Справа № 199/1727/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2021 року

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

обвинувачений - ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0001482 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:

Прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою на 60 днів, яке обґрунтовується тим, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, скоювати інші злочини.

Обвинувачений і його захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора та звернулися до суду з власним клопотанням про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на домашній арешт, проти чого заперечував прокурор.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Враховуючи обставини, які в сукупності необхідно оцінювати при продовженні запобіжного заходу, а саме: вагомість доказів про можливе вчинення обвинуваченим корисливих умисних злочинів проти власності, в тому числі, умисного тяжкого злочину проти власності, за вчинення яких, у разі доведеності вини, йому загрожує покарання із застосуванням ст. 70 КК України, у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, відсутність постійного місця роботи, відсутність у нього особисто будь-якого житла у місті Дніпрі, тому є достатні підстави вважати реальною наявність мети продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання ухилення обвинуваченим від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню, скоєння інших злочинів.

Також, суд враховує той факт, що на теперішній час обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину частково, та ще не допитувався під час судового розгляду, тому його позиція з приводу обставин кримінального провадження, обставин які пом`якшують покарання, невідомо.

Таким чином, суд зазначає, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинуваченням та наявної обґрунтованої підозри у можливому скоєнні великої кількості епізодів умисного тяжкого кримінального правопорушення та інших умисних кримінальних правопорушень, на даний час не виходить за межі розумного строку.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З огляду на викладене, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, строк тримання під вартою до 18 лютого 2022 року включно.
Залишити раніше визначений розмір застави для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 обов`язків, передбачених діючим КПК України 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає загальну суму 113500 грн.
Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуючий: суддя: ОСОБА_1