Провадження № 1-кп/592/585/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянув в підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000141, відомості за яким 04.06.2021 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який є учнем Державного навчального закладу Сумський центр професійно-технічної освіти харчових технологій, торгівлі та ресторанного сервісу 2 курсу, групи АК-25, неодруженого, який має неповну середню освіту, громадянина України, українця, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок збуту психотропних речовин, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, в точно не встановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 27.04.2021 року, вирішив незаконно збагатитися за рахунок придбання в інтернет-магазинах психотропних речовин з метою їх подальшого збуту за більшу ціну. У подальшому, в період часу з 23.06.2021 року до 11 години 00 хвилин 24.06.2021 року, в точно невстановленому під час досудового розслідування місці, через інтернет-магазин, з метою подальшого збуту, ОСОБА_3 незаконно придбав невстановлену кількість психотропної речовини PVP, обмеженої до обігу, яку у подальшому, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, поклав до кишені свого одягу, тим самим почав зберігати придбану ним психотропну речовину, обмежену до обігу, для подальшого збуту. Після чого, маючи на меті збагатитися за рахунок незаконного продажу психотропної речовини, забороненої до обігу та значно підвищити її вартість, в невстановленому під час досудового розслідування місці, ОСОБА_3 змішав частину психотропної речовини PVP з лікарськими засобами парацетамолом та німесуліном таким чином, щоб у покупця склалося враження про те, що він купує саме ту кількість та вид забороненої речовини, з приводу яких була попередня усна домовленість. Тоді ж, з метою подальшого збуту, ОСОБА_3 переніс на ділянку місцевості, розташовану за адресою: м. Суми, пл. Покровська, поблизу пам`ятнику Цукру-рафінаду , зіп-пакет з сумішшю психотропної речовини PVP з парацетамолом та німесуліном, де 24.06.2021 року близько 11 години 20 хвилин, під час проведення контрольованої закупки за постановою прокурора Сумської обласної прокуратури, під виглядом наркотичного засобу амфетамін у кількості 0,25 г, передав особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , тобто незаконно збув психотропну речовину, за що отримав грошову винагороду в сумі 500 грн. . В подальшому вказану речовину особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 видала співробітникам поліції. Висновком проведеної у кримінальному провадженні експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 19/119-21/7425-НЗПРАП від 08.07.2021 року було встановлено, що в складі наданої на дослідження порошкоподібної речовини, виданої особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , була виявлена психотропна речовина, а саме: PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) , який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, парацетамол та німесулід, які до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відносяться. Маса PVP в речовині становить 0,0015 г. Згідно Таблиці № 1 Списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, відповідно до Закону України Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) є психотропною речовиною, обмеженою до обігу. Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, обмеженої до обігу PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) , масою 0,0015 г, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, обмеженої до обігу PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) .

Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_3 вчинив ще одне кримінальне правопорушення. Діючи заздалегідь раніше складеному плану, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення за рахунок збуту психотропних речовин, діючи повторно, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, тобто з прямим умислом, в період часу з 29.08.2021 року до 11 години 00 хвилин 30.08.2021 року, в точно невстановленому під час досудового розслідування місці, через інтернет-магазин, з метою подальшого збуту, ОСОБА_8 незаконно придбав невстановлену кількість психотропної речовини PVP, обмеженої до обігу, яку в подальшому, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх суспільно небезпечні наслідки, поклав до кишені свого одягу, тим самим почав зберігати придбану ним психотропну речовину, обмежену до обігу, для подальшого збуту. Після чого, маючи на меті збагатитися за рахунок незаконного продажу психотропної речовини, забороненої до обігу та значно підвищити її вартість, у невстановленому під час досудового розслідування місці, ОСОБА_3 змішав частину психотропної речовини PVP з невстановленою під час досудового розслідування речовиною, таким чином, щоб в покупця склалося враження про те, що він купує саме ту кількість та вид забороненої речовини, з приводу яких була попередня усна домовленість. Тоді ж, з метою подальшого збуту, ОСОБА_9 переніс на ділянку місцевості, розташованої за адресою: м. Суми, пр-т Тараса Шевченка, поблизу ЗОШ № 12, зіп-пакет з сумішшю психотропної речовини PVP з невстановленою речовиною, де 30.08.2021 року близько 11 години 00 хвилин, під час проведення контрольованої закупки за постановою прокурора Сумської обласної прокуратури під виглядом наркотичного засобу амфетамін у кількості 2 г, передав особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 . Таким чином, він незаконно збув психотропну речовину, за що отримав грошову винагороду в сумі 1000 грн. . В подальшому вказану речовину особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 видав співробітникам поліції. Висновком проведеної у кримінальному провадженні експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № 19/119-21/9972-НЗПРАП від 06.09.2021 року було встановлено, що в складі наданої на дослідження порошкоподібної речовини, виданої особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 , була виявлена психотропна речовина, а саме: PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) , який віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. Маса PVP в речовині становить 0,0214 г. Згідно Таблиці № 1 Списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, відповідно до Закону України Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) є психотропною речовиною, обмеженою до обігу. Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, обмеженої до обігу PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) масою 0,0214 г. , ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини, обмеженої до обігу PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) , кваліфікуючою ознакою якого є вчинене повторно (а. п. 3-7) .

