенні уповноваженим органом для проведення негласної слідчої (розшукової) дії. У кримінальному провадженні ОСОБА_13 моральної, фізичної або майнової шкоди не завдано, у зв`язку з чим підстави для надання останньому процесуального статусу потерпілого відсутні. Крім того, ОСОБА_13 не звертався з заявою про надання йому процесуального статусу викривача та відповідне процесуальне рішення слідчим або прокурором про надання йому такого статусу не приймалось. Таким чином, в межах даного кримінального провадження ОСОБА_13 не набув статусу потерпілого чи викривача, а перебуває у процесуальному статусі свідка. У зв`язку з чим, відповідні відомості про нього як про потерпілого чи викривача до обвинувального акту не вносились.
В запереченні захисник ОСОБА_10 просить ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.
Заслухавши суддю доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення обвинувачених та їх захисників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 2 ст.291 КПК України визначено чіткі вимоги, яким повинен відповідати обвинувальний акт у кримінальному провадженні та дає вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені в обвинувальному акті.

Як вбачається з ухвали суду, підставою для повернення обвинувального акту зазначено, що останній містить суперечності між формулюванням обвинувачення ОСОБА_12 та кваліфікацією його дій, а саме у ньому фактично не викладено у яких діях ОСОБА_12 виразилось пособництво в одержанні ОСОБА_11 неправомірної вигоди (вчинені обома обвинуваченими усі їх дії в обвинувальному акті вказані як вчинене за попередньою змовою групою осіб вимагання та одержання від ОСОБА_13 неправомірної вигоди в сумі 5000 доларів США за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави), що позбавляє обвинуваченого права на ефективний захист, а суд під час судового розгляду буде позбавлений можливості роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.
Крім того, у обвинувальному акті не вказано розмір неправомірної вигоди у національній валюті України, яку обвинувачені вимагали та отримали від ОСОБА_13 .
Також, обвинувальний акт, як того вимагає ст. 291 КПК України, не містить анкетних відомостей ОСОБА_13 як потерпілого чи як викривача (із самого обвинувального акта не зрозуміло в якому статусі він виступав, надаючи обвинуваченим неправомірну вигоду, яку останні у нього вимагали).
Однак, на думку колегії суддів, такий висновок є передчасним з огляду на наступне.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 369-2 КК України, тобто у вчиненні пособництва в одержанні неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди. У обвинувальному акті, при викладенні формулювання обвинувачення, зазначено у яких саме діях ОСОБА_12 виразилось пособництво в одержанні ОСОБА_11 неправомірної вигоди, а саме описано дії, які останній вчиняв на виконання спільного злочинного умислу із зазначенням часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення наскільки вони відомі слідству.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_12 , проводив зустрічі з ОСОБА_13 , в ході яких підтверджував раніше озвучені ОСОБА_11 злочинні наміри одержання неправомірної вигоди за вплив на службових осіб ТУ ДПС у Хмельницькій області та ГУ ДФС у Хмельницькій області, висловлював погрози ОСОБА_13 можливості, в разі ненадання неправомірної вигоди, настання для нього та ПП «Проскурівські інвестиції» негативних наслідків, повідомляв останнього про можливість впливу на службових осіб ГУ ДФС у Хмельницькій області та ГУ ДПС у Хмельницькій області, з метою недопущення таких наслідків, чим додатково створював уяву для ОСОБА_13 в необхідності надання неправомірної вигоди, а також безпосередньо отримав від ОСОБА_13 неправомірну вигоду, та таким чином сприяв ОСОБА_11 в її отриманні.

Таким чином, вказаними діями ОСОБА_12 сприяв вчиненню кримінального правопорушення ОСОБА_11 .

Крім того, на даній стадії судового розгляду, суд не вправі давати будь-яку оцінку сформованому обвинуваченню, в тому числі щодо його повноти та правильності, зокрема щодо ступеня співучасті, розподілу ролей обвинувачених, розмежування їх дій, а також досліджувати обставини вчинення кримінального правопорушення, оскільки такі дії проводяться під час стадії судового розгляду з дослідженням доказів, зібраних у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, не наведення у обвинувальному акті розміру неправомірної вигоди у національній валюті України не перешкоджає обвинуваченим зрозуміти суть пред`явленого обвинувачення, а суду - встановити істину у справі, оскільки викладене обвинувачення є достатнім для розуміння та відповідає обставинам, встановленим досудовим розслідуванням.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо необхідності відображення в обвинувальному акті відомостей про ОСОБА_13 як потерпілого чи викривача є поспішним з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як встановлено в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, дане кримінальне провадження зареєстровано на підставі матеріалів Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України. Безпосередньо до органу досудового розслідування з заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_14 не звертався, відповідна заява була подана до Управління стратегічних розслідувань в Хмельницькій області.

Також, ОСОБА_13 не подавалась заява про залучення його до провадження як потерпілого та відповідне процесуальне рішення слідчим або прокурором про надання йому такого статусу не приймалось. Кошти, що використовувались у кримінальному провадженні як неправомірна вигода ОСОБА_13 не належали, а були виділенні уповноваженим органом для проведення негласної слідчої (розшукової) дії. У кримінальному провадженні ОСОБА_13 моральної, фізичної або майнової шкоди не завдано, у зв`язку з чим підстави для надання останньому процесуального статусу потерпілого відсутні.

Крім того, ОСОБА_13 не звертався з заявою про надання йому процесуального статусу викривача та відповідне процесуальне рішення слідчим або прокурором про надання йому такого статусу не приймалось.

Колегія суддів вважає, що зазначені в ухвалі про повернення обвинувального акта прокурору обставини, можуть бути перевірені судом в установленому законом порядку під час судового розгляду.

Тому, рішення про повернення обвинувального акта прокурору є передчасним і таким, що не відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства та фактичним обставинам провадження.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 18 серпня 2021 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000278 від 13.03.2020 по обвинуваченню ОСОБА_11 за ч.3 ст. 369-2 КК України, ОСОБА_12 за ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 369-2 КК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. Судді