Справа № 305/722/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , прокурори ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/252/21 за апеляційною скаргою прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 14. 05. 2021.
Цією ухвалою обвинувальний акт, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не судимого, обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03. 05. 2020 за №0000302, повернуто прокурору внаслідок його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він у невстановлений слідством день, час та спосіб придбав вогнепальну зброю - карабін «Маузер» та чотири патрони до нього, які переніс до місця свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , яку зберігав без передбаченого законом дозволу у даному місці.
В подальшому 03. 05. 2020 близько 16 год., дану зброю ОСОБА_8 , без передбаченого законом дозволу, перевозив безпосередньо при собі чотири бойові гвинтівкові патрони центрального бою, калібру 7,92 Mauser у кармані куртки, а карабін «Маузер 98к» калібру 7,92х57 мм, № НОМЕР_1 у розібраному виді з від`єднаним стволом в поліетиленовому пакеті поміщеному під килимок автомобіля ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_9 , який під час руху автодорогою Н09 «Мукачево-Рогатин-Львів» до центру с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області на стаціонарному посту був зупинений працівниками поліції. В ході огляду карабін «Маузер 98к» калібру 7,92х57мм, №8473 та чотири бойові гвинтівкові патрони центрального бою, калібру 7,92 Mauser були виявлені та вилучені.
Згідно висновку судово-балістичної експертизи вилучений у громадянина ОСОБА_8 карабін є нарізною вогнепальною зброєю карабіном «Маузер 98 к» калібру ,92х57 мм, № НОМЕР_1 , який придатний для стрільби; чотири набої до карабіну, що вилучені у громадянина ОСОБА_8 , є боєприпасами, бойовими гвинтівковими патронами центрального бою, калібру 7,92 Mauser та придатні для стрільби.
В ухвалі суду зазначено, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки в ньому невірно зазначені анкетні дані обвинуваченого, а саме: невірно зазначено дату його народження « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».
-2-

Натомість як встановлено під час підготовчого судового засідання дата народження ОСОБА_8 « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Також судом констатовано про те, що при викладенні формулювання обвинувачення щодо зберігання придбаної зброї та боєприпасів до неї, в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_8 не зазначається спосіб зберігання та місце, а також тривалість такої злочинної дії (початок та кінець), що за своїм характером має продовжуваний характер.
Також на думку суду, формулювання обвинувачення ОСОБА_8 в частині незаконного носіння вогнепальної зброї є неконкретизованим, оскільки слідчий та прокурор спочатку зазначають, що дану зброю ОСОБА_8 перевозив безпосередньо при собі, у подальшому - що карабін ОСОБА_8 перевозив у розібраному виді в поліетиленовому пакеті під килимком автомобіля, а патрони безпосередньо при собі. Окрім того, правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення відрізняється від правової кваліфікації, викладеної у формулюванні обвинувачення, зокрема: дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння та зберігання вогнепальної зброї і боєприпасів без передбаченого законом дозволу, натомість, ОСОБА_8 висунуто обвинувачення у незаконному придбанні, зберіганні та носінні вогнепальної зброї і боєприпасів без передбаченого законом дозволу. На думку суду, наведені недоліки обвинувального акту щодо ОСОБА_8 , є перешкодою для призначення справи до судового розгляду, а тому, з метою дотримання прав та гарантій обвинуваченого, зазначених у Конвенції, суд, дійшов до висновку, що даний обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення недоліків.
В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали та призначення нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ухвала Рахівського районного суду Закарпатської області від 14. 05. 2021 є незаконною у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На його думку, невідповідність зазначеної в обвинувальному акті дати народження ОСОБА_8 усунута в підготовчому судовому засіданні та сама по собі не є перешкодою для призначення обвинувального акту до судового розгляду. Повернення обвинувального акту прокурору повинно передбачати не формальну його невідповідність вимогам КПК України, а містити такі недоліки, які перешкоджають суду провести судовий розгляд. Вважає, що під час підготовчого судового засідання не було встановлено таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню цього кримінального провадження до судового розгляду. Зазначає, що складений щодо ОСОБА_8 обвинувальний акт, усупереч наведеним в оскаржуваній ухвалі твердженням, відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а наведені в ухвалі суду підстави для його повернення прокурору є формальними. Звертає увагу на те, що суд під час підготовчого судового засідання неправомірно та всупереч ст. 314 КПК України вдався до оцінки доказів, аналізу правильності викладення правової кваліфікації та суті обвинувачення.

