Провадження №: 1-і/755/1/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" вересня 2021 р. Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , азербайджанцю, уродженцю м. Баку Республіки Азербайджан, громадянину Республіки Азербайджан, з вищою освітою, не працюючому, вдівцю, маючому на утриманні малолітню дитину 2006 року, проживаючому на території України без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002114 від 17 липня 2021 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого - адвокатаОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
перекладача ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 перебуває вказане кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

Прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_3 подано клопотання про застосування обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 , відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду передано для розгляду судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Клопотання прокурора мотивовано відсутністю підстав для зміни міри запобіжного заходу, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, характеризуючи особу останньої дані не змінилися. Обставини регламентовані ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України, є дійсними.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зазначивши, що ОСОБА_4 встановлений діагноз туберкульоз верхніх частин легень, у м. Дніпро вирішується питання щодо його онкозахворювань, жоден з ризиків прокурором не підтверджений, просила застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю підтримав думку свого адвоката.

Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог п. 1 абз. 6 Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19) № 558-ІХ від 13 квітня 2020року (далі- ЗУ «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення») встановлено у разі неможливості, у визначений КПК строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьої статті 35 КПК України, або розглянути головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому законом.

У зв`язку з тим, що суддя ОСОБА_7 наразі перебуває на лікарняному, суд приходить до висновку про можливість розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

У цій ситуації у вказаному кримінальному провадженні було висунуто обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує наступне.

Обвинувачений ОСОБА_4 на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, вдівець, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 висунуто обвинувачення за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто у скоєнні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Заслухавши учасників судового провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчинені кримінального правопорушення, а також на конкретні обставини кримінального провадження, його особу, а саме відсутність у нього підтверджених сталих соціальних зв`язків, що свідчить про можливість з метою уникнення кримінальної відповідальності впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України, заявлені прокурором на даний час не зменшились.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Строк утримання обвинуваченого під вартою не виходить за межі визначені КПК України та є необхідною мірою в ній з огляду на те, що в ході судового розгляду було встановлено наявність передумов регламентованих п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 даного Кодексу, тобто тривалість строку тримання під вартою відповідає критерію розумності.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставинами, у тому числі визначеними ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обрати у межах строків визначених вказаним Кодексом.

Однак, суд, враховуючи вимоги ст. 183 КПК України, вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу у розмірі, який буде достатній для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 45 400 гривень та покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 331, 350, 369-372, 376 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 07 листопада 2021 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень у національній грошовій одиниці.
Роз`яснити, що ОСОБА_4 або заставодавець мають право у будь-який момент протягом строку дії ухвали внести заставу у вказаному розмірі у національній грошовій одиниці на депозитний рахунок Дніпровського районного суду м.Києва.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_4 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;
- носити електронний засіб контролю.
Встановити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту винесення ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Копію ухвали вручити присутнім учасникам судового провадження та направити для виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскарження до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1