Дата документу 28.09.2021 Справа № 332/216/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/216/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/970/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за поданням Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_6 .

Захисник - адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 08 квітня 2021 року, якою щодо ОСОБА_6 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, та направлено останнього до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2020 року, за яким призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Строк відбування покарання постановлено обчислювати з дня фактичного приведення вироку до виконання.
Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений не виконує обов`язки, покладені на нього судом, а саме систематично не з`являється для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Усі неявки для реєстрації відбувалися без поважних причин, об`єктивні обставини, які б унеможливлювали засудженому з`явитися для реєстрації до органу пробації, не встановлені. До засудженого після неявки кожного разу застосовувалися письмові попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Однак, засуджений продовжував не виконувати свої обов`язки.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, відмовити в задоволенні подання Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що причини пропуску реєстрації є поважними через хворобу засудженого ОСОБА_6 .

Засуджений ОСОБА_6 позбавлений можливості надати суду підтверджуючі документи свого стану здоров`я через відсутність паспорта.

Крім того, засуджений ОСОБА_6 не з`являвся на реєстрацію лише двічі, в усі інші дні ОСОБА_6 з`являвся на реєстрацію.

Згідно з ухвалою суду, Заводський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду із поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 . В обґрунтування подання зазначено про те, що за період перебування на обліку засуджений ОСОБА_6 не виконував обов`язки, покладені на нього вироком суду, оскільки систематично не з`являвся на реєстрацію, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
У судовому засіданні представник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області підтримала подання, просила його задовольнити з підстав, вказаних в ньому, та зазначила про те, що на момент подання ОСОБА_6 було допущено дві неявки на реєстрацію, а станом на розгляд подання ОСОБА_6 було допущено ще дві неявки на реєстрацію.
Прокурор вважав за доцільне задовольнити подання з огляду на його обґрунтованість.
Засуджений суду пояснив, про те, що він вважав, що з`являтися на реєстрацію Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області йому не потрібно, оскільки через зміну місця проживання, яке знаходиться у Дніпровському районі м.Запоріжжя він подав документи саме до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області з метою проходження відбування покарання та чекав, коли його викличуть до органу пробації за місцем мешкання.
Захисник просив відмовити у задоволені подання.

Заслухавши доповідь судді; засудженого та його захисника адвоката, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити в межах заявлених вимог; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що остання, підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_6 засуджено за вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 20 серпня 2020 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.2 ст.309 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставіч.1 ст.70 КК України остаточне покарання визначено шляхом поглинання менш суворих покарань більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Відповідно до ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки. Відповідно до ст.76 КК України, зобов`язано ОСОБА_6 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
01 жовтня 2020 року копія вироку щодо ОСОБА_6 надійшла на виконання до Заводського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та засуджений поставлений на облік.

Відповідно до положень ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення, і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вказані вимоги закону та належним чином не з`ясував обставини, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення.

Згідно з матеріалами особової справи, засудженому ОСОБА_6 22 жовтня 2020 року встановлено дні явки для реєстрації до органу з питань пробації, а саме: першу, другу та третю середу кожного місяця.

З листка реєстрації убачається, що засуджений за весь час перебування на обліку в Заводському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області не з`явився на реєстрацію двічі 28 жовтня 2020 року та 16 грудня 2020 року.

В свою чергу, неявки засудженого ОСОБА_6 на реєстрацію до органу з питань пробації не мали систематичного характеру. Після неявки 22 жовтня 2020 року засуджений з`явився за викликом до органу з питань пробації та надав пояснення з приводу причин своєї неявки. Після неявки 16 грудня 2020 року засуджений також з`явився до органу з питань пробації та надав пояснення з приводу причин своєї неявки, вказавши, що хворів, проте, документів на підтвердження цього немає.

В матеріалах особової справи немає даних, які б негативно характеризували засудженого під час випробування, та взагалі будь-яка характеристика щодо засудженого в цій справі відсутня.

До адміністративної відповідальності протягом іспитового строку засуджений не притягався, тобто адміністративних правопорушень, які б свідчили про те, що він не бажає ставати на шлях виправлення, не вчиняв.

Під час розгляду подання засуджений повідомляв суд, що через зміну місця проживання він подав документи до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області з метою проходження відбування покарання та чекає, коли його буде викликано до органу з питань пробації за місцем мешкання. З матеріалів особової справи та пояснень засудженого убачається, що він періодично мешкає у двох своїх сестер.
Вказане ніким не спростовано.
Доводи, викладенні в поданні, про те, що засуджений ОСОБА_6 під час іспитового строку зарекомендував себе з негативного боку та не бажає ставати на шлях виправлення, не підтверджені достатніми доказами, на що суд першої інстанції уваги не звернув.

Обставини, про які ідеться в поданні, а саме те, що стосовно засудженого ОСОБА_6 в Ленінському районному суді м.Запоріжжя перебувають кримінальні провадження, не можуть бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання засудженого, оскільки згідно з відповіддю помічника судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.186 КК України надійшло до Ленінського районного суду м.Запоріжжя 21 серпня 2020 року. З цього убачається, що кримінальне правопорушення у зазначеному провадженні не могло бути вчинено під час протягом іспитового строку. Більш того, відомості про результати розгляду вказаного провадження відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що скасування звільнення засудженого від відбування покарання є передчасним.

Оскільки суд першої інстанції не з`ясував повно і всебічно всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення подання, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою та відповідно до вимог ст.ст.407, 409, 412 КПК України, підлягає скасуванню, з ухваленням нової ухвали - про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст.404-405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м.Запоріжжя від 08 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 скасувати, у задоволенні подання Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4