Справа № 199/693/22
УХВАЛА
01 лютого 2022 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з повноважним прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області - ОСОБА_4 , про арешт майна, в межах кримінального провадження №0000080, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України,
ВСТАНОВИВ:

01.02.2022 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 із клопотанням, погодженим із прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, Дніпропетровської області - ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 31.01.2022 за № 0000080, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2022 працівниками УПП біля будинку по вул. Березинській, 25 зупинено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого в ході особистого огляду виявлено та вилучено речовину рослинного походження.

Даний факт зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 31.01.2022 за № 0000080, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В ході проведення невідкладних слідчих дій, з метою врятування майна, яке могло бути визнано в якості речових доказів з подальшою фіксацією слідів кримінального правопорушення, в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, 31.01.2022 в період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 44 хв. слідчим СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проведено обшук квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В ході проведення обшуку було виявлено та вилучено: дві банківські картки: «monobank» НОМЕР_1 та «Приват Банк» НОМЕР_2 ; мобільний телефон Asus x008d; imei: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 ; електронні ваги «Digital Scale» до спеціального пакету SUD2082321.

Після проведення обшуку предмети було визнано речовим доказом в межах кримінального провадження № 0000080 від 31.01.2022 за правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 307.

Враховуючи вищенаведене слідчий вважає, що вилучені речі були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберігають на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

За змістом ст.ст.131, 132, 167, 170 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасове вилучення майна та арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

Частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2, 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами 10, 11 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Аналізуючи наведені слідчим в його клопотанні фактичні обставини, як підстави для задоволення клопотання, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що в ході розгляду такого клопотання знайшли своє підтвердження всі заявлені слідчим і необхідні для розгляду обставини, як то факт вчинення діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, та початок кримінального провадження за ознаками цього кримінально караного діяння, правова кваліфікація якого та встановлений кримінальним процесуальним законом обов`язок доказування зумовлюють необхідність доведення слідчим події кримінального правопорушення, винуватості особи у його вчиненні тощо. Доказування здійснюється за допомогою відповідних доказів, різновидом яких є речові докази, значення яких, в свою чергу, мають речі та документи, тимчасово вилучені слідчим в ході обшуку в рамках кримінального провадження №0000080.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що слідчий просить накласти арешт на вказане майно, тимчасово вилучене в ході обшуку, яке має суттєве значення для встановлення та виключне значення для доведення важливих обставин у розслідуваному кримінальному провадженні, а також досягнення його дієвості, оскільки це майно можливо зберегло на собі сліди та/або містить інші відомості, що можуть бути використані як докази, отримати які іншим способом неможливо, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 168, 170, 173, 208, 234, 236, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженого з повноважним прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра, Дніпропетровської області - ОСОБА_4 , про арешт майна, в межах кримінального провадження №0000080, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України, задовольнити.

Накласти в межах кримінального провадження №0000080 арешт на майно, виявлене та вилучене в ході обшуку, проведеного 31 січня 2022 року за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: дві банківські картки: «monobank» НОМЕР_1 та «Приват Банк» НОМЕР_2 ; мобільний телефон Asus x008d; imei: НОМЕР_3 ; imei2: НОМЕР_4 ; електронні ваги «Digital Scale» , які запечатано до спеціального пакету SUD2082321.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного провадження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_6

01.02.2022