233 № 233/8826/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 04 січня 2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 307 ч. 3, 263 ч. 2 КК України,
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дзержинськ Донецької області, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 307 ч. 3 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Костянтинівка Донецької області,
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Костянтинівка Донецької області, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч. 3 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000012 від 04 січня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 2, 307 ч. 3, 263 ч. 2 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. ст. 307 ч. 2 , 307 ч. 3 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 3 КК України.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи те, що, на його думку, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, станом на теперішній час не зменшились і продовжують існувати. Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Зазначив також, що процесуальна поведінка обвинувачених, які раніше під час судового розгляду відмовлялись виходити з камер та брати участь у судових засіданнях, свідчить про можливість їх впливу на процес судового розгляду навіть за умови їх перебування під вартою. Крім того, вказав на те, що матеріали справи містять достатньо відомостей на підтвердження причетності обвинувачених до інкримінованих правопорушень.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що обвинувачені більше двох років утримуються під вартою, жодного рішення по справі не ухвалювалось. На його думку, навіть існуючі ризики з часом зменшуються або відпадають взагалі. В судовому засіданні вже було досліджено більшу частину письмових доказів, багато з яких зібрані з порушенням норм КПК України. Вважає, що менш суворий запобіжний захід, такий як, наприклад, домашній арешт, зможе запобігти усім зазначеним прокурором ризикам, в зв`язку з чим вважав за можливе змінити застосований до обвинувачених запобіжний захід на біль м`який.
Обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень себе не вважає, а тому заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив також, що не має наміру переховуватись або будь-яким іншим чином перешкоджати судовому розгляду, має можливість проживати у своєї доньки, яка достатньо заробляє, щоб його утримувати.
Обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити їм запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав справу відносно нього повністю сфабрикованою, просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
За змістом ст.199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, тощо.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний, обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 15 жовтня 2021 року застосований відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений до 13 грудня 2021 року включно.
Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, оскільки письмові докази в повному обсязі не досліджені, свідки та обвинувачені не допитані, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не даючи оцінки зібраним і дослідженим доказам, дійшов висновку про доцільність продовження останнім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги наявність наступних ризиків:
- передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ризик того, що обвинувачені, перебуваючи на волі, можуть спробувати переховуватися від суду і не виконувати законні вимоги суду, оскільки суворість покарання, яке загрожує останнім за вчинення тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі на строк до 12 років, у разі визнання їх винними, може бути визнана кожним з них більш небезпечною ніж втеча. З даного приводу Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства;
- передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачені можуть спробувати незаконно впливати на недопитаних судом свідків у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим обвинувачені можуть спробувати схилити їх до зміни своїх показань шляхом вмовляння, залякування, викликанням жалю до себе або будь-яким іншим способом. У зв`язку з чим ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;
- передбаченого п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, ризик того, що обвинувачені можуть спробувати вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, зважаючи на те, що, згідно обвинувального акту, протиправні дії обвинувачених носили тривалий характер і були припинені співробітниками поліції у зв`язку з їх затриманням. Крім того, обвинувачені ОСОБА_5 і ОСОБА_6 раніше притягувалися до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, за які відбували покарання у місцях позбавлення волі.
За таких обставин, суд вважає, що застосований відносно обвинувачених запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі кожного ж обвинувачених, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.
Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, що на даний час виключає можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності встановлених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених, судом на теперішній час не встановлено.
Отже, з урахуванням вищенаведеного та вимог ст. 183 КПК України, суд визнає за доцільне продовжити строк застосування відносно обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під варто ще на 60 днів.
Зважаючи на вищевикладені обставини, ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, що інкримінуються кожному з обвинувачених, наявність публічного інтересу в даному кримінальному провадженні, враховуючи майновий та сімейний стан останніх та наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суд не вбачає підстав для зміни розміру застави та вважає за необхідним залишити розмір застави незмінним, оскільки вважає раніше визначений розмір застави є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими своїх процесуальних обов`язків, а саме:
ОСОБА_5 у розмірі 3000 (трьох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 5 763 000 (п`ять мільйонів сімсот шістдесят три тисячі) гривень, з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
ОСОБА_6 у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
ОСОБА_7 у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
ОСОБА_8 у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у сумі 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень з покладенням на останнього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись п. 20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, ст. ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 197, 199, 314, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку застосування відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Іванопілля Костянтинівського району Донецької області, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 07 лютого 2022 року.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 своїх процесуальних обов`язків в розмірі 5763000 (п`ять мільйонів сімсот шістдесят три тисячі) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дзержинськ Донецької області, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 07 лютого 2022 року.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 своїх процесуальних обов`язків в розмірі 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_6 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Костянтинівка Донецької області,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 07 лютого 2022 року.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків в розмірі 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_7 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Продовжити строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Костянтинівка Донецької області, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області на строк 60 (шістдесят) днів, тобто по 07 лютого 2022 року.

Визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків в розмірі 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області.
У випадку звільнення з-під варти внаслідок внесення застави покласти на ОСОБА_8 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися зі свого місця проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими особами, які мають причетність до даного кримінального провадження, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченим і направити начальнику Державної установи «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» в Донецькій області.
На ухвалу учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання ними копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1