09.11.2021 року прокурор відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваний ОСОБА_3 , його захисник адвокат ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_6 уклали угоду про визнання винуватості. Підозрюваний ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень та зобов`язується: - визнати обвинувачення в обсязі підозри (обвинувального акту) в судовому провадженні; - не здійснювати незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконного збуту психотропних речовин; - активно сприяти повному, об`єктивному та неупередженому встановленню усіх обставин вчинених ним кримінальних правопорушень під час судового розгляду даного кримінального провадження щодо себе; - відшкодувати витрати на проведення судових експертиз. Зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, за яких вони були вчинені, та на особу ОСОБА_3 , який є неповнолітньою особою, повністю визнав вину у вчинених кримінальних правопорушеннях та активно сприяв розкриттю їх, окрім того, він вчинив кримінальні правопорушення вперше у неповнолітньому віці, відтак наявні підстави для призначення основного покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України основного покарання, нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та не призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції ч. 2 ст. 307 КК України як обов`язкове, а саме: з конфіскацією майна. Крім того, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу ОСОБА_3 , який є неповнолітнім, навчається в училищі, де позитивно характеризується, проживає разом з батьками в благополучній сім`ї, щиро розкаявся, окрім того вчинив збут психотропної речовини двічі в невеликих розмірах, тому виправлення підозрюваного можливе без реального відбування призначеного покарання. Зважаючи на це, вбачаються підстави застосування до обвинуваченого вимог ст. 75 КК України та звільнення його від відбування призначеного покарання з випробовуванням з визначенням іспитового строку. Беручи до уваги наявність вищенаведених обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, із застосуванням положень ст. 69 КК України сторони дійшли згоди про можливість призначення неповнолітньому ОСОБА_3 покарання: - основного покарання, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; - основного покарання, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки та не призначати додаткове покарання, що передбачене в санкції ч. 2 ст. 307 КК України як обов`язкове, а саме: з конфіскацією майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України сторони дійшли згоди за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без конфіскації майна. Враховуючи, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, можна зробити висновок про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та прийняття рішення про його звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України. У зв`язку із викладеним сторони погоджуються на призначенні покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням ОСОБА_3 від реального відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки. Відповідно вимог ст. 76 КК України: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання (а. п. 11-18) .

Встановивши особу підозрюваного ОСОБА_3 , суд роз`яснив йому суть обвинувачення, з`ясував, що воно йому зрозуміле, що він визнає себе винним. Після роз`яснення суті обвинувачення ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості під час підготовчого судового засідання суд з`ясував у ОСОБА_3 , що той цілком розуміє: - що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; - наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; - характер обвинувачення; - вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд з`ясував, що ОСОБА_3 правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розд. ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. ст. 468-475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного та скороченого розгляду.

Суд переконався в підготовчому судовому засіданні шляхом проведення опитування сторін, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд з`ясував у ОСОБА_3 , що він реально зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, зокрема вчинити дії, перелік яких в ній зазначено.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам КПК України. При цьому: - умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не була допущена неправильна правова кваліфікація кримінальних правопорушень, які не є більш тяжкими ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення угоди; - умови угоди відповідають інтересам суспільства; - умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; - обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не існує; - можливість виконання ОСОБА_3 взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна.

