Провадження № 1-кп/947/18/22
УХВАЛА
02.02.2022 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченої у кримінальному провадженні №0002138 від 30.11.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Бор Ніжегородської області Російської Федерації, громадянка України, без освіти, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала в Одесі без визначеного місця проживання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Київської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_5 , запрошенного на окрему процесуальну дію,
перекладача ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою.
Прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строків тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 , оскільки щодо неї є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, санкції яких передбачають позбавлення волі на тривалий строк, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню або вчинити новий злочин, оскільки обвинувачена офіційно не працевлаштована, не має стійких соціальних зв`язків, притягується до відповідальності за вчинення кількох кримінальних правопорушень, не має постійного місця мешкання в Одесі та Одеській області.

Адвокат ОСОБА_5 заперечив проти продовження запобіжного заходу у виді триманні під вартою, оскільки ризики не доведені, обвинувачення не обґрунтоване, ОСОБА_3 має дітей і онуків, постійне місце мешкання, а отже соціальні зв`язки та не має намірів ухилятися від суду. Тому, просив передбачити альтернативний запобіжний захід у виді застави.
Обвинувачена ОСОБА_3 підтримала позицію свого захисника, додатково повідомила, що має певні захворювання, які неможливо лікувати в умовах слідчого ізолятору.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

Під час досудового розслідування та розгляду справи в суді щодо ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою із правом внесення застави.

З обвинувального акту і доданих до нього матеріалів вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, санкції яких передбачають покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які суд ще не досліджував.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена, з огляду на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку доведеності її вини:

може здійснити дії на спроби переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки вона не має офіційного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання в Одесі та Одеській області;

може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з огляду на тяжкість покарання, яке їй загрожує у випадку доведеності її вини;

може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кількох умисних кримінальних правопорушень, а також через суспільну небезпечність розповсюдження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченої, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, крім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Лопатін і Медведський проти України».

Враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі визначеному ухвалою судду.

З огляду на викладене підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_3 на строк 60 днів. Строк дії запобіжного заходу закінчується 01.04.2022.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_3 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 181600 (Сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачена звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України строком на 2 місяця після її звільнення:

1) прибути до суду на виклик;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця мешкання, роботи, навчання та номерів телефонів.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомленою не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченою, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченої відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1