Дата документу 20.12.2021 Справа № 554/7169/21
Провадження №1-кп/553/416/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2021 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0002052 від 06.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Октябрського районного суду м.Полтави перебувають матеріали кримінального провадження №0002052 від 06.11.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

В судове засідання доставлений конвоєм обвинувачений ОСОБА_4 , з`явилися прокурор, захисник обвинуваченого.

В судовому засіданні прокурор заявила та надала письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якої закінчується 09.01.2022 року.

В обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилалась на те, що існує обґрунтована підозра обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, за найтяжче з яких передбачено покарання до 10 років позбавлення волі з конфіскацією, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, та продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на свідків та експертів, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обвинувачений та його захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання щодо доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прийшов до наступного висновку.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 2 місяців.

Згідно ч.1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справах «Летельє проти Франції», «І.А. проти Франції», зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не має міцних соціальних зв`язків, роботи та доходу; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень; наявність ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КІІК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від суду, незаконно впливати на свідків та експертів, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до ОСОБА_4 з наступних підстав: особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, відповідальність за які передбачена у вигляді позбавлення волі на строк понад 5 років; особиста порука - на адресу суду не надходили письмові звернення осіб, які поручаються б за ОСОБА_4 . Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину; застава - вказаний запобіжний захід як альтернативний, вже визначався ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 07.05.2021 року; домашній арешт - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підлягає постійному візуальному контролю з метою запобігання ризиків, визначених ч.1 ст. 177 КК України.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки вони передбачають перебування на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від суду.

З огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність діянь, а також тяжкість покарання за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується останній, суд прийшов до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України: можливість переховування від суду, можливість незаконного впливу на свідків та експертів, вчинення іншого кримінального правопорушення, а тому доцільно продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому із правом внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді від 07.05.2021 року при обранні запобіжного заходу,

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 183, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» строком на шістдесят днів, тобто до 17 лютого 2022 року, із правом внесення застави визначеної ухвалою слідчого судді від 07.05.2021 року при обранні запобіжного заходу, а саме у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800 грн.

Копію ухвали направити в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)»

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 21.12.2021 року о 13.00 год.

Суддя Октябрського районного
суду м.Полтави ОСОБА_1