Суд перевірив угоду на відповідність вимогам закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, щодо узгоджених виду та міри покарання.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення кримінального правопорушення як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_3 характеризується наступним чином: - раніше не судимий, відомості про наявність адміністративних стягнень у суду відсутні (а. п. 52) ; - має задовільний стан здоров`я (а. п. 53, 54) ; - має постійне місце проживання (а. п. 55) ; - виключно позитивно характеризується за місцем навчання (а. п. 56, 59) ; - виключно позитивно характеризується за місцем попереднього навчання (а. п. 57) ; - позитивно характеризується за місцем проживання (а. п. 58) ; - є неповнолітньою особою (а. п. 60, 62) ; - зареєстрований 12.03.2011 року в Державному реєстрі реєстраційний номер облікової картки платника податків: РНОКПП НОМЕР_1 (а. п. 61) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - щире каяття (а. п. 6) ; - активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (а. п. 6) ; - вчинення кримінальних правопорушень неповнолітнім (а. п. 6) ; - вчинення винною особою кримінальних правопорушень вперше (а. п. 52) ; - позитивні навчальні, побутова характеристики винної особи (а. п. 56-58) ; - молодий вік винного у вчиненні кримінальних правопорушень (а. п. 60, 62) ; - повне визнання винною особою своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень (а. п. 14) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінальних правопорушень, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, вчинення винною особою кримінальних правопорушень вперше при призначенні покарання обґрунтовується тим, що це може свідчити про відсутність у винної особи стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи. Крім того, суд враховує положення абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили кримінальні правопорушення, тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодували завдані збитки тощо.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, позитивні навчальні, побутова характеристики особи винної у вчиненні кримінальних правопорушень при призначенні покарання обґрунтовується тим, що така поведінка в побуті, за місцем роботи, навчання, служби, як правило, свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, і дає підстави вважати, що вчинення кримінальних правопорушень можливо є випадковим.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, молодий вік винного у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовується тим, що молодий вік винного може свідчити про відсутність у нього стійких злочинних навичок, і, відповідно, про меншу суспільну небезпеку цієї особи.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, повне визнання винним своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні кримінальних правопорушень, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було (а. п. 6, 14) .

Згідно ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Отже, відповідно до ст. 77 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може призначити засудженому будь-яке із передбачених ст. 52 КК України покарань, що застосовуються як додаткові, крім конфіскації майна, а неповнолітньому засудженому і крім позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу (ст. 98 КК України) .

Згідно ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також, суд бере до уваги положення абз. абз. 1-4 п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, із змісту яких вбачається, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за дане кримінальне правопорушення, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній послатися на ч. 1 ст. 69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні кримінального правопорушення, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо. Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК України, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо. З підстав, зазначених в ч. 1 ст. 69 КК України, суд може не призначати додаткового покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України як обов`язкове.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 6 п. 3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод № 223-1679/0/4-12 від 15.11.2012 року, із змісту якого вбачається, що за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення ст. ст. 65, 75 КК України у редакції Закону України № 4652-VI від 13.04.2012 року мають право, застосовуючи положення ст. 69 КК України, визначати (узгоджувати) : а) основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, або б) інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення; в) не призначати додаткове покарання, передбачене у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України як обов`язкове, за винятком випадків, встановлених ч. 2 ст. 69 КК України.

Враховуючи наявність семи обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про доцільність та можливість при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкціях ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, враховуючи наявність семи обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного, переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, суд дійшов висновку про доцільність та можливість при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції ч. 2 ст. 307 КК України як обов`язкове, у виді конфіскації майна.

Отже, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість і доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, необхідного й достатнього для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а саме: - за ч. 1 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; - за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, із застосування ч. 2 ст. 69 КК України, без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень слід визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

Крім того, суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 слід звільнити від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вислухавши думку прокурор щодо наведеного, думку обвинуваченого, його захисника, його законного представника щодо можливості затвердження угоди, що розглядається, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, суд переконався в тому, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Цивільний позов у справі пред`явлений не був (а. п. 6) .

Кримінальним правопорушення матеріальної шкоди державним чи суспільним інтересам заподіяно не було (а. п. 6) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03.09.2021 року у справі № 591/3843/21, провадження № 1-кс/591/2401/21 на майно, вилучене 30.08.2021 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , під час його особистого обшуку, а саме: - грошові кошти в сумі 573 грн. 50 коп. : купюра 500 грн. 1 шт. (серії ВА № 2028064) , купюра 50 грн. 1 шт. (серії СР № 6099302) , купюра номіналом 5 грн. 1 шт (серії ЮБ № 2088340) , 18 грн. 50 коп. монетами; - мобільний телефон HUAWEI ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 із sim-карткою оператора ПрАТ ВФ Україна з абонентським номером НОМЕР_4 ; - банківська картка ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_5 ; - квитанція про сплату коштів в сумі 390 грн. через платіжний термінал ТОВ ФК Контрактовий дім № 18869-12 (призначення платежу поповнення додаткових карток EASY PAY НОМЕР_6 ) , слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (http://reyestr.court.gov.ua/Review/99350091) (а. п. 24) .

