Справа №589/4726/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/857/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
Іменем України

27 жовтня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 589/4726/20 за апеляційною скаргою представника ПАТ НАСК «ОРАНТА» Н. РЕЗНІКА на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.04.2021, за яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Верхнє Синьовидне, Сколівського району, Львівської області та мешканець АДРЕСА_1 , раніше не судимий

визнаний винним у вчиненні, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі представник цивільного відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» Н. РЕЗНІК просить вирок суду скасувати в частині вирішення цивільного позову та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_8 до ПАТ НАСК «ОРАНТА», оскільки згідно ч. 27.3 ст. 27 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ») страховик здійснює відшкодування моральної шкоди, заподіяну смертю фізичної особи, чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим), перелік яких є вичерпним. Згідно ст. 3, 21, 36 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а шлюбом є союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, у зв`язку з чим ОСОБА_8 не має права на моральне відшкодування, оскільки перебуваючи у цивільному шлюбі не набула прав та обов`язків, які мала б перебуваючи у шлюбі.

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.04.2021 ОСОБА_11 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, без позбавлення права керування т/з. На підставі ст. 76 КК покладені обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Стягнуто в рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_8 з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 60000 грн, а з ОСОБА_11 40000 грн.

Згідно вироку, ОСОБА_11 04.12.2020 близько 19:40, керуючи автомобілем «ОРЕL VIVАRО», д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною автодороги Т-1908 з боку смт. Вороніж у напрямку м. Шостка Сумської області, на 5-му км зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність у темну пору доби в умовах недостатньої видимості, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу зупинити т/з у межах видимості дороги (п. 12.2, 12.3 ПДР), допустив наїзд на одягненого у темний одяг без світлоповертальних елементів пішохода ОСОБА_12 , що знаходився на проїзній частині у нерухомому стані (п. 4.4, 4.7, 4.8, 4.14 «а, г» ПДР), внаслідок чого ОСОБА_12 помер на місці події.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи представника цивільного відповідача ОСОБА_10 , яка підтримала апеляційну скаргу і просила вирок суду скасувати в частині вирішення цивільного позову до ПАТ НАСК «ОРАНТА», доводи потерпілої ОСОБА_8 , її представника ОСОБА_9 та прокурора ОСОБА_7 про залишення вироку суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга ПАТ НАСК «ОРАНТА» задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі цивільного відповідача ПАТ НАСК «ОРАНТА» не оскаржуються.

Що стосується доводів представника ПАТ НАСК «ОРАНТА» про неправильне вирішення судом першої інстанції цивільного позову про стягнення на користь ОСОБА_8 моральної шкоди в розмірі 60000 грн, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що не заслуговують на увагу.

Зокрема, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Зміни до кримінального процесуального законодавства України можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до законодавства про кримінальну відповідальність, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КПК).

Відповідно ч. 1 ст. 128 КПК, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду подати цивільний позов до юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, а згідно ч. 5 цієї статті цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК; якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно ч. 1 ст. 129 КПК, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому, а згідно ч. 1-3 ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ч. 1 ст. 1167 ЦК), а згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. При цьому моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю (ч. 2 ст. 1168 ЦК).

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), при цьому обов`язковим є застосування положень Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» (ст. 1194 ЦК).

Згідно вироку суду ОСОБА_11 , керуючи автомобілем «ОРЕL VIVАRО», д. н. з. НОМЕР_1 (поліс № АР/8414543), порушив вимоги п. 12.2, 12.3 ПДР і допустив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

ОСОБА_8 була визнана потерпілою під час досудового розслідування і проживала із загиблим однією сім`єю без реєстрації офіційного шлюбу з 2014.

Поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції. Натомість законодавством визначено кримінальне процесуальне розуміння поняття «потерпілий».

Зокрема, відповідно ч. 1 ст. 55 КПК, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а згідно ч. 6 цієї статті, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи положення ч. 1-3 цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням потерпілими може бути визнано кілька осіб.

Таким чином, КПК передбачає юридичну фікцію, відповідно до якої інша особа визнається власне потерпілим, хоча їй безпосередньо і не заподіяна моральна шкода в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно п. 27.3 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ», страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим), при цьому загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

У зв`язку з чим судом був вірно встановлений факт звернення ОСОБА_8 під час досудового розслідування до слідчого із заявою про визнання її потерпілою, а також факт проживання останньої із загиблим тривалий час однією сім`єю, а тому колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо права ОСОБА_8 на отримання відшкодування моральної шкоди як дружини загиблого.

Оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим та належним чином умотивованим, тому вирок суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК,

постановила:

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 07.04.2021 відносно ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ПАТ НАСК «ОРАНТА» Н. РЕЗНІК на цей вирок без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4