Справа № 567/1463/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2021 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретар - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000404 по обвинуваченню ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Острог Рівненської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 28.07.2016 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених п.3, 4 ч.1 ст.76 КК України, 21.05.2018 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, на підставі ч.1 ст.71 КК України, з врахуванням вироку Острозького районного суду Рівненської області від 28.07.2016, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, до 2 років 1 місяця позбавлення волі; 12.03.2021 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 680 грн., 10.09.2021 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 28.07.2016 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення золі строком 2 роки, на підставі ст.75 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, 21.05.2018 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.125, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців, на підставі ч.1 ст.71 КК України з врахуванням вироку Острозького районного суду Рівненської області від 28.07.2016, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання до покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі; 12.03.2021 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 680 грн., 10.09.2021 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, 13 липня 2021 року о 18:30 год., діючи повторно, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, керуючись раптово виниклим корисливим мотивом, з метою власного збагачення, скориставшись тимчасовою відсутністю власника, таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi S2 3/32 Gb» - вартістю 1500 грн., із наявними у ньому сім-картою оператора «Vodafone» - вартістю 100 грн., картою пам`яті об`ємом на «8 Gb» - вартістю 130 грн., картою пам`яті об`ємом на «16 Gb» - вартістю 150 грн., належні ОСОБА_6 на загальну суму 1880 грн.

29.10.2021 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було досягнуто угоди про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Острозького районного суду Рівненської області від 10.09.2021, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468, ст.469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, сама угода виконана сторонами, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , підтримавши угоду, повністю визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердив фактичні обставини справи та пояснив, що розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та просить затвердити угоду. Вказав, що здатен реально виконати визначене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_6 в підготовче судове засідання не з`явився, подав на адресу суду заяву в якій підтримав угоду про примирення із обвинуваченим, просить її затвердити та вказав, що укладення угоди є добровільним, на нього не чинився будь-який тиск чи примус при її підписанні. Зазначив, що повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України та наслідки не виконання угоди, передбачені ст.476 КПК України. Також йому відомо про обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394, 424 КПК України, та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Просить розглядати кримінальне провадження в його відсутності.

Кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, що передбачена ч.2 ст.185 КК України та загальним засадам призначення покарання.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин, за вчинення якого передбачено альтернативу видів покарання.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що існують обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , що при відсутності обтяжуючих покарання обставин дає можливість прийти до висновку про доцільність призначення йому визначеного сторонами угоди виду покарання.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що витрати на проведення судової товарознавчої експертизи по даному кримінальному провадженню становлять 686,48 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з ОСОБА_4 витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог п.5 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої гроші, цінності та інше майно, які були об`єктом кримінального правопорушення, повертаються законним володільцям. Відтак, мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi S2 3/32 Gb», який переданий на зберігання до камери схову ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, слід повернути потерпілому.

Керуючись ст.314, 373, 374, 377, 475 КПК України суд

засудив:

затвердити угоду від 29.10.2021 про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Острозького районного суду Рівненської області від 10.09.2021, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк 3 роки.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 686,48 грн.

Речові докази: мобільний телефон марки «Хіаоmі» моделі «Redmi S2 3/32 Gb», який переданий на зберігання до камери схову ВП №3 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1