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України (а. п. 16, 17, 65-67) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-21/7425-НЗПРАП від 08.07.2021 року, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 1716,20 грн. ; згідно довідці № СЕ-19/119-21/9972-НЗПРАП від 06.09.2021 року, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 1201,34 грн. , слід відшкодувати на користь держави за рахунок неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , а в разі відсутності у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 самостійного заробітку чи майна, - з його законного представника з його батька: ОСОБА_6 (а. п. 6, 16) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 468, 469, 471, 473-476 КПК України; ст. ст. 12, 50-52, 59, 63, 307 КК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.11.2021 року між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Сумської обласної прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваним ОСОБА_3 , його захисником адвокатом ОСОБА_5 , законним представником ОСОБА_6 .

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання:

- за ч. 1 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, із застосування ч. 2 ст. 69 КК України, без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом визначеного іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 03.09.2021 року у справі № 591/3843/21, провадження № 1-кс/591/2401/21 на майно, вилучене 30.08.2021 року за місцем проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , під час його особистого обшуку, а саме: - грошові кошти в сумі 573 грн. 50 коп. : купюра 500 грн. 1 шт. (серії ВА № 2028064) , купюра 50 грн. 1 шт. (серії СР № 6099302) , купюра номіналом 5 грн. 1 шт (серії ЮБ № 2088340) , 18 грн. 50 коп. монетами; - мобільний телефон HUAWEI ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 із sim-карткою оператора ПрАТ ВФ Україна з абонентським номером НОМЕР_4 ; - банківська картка ПАТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_5 ; - квитанція про сплату коштів в сумі 390 грн. через платіжний термінал ТОВ ФК Контрактовий дім № 18869-12 (призначення платежу поповнення додаткових карток EASY PAY НОМЕР_6 ) , на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази по справі, а саме:

- вилучені 30.08.2021 року під час особистого обшуку ОСОБА_3 грошові кошти, а саме: - купюру 500 грн. 1 шт. (серії ВА № 2028064) повернути Управлінню фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Сумській області; - купюру 50 грн. 1 шт. (серії СР № 6099302) , купюру номіналом 5 грн. 1 шт. (серії ЮБ № 2088340) , 18 грн. 50 коп. монетами, передати у власність держави;

- мобільний телефон HUAWEI ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 із sim-карткою оператора ПрАТ ВФ Україна з абонентським номером НОМЕР_4 , повернути обвинуваченому ОСОБА_3 ;

- банківську картку АТ КБ ПриватБанк № НОМЕР_5 ; - квитанцію про сплату коштів в сумі 390 грн. через платіжний термінал ТОВ ФК Контрактовий дім № 18869-12 (призначення платежу поповнення додаткових карток EASY PAY 53339291) , зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- речовину в спецпакеті № 5413170, яку 24.06.2021 року було отримано від ОСОБА_3 свідком зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 та в подальшому добровільно було видано співробітникам поліції, в складі якої є психотропна речовина PVP, масою 0,0015 г, знищити;

- речовину в спецпакеті № 5413427, яку 30.08.2021 року було отримано від ОСОБА_3 свідком зі зміненими анкетними даними ОСОБА_10 та в подальшому добровільно було видано співробітникам поліції, в складі якої є психотропна речовина PVP, масою 0,0214 г, знищити;

- оптичний диск з відеозаписами з торговельного залу магазину BANANA , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Засумська, буд. 16-Б, за 30.08.2021 року, наданий ТОВ Наш дім, сад та город в порядку ст. 93 КПК України, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта, згідно довідці № СЕ-19/119-21/7425-НЗПРАП від 08.07.2021 року, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 1716,20 грн. ; згідно довідці № СЕ-19/119-21/9972-НЗПРАП від 06.09.2021 року, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовин та виробів в сумі 1201,34 грн. , відшкодувати на користь держави за рахунок неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , а в разі відсутності у неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 самостійного заробітку чи майна, - з його законного представника з його батька: ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_7 ) .

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1