Апеляційна скарга розглядається у відсутності обвинуваченого, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, промову прокурорки ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

-3-

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу. Отже, повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Статтею 291 КПК України передбачені вимоги, які ставляться до обвинувального акту, отже з вимог ч. 2 ст. 291 цього Кодексу випливає, що обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п. п. 1-9 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство), а також, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Тобто, після отримання обвинувального акта, суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому КПК України.
Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Нормами ч. 1 ст. 337 КПК України передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали, підставою для повернення обвинувального акту стало те, що на думку суду першої інстанції, в ньому відсутнє в розумінні ст. 291 КПК України викладення формулювання обвинувачення, що є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливає на визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

-4-

Повертаючи обвинувальний акт, суд зазначив, що слідчим в обвинувальному акті не зазначено спосіб зберігання та місце, а також тривалість такої злочинної дії (початок та кінець), що за своїм характером має продовжуваний характер, формулювання обвинувачення ОСОБА_8 в частині незаконного носіння вогнепальної зброї є неконкретизованим, а також правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення відрізняється від правової кваліфікації, викладеної у формулюванні обвинувачення.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції і вважає, що зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_8 вбачається, що такий містить фактичний виклад обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, які прокурор вважає встановленими, де чітко і конкретно вказане місце, час вчинення даного кримінального правопорушення, конкретні дії, які вчинив обвинувачений, а також інші обставини їх вчинення, при цьому конкретність викладення фактичних обставин у даному кримінальному провадженні, які підлягають доказуванню, їх деталізація, викладена у даному обвинувальному акті, достатньо зрозуміла для ефективної реалізації права на захист і фабула обвинувачення в даному випадку є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення.
Зміст формулювання обвинувачення як складової частини обвинувального акта підлягатиме доведенню під час судового розгляду і у випадку, передбаченому ст. 338 КПК України може бути змінений. Натомість, повертаючи обвинувальний акт прокурору співставляючи формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію, суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України на стадії підготовчого судового засідання. Тобто, суд фактично надав оцінку доведеності обвинувачення, сформульованому в обвинувальному акті прокурором, що має досліджуватись і встановлюватись судом під час безпосередньо здійснення судового провадження, а не на стадії підготовчого судового засідання.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень на стадії підготовчого судового засідання, надав фактичну оцінку доведеності обвинувачення, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального законодавства, не є підставою для повернення обвинувального акта в розумінні положень ст. 314 КПК України, а сам процесуальний документ відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 263 КК України, складений за результатами досудового розслідування, відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Окрім того, як встановлено судом першої інстанції при перевірці матеріалів кримінального провадження, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 дійсно допущена описка в даті народження обвинуваченого.
Однак, на думку колегії суддів, у обвинувальному акті слідчим допущено суто технічну описку при зазначенні дати народження обвинуваченого ОСОБА_8 « ІНФОРМАЦІЯ_2 », замість « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки, ці неточності в даті народження можна було усунути під час встановлення анкетних даних обвинуваченого шляхом уточнення дати народження ОСОБА_8 , що і було зроблено судом першої інстанції, який в оскаржуваній ухвалі вказав, що датою народження останнього є саме « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Колегія суддів вважає, що технічна описка, допущена при зазначенні неправильної дати народження обвинуваченого, не може бути підставою для повернення обвинувального акту, оскільки вона жодним чином не впливає на доведеність винуватості особи та на суть пред`явленого обвинувачення, а отже не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

-5-

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Викладені в ухвалі суду першої інстанції підстави, які слугували поверненню обвинувального акта прокурору, не передбачені ст. 291 КПК України, а тому не можуть бути визнані такими, що дають підстави суду повернути обвинувальний акт прокурору.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора такими, що заслуговують на увагу, а апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 409 КПК України у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. ст. 404. 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 14. 05. 2021про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000302 від 03. 05. 2020, про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, скасувати і призначити новий розгляд обвинувального акту щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: