Провадження №1-кс/463/6092/21
У Х В А Л А

30 вересня 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0003390 від 05.09.2014, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

встановив:
Начальник відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту, заборону ТзОВ «Альфатеррабуд» відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 , в тому числі проводити будь-які будівельні та інші роботи пов`язані з реконструкцією чи будівництвом вищезазначеного об`єкту.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області розслідується кримінальне провадження №0003390 від 05.09.2014, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Слідчий зазначає, що на даний час в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що об`єкт незавершеного будівництва, який зводиться без будь-яких дозвільних документів, є результатом кримінального правопорушення, може бути будь-яким чином завершений та реалізований фактичними власниками з метою доведення свого злочинного умислу.

З огляду на вище викладене, враховуючи, що з метою тимчасового позбавлення можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином використовувати об`єкт незавершеного будівництва під номером, в тому числі проводити будь-які будівельні та інші роботи, унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, просить накласти арешт на вище вказану земельну ділянку.

Слідчий до судового засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Оглянувши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, приходжу до наступних висновків.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Львівського РУП №1 ГУ НП у Львівській області розслідується кримінальне провадження №0003390 від 05.09.2014, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 29.04.2015, забезпечено позов шляхом заборони ОСОБА_5 проводити будівельні роботи на земельній ділянці по обслуговуванню будинку АДРЕСА_2 .

07.05.2015 державним виконавцем Галицького відділу ДВС Львівського управління юстиції відрито виконавче провадження та 21.05.2015 ОСОБА_5 вручено ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 29.04.2015 про заборону проводити будівельні роботи з реконструкції з добудовою індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1 . До ухвалення судового рішення по даній справі.

Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 18 вересня 2015 року за ОСОБА_6 визнано право власності на багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Зазначеною ухвалою затверджено мирову угоду між сторонами у справі №462/5960/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні майном та визнання права власності, за умовами якої введене в експлуатацію 23-ох квартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 (п.8), а також визнано право власності за ОСОБА_6 на багатоквартирний житловий будинок по АДРЕСА_1 загальною площею 3027,2 кв. м.

26.03.2016 укладено договір суперфіцій між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до якого ОСОБА_5 передав у користування належну земельну ділянку загальною площею 0.0371 га, що за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_6 для здійснення на ній будівництва об`єктів.

В той же час, встановлено, що ОСОБА_6 в період часу 2014-2016 років, без належно дозволу на проведення будівельних робіт та затвердженого проекту з істотними порушеннями будівельних норм і правил, діючи всупереч ст.ст.116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття і реалізацію права на землю, не маючи жодних рішень органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу їй у власність чи надання у користування земельної ділянки, в порушення ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 3 п.2 «Порядку виконання будівельних робіт» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. № 466, із залученням робітників здійснила самовільне будівництво багатоквартирного житлового будинку на самовільно зайнятій земельній ділянці по АДРЕСА_1 .

Рішенням загальних зборів ТзОВ «Альфатеррабуд» від 12.04.2016 при створенні статутного фонду товариства гр. ОСОБА_6 внесла нерухоме майно загальною вартістю 4 851 556,28 грн. згідно акту оціни вартості та приймання-передачі майна №1 від 12.04.2016, яке становить вищевказаний об`єкт нерухомості, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 18.09.2015.

Відповідно до інформаційної довідки №276756266 від 27.09.2021 власником незаконно збудованого житлового будинку по АДРЕСА_1 , являється ТзОВ «Альфатеррабуд» .

Відповідно до вироку у справі №461/4520/16-к від 27.09.2016 ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 197-1 КК України, а саме вчинення самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Окрім цього, встановлено, що відбувається реалізація квартир у самовільно збудованому багатоквартирному житловому будинку, по АДРЕСА_1 .

Так відповідно до інформаційної довідки 72721457 від 10.11.2016 квартира загальною площею 180,9 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 05.10.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_8 , належить ОСОБА_9 .

Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу(речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Оцінюючи зазначені вище покликання слідчого, суд вважає такі недоведеними, оскільки слідчий не зазначає, якими саме ознаками наділений об`єкт незавершеного будівництва аби вважатися речовим доказом по справі.
Відсутні підстави вважати, що вище зазначений об`єкт незавершеного будівництва відповідає критеріям ст. 98 КПК, зокрема може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, матеріали клопотання такого не містять, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, або набуто кримінально протиправним шляхом.
Крім того, як встановлено з матеріалів клопотання та долучених до нього письмових документів власником об`єкт незавершеного будівництва, з клопотанням про накладення арешту на який звернувся слідчий, є ТзОВ «Альфатеррабуд» , яке не є фігурантом розслідуваного кримінального правопорушення та немає жодного відношення до кримінального провадження, в межах якого слідчий просить накласти арешт на його майно, а відтак відповідно до ст. 64-2 КПК України, у даному кримінальному провадженні перебуває в статусі третьої особи. А відтак накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва, на думку суду, порушуватиме права, як власника, на безперешкодне володіння, користування та розпорядження зазначеним майном.
Більше того, об`єкт незавершеного будівництва на яку просить накласти слідчий арешт не визнана речовим доказом.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Матеріали провадження не містять будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання в права і свободи власника об`єкта незавершеного будівництва до нього, про які ідеться в клопотанні слідчого, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернулася до суду із клопотанням про накладення арешту на дане конкретне майно.
Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що слідчим не доведено мотивованості та обгрунтованості поданого клопотання, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва. А тому в клопотанні суд відмовляє.
Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

постановив:
В задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1