Справа № 496/5903/21
Провадження № 1-кс/496/2042/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2021 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 07.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Слідчий ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням, яке погоджено прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить слідчого суддю накласти арешт на автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .
Вивчивши клопотання та додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Зі змісту клопотання вбачається, що 06.12.2021 року до ЧЧ відділення поліції №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: Одеська область, Одеський район, землі Усатівської сільської ради, а/д" Київ-Одеса", 7 км, АЗС" ОІЛ ГАРАНТ" ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом "Toyota Highlander", білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який переходив а/д "Київ-Одеса" у невстановленому місці, в результаті чого останній отримав наступні тілесні ушкодження: закритий перелом ребер справа 4,5,8,9, забій, садно лівої надбрівної дуги, відкритий перелом с/з правої стегнової кістки зі зміщенням. (ЄО №8586). 06.12.2021 року відомості щодо кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286 КК України.
Так, слідчий ОСОБА_2 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на автомобіль є забезпечення збереження речових доказів.
Як визначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як визначено у ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Разом з тим, в матеріалах клопотання постанова про визнання речовим доказом саме автомобілю марки «TOYOTA HIGHLANDER» реєстраційний номер НОМЕР_1 - відсутня.
Відтак, відсутність постанови про визнання майна речовим доказом, як окремого процесуального документа, який фіксує висновок слідчого про набуття майном статусу речового доказу та мотиви з яких він дійшов такої думки, позбавляє слідчого суддю можливості провести аналіз та зробити висновок про відповідність цього майна положенням ст. 98 КПК України та наявність чи відсутність підстав для арешту майна саме з метою його збереження як речового доказу, оскільки слідчий суддя не наділений правом самостійного визначення підстав, передбачених ст. 98 КПК України та має здійснювати контроль правильності прийнятого слідчим рішення.
Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені прокурором у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, слідчий, який вважає за потрібне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, першочергово мав би визнати майно, на яке він просить накласти арешт, речовим доказом у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанови, в якій зазначити підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України, проте таких дій вчинено не було, з огляду на відсутність у доданих до клопотання матеріалах постанови про визнання майна речовим доказом.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Аналізуючи викладене, слідчий суддя зазначає, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
За таких обставин, слідчий суддя, встановивши, що клопотання подано без додержання вимог ст. 171 КПК, та повертає його прокурору, яким було погоджено дане клопотання слідчого.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 07.12.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України повернути прокурору Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 для усунення недоліків в строк 72 години.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1