ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2623/21 Справа № 203/2592/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000375 від 05 травня 2021 року, за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2021 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, м. Тбілісі, громадянина Грузії, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Грузії, м. Зугдіді, громадянина Грузії, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2021 року ОСОБА_8 та ОСОБА_10 визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 стю 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено кожному з них покарання у виді 3 років позбавлення волі, від відбування якого звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік та поклавши на обвинувачених обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Окрім цього, судом скасовано заходи забезпечення кримінального провадження, визначено долю речових доказів, а також вирішено стягнути з обвинувачених солідарно витрати на проведення трасологічної експертизи № СЕ-19/104- 21/15483-Д від 19.05.2021 року, які складають 1029 гривень 72 копійки та судово-товарознавчої експертизи № 3367-21 від 29.06.2021 року, які складають 343 гривні 22 копійки.

ОСОБА_11 . Та ОСОБА_12 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, 05.05.2021, приблизно о 16 годині 30 хвилин, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, за попередньою змовою між собою прибули до будинку АДРЕСА_4 , де побачили потерпілого ОСОБА_15 , який паркував свій автомобіль «Тойота Прадо» чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , майно в середині якого співучасники злочину визначили, як предмет свого злочинного посягання.
Перебуваючи у вказаному місці у вказаний час обвинувачені стали стежити за потерпілим ОСОБА_15 , щоб переконатись, що останній покинув вказаний транспортний засіб, та зайшов до приміщення магазину «Солодощі», розташованому біля будинку №8 по вул. Воскресенській в м. Дніпро, тим самим не зможе перешкоджати їхнім злочинним діям, після чого розпочали вчиняти дії, спрямовані на таємне викрадення майна ОСОБА_15 , яке знаходилось в салоні автомобіля «Тойота Прадо» чорного кольору р.н. НОМЕР_1 .
Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадання чужого майна, поєднаного з проникненням у інше сховище, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 , діючи згідно відведеної йому ролі, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для дистанційного відкривання дверей, підійшов до водійської двері транспортного засобу, а саме: автомобіля «Тойота Прадо» чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , а в цей час співучасник злочину ОСОБА_9 з заздалегідь підготовленим предметом для глушіння радіо частоти автомобільного ключа, попрямував за потерпілим ОСОБА_15 , з метою глушіння автомобільного ключа та стеженням за останнім для запобігання виявлення потерпілим ОСОБА_15 спроби заволодіння його планшетом.
У цей час, ОСОБА_8 , діючи всупереч волі володільця даного транспортного засобу за допомогою заздалегідь підготовленого предмету для дистанційного відкривання дверей автомобілів, котрі обладнанні безключовим доступом, стоячи біля водійської двері автомобіля марки «Тойота Прадо» чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , обладнаного безключовим доступом, почав натискати на кнопку відкривання двері з метою проникнення в салон вказаного автомобіля та подальшого таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_15 .
Співучасник злочину ОСОБА_9 , перебуваючи неподалік від потерпілого ОСОБА_15 , діючи за допомогою заздалегідь підготовленого предмета для глушіння радіочастоти автомобільного ключа, використав вказаний пристрій, після чого ОСОБА_8 розпочав сканувати радіочастоти ключа транспортного засобу, а саме: автомобіля «Тойота Прадо» чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , та передавати його з метою відкриття дверей вказаного автомобіля, з метою подальшого таємного викрадення майна ОСОБА_15 .
Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_13 відкрив двері транспортного засобу «Тойота Прадо» чорного кольору р.н. НОМЕР_1 , сів в салон вказаного автомобіля, де побачив планшет потерпілого ОСОБА_15 , «Самсунг Галаксі Таб» вартістю 2 675,00 гривень, який визначив, як предмет свого злочинного посягання, взяв його в руки, тим самим виконав всі дії, спрямовані на таємне викрадання чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникнення у інше сховище, але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий співробітниками поліції, у зв`язку з чим не зміг розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити в частині розподілу процесуальних витрат, зазначити в резолютивній частина вироку, що документально підтверджені процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи № СЕ-19/104- 21/15483-Д від 19.05.2021 у розмірі 1029,72 грн. та судово-товарознавчої експертизи № 3367-21 від 29.06.2021 у розмірі 343,22 грн. слід стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 по 686,47 грн. з кожного.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону. Прокурор зазначає, що солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено, а тому суд першої інстанції повинен був визначити розмір процесуальних витрат, які повинні бути компенсовані кожним обвинуваченим в рівних частинах.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів провадження, висновки суду про винуватість обвинувачених ОСОБА_11 . Та ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, прокурор не оскаржує.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинувачених та на кваліфікацію їх дій, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора про порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою зміну вироку, колегія суддів приходить до висновку про їх обґрунтованість.
Так, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст. 126 КПК України, питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі та в разі, якщо обвинувачуються декілька осіб, вирішує питання про стягнення процесуальних витрат щодо кожного обвинуваченого.
З нормативного розуміння наведених норм кримінального процесуального закону вбачається, що процесуальні витрати підлягають чіткому розподілу та не можуть бути стягнені судом солідарно.
Між тим, всупереч цим вимогам закону, ухвалюючи вирок, суд першої інстанції фактично судові витрати між обвинуваченими не розподілив та помилково визначив, що витрати, пов`язані з проведенням трасологічної експертизи № СЕ-19/104- 21/15483-Д від 19.05.2021 року у розмірі 1029,72 грн. та судово-товарознавчої експертизи № 3367-21 від 29.06.2021 у розмірі 343,22 грн., підлягають солідарному стягненню, внаслідок чого допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За таких порушень, необхідним є стягнення витрат з обвинувачених в рівних частинах, в розмірі 686, 47 грн. з кожного.
Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
З огляду на те що суд неправильно розподілив між обвинуваченими процесуальні витрати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарги прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду - зміні в частині розподілу процесуальних витрат.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.
Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 20 липня 2021 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, змінити в частині розподілу процесуальних витрат.
Стягнути з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення проведення трасологічної експертизи № СЕ-19/104- 21/15483-Д від 19.05.2021 року у розмірі 1029,72 грн. та судово-товарознавчої експертизи № 3367-21 від 29.06.2021 у розмірі 343,22 грн. по 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 47 (сорок сім) копійок з кожного.
В решті вирок суду залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4