Номер провадження: 11-сс/813/1692/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000793, внесеного до ЄРДР 21.10.2021 року,

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2021 року було задоволено клопотання слідчого СП ВП №5 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування до 20.12.2021 року, з визначенням розміру застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень.

Рішення слідчого судді про застосування запобіжного заходу мотивоване вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
На вказану ухвалу підозрюваний ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що з оскарженою ухвалою не згоден та просить не застосовувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції учасників судового розгляду.
Підозрюваний у судовому засіданні доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав, зазначив, що вважає за можливе проведення судового засідання у відсутності свого захисника.

Підозрюваний зазначив, що вважає, що заявленим слідчим ризикам здатен запобігти домашній арешт, так ОСОБА_7 зауважує, що він свою провину у інкримінованому злочині визнав, переховуватися від суду та слідства не збирається, тиснути на свідків для нього сенсу не має, він готовий відшкодувати потерпілим шкоду у випадку пред`явлення ними цивільних позовів. Окрім того, підозрюваний зазначив, що має захворювання, у зв`язку з чим тримання під вартою має негативний влив на його стан здоров`я. Також ОСОБА_7 зазначив, що має батьків пенсіонерів, з якими через обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, знаходитись не може.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою. Також прокурором повідомлено суд про направлення відповідного обвинувального акту відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України до суду.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, на розгляді в Приморському районному суду м. Одеси знаходяться матеріали кримінального провадження №0000793 від 21.10.2021 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону суддею дотримані, його висновки про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Апеляційний суд, відхиляє посилання підозрюваного ОСОБА_7 на відсутність ризику впливу на свідків як безпідставні, з огляду на те, що як вбачається і з подання слідчого, і з оскаржуваної ухвали ризику впливу підозрюваним на свідків та потерпілих слідчим не заявлялось та не встановлювалось слідчим суддею.

Посилання підозрюваного на те, що він повністю визнав свою вину, готовий відшкодувати завдану потерпілим шкоду та має батьків пенсійного віку, не є достатньо переконливими обставинами, щоб нівелювати встановлені слідчим суддею ризики та жодним чином не свідчать про неможливість вчинення обвинуваченим спроб переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення в подальшому.

Крім того, підозрюваним не надано будь-яких документів на підтвердження доводів щодо його працевлаштування та джерел його доходів, а отже з огляду на те, що інкримінований ОСОБА_7 злочин є корисливими, апеляційний суд вважає обґрунтованим та доведеним ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд також відхиляє посилання підозрюваного на те, що стан його здоров`я унеможливлює його перебування під вартою без спричинення його здоров`ю шкоди.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в слідчому ізоляторі організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Положеннями наказу Міністерства юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 року «Про затвердження Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 року «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Окрім того, в матеріалах провадження не міститься жодних медичних документів з приводу того, що підозрюваний не може отримувати належне лікування в умовах утримання в слідчому ізоляторі, вільно обирати лікаря чи бути направленим на лікування до обраного закладу охорони здоров`я в передбаченому законом порядку.

На думку апеляційного суду, встановлена в ухвалі слідчого судді наявність зазначених ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відповідає фактичним обставинам справи, при розгляді апеляційної скарги не спростована, будь-яких доказів про зменшення або зникнення цих ризиків стороною захисту не надано.

Враховуючи вищевикладене, безпідставними є посилання апелянта на обрання занадто суворого запобіжного заходу з посиланням на недоведеність необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Жодних розумних гарантій добросовісної поведінки ОСОБА_7 у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу на вказаній стадії кримінального процесу слідчому судді, як і апеляційному суду надано не було. Застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, та не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

Матеріали справи не містять відомостей про обставини, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що на теперішній час досудове розслідування кримінального провадження №0000793 від 21.10.2021 року завершено та обвинувальний акт направлений до суду.

Згідно з п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись статями 177, 178, 370, 372, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

постановив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23 жовтня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000793, внесеного до ЄРДР 21.10.2021 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3