Справа № 141/103/21
Провадження №1-кп/141/27/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 24.04.2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Даньківка, Іллінецького району, Вінницької області, проживає по АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, працює на сезонних роботах робітником (Дробильник вапняку) у ТОВ «Іллінецький цукровий завод», неодруженого, раніше не судимого , -
у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 125 КК України,-
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Дібровинці, Оратівського району, Вінницької області 23.04.2020 року близько 17 год. 30 хв. прийшов до домогосподарства ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_7 та його дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через триваючі неприязні відносини з приводу того, що свійська птиця яка належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , заходить у город до ОСОБА_3 , який проживає по сусідству.
В ході даної сварки ОСОБА_3 умисно наніс один удар кулаком своєї правої руки в область голови ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав на землю після чого ОСОБА_3 схопив дерев`яний держак лопати, який був поруч на вказаному домогосподарстві та наніс ним ОСОБА_7 3-5 ударів в область голови та тулубу ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин та синця в ділянці обличчя зліва, синців в ділянці тулуба та лівої верхньої кінцівки.
Ушкодження у вигляді забою м`яких тканин та синців відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с. Дібровинці, Оратівського району, Вінницької області, 23.04.2020 року близько 17 год. 30 хв. прийшов до домогосподарства ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де розпочав словесний конфлікт із ОСОБА_7 та його дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , через триваючі неприязні відносини з приводу того, що свійська птиця, яка належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , заходить у город до ОСОБА_3 , який проживає по сусідству.
В ході вказаного конфлікту, ОСОБА_3 умисно наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 за допомогою дерев`яного держака лопати, внаслідок чого ОСОБА_6 втрутившись захищати свого чоловіка ОСОБА_7 , підбігла до ОСОБА_3 , після чого останній продовжуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень, тримаючи дерев`яний держак лопати в руках наніс ним 3-4 удари в область голови та тулубу ОСОБА_6 чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин та синців в ділянці обличчя зліва, правого передпліччя, синця в поперековій ділянці зліва, садна в ділянці правого передпліччя.
Ушкодження у вигляді забою м`яких тканин, синців та садна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до висновку експерта № 46 від 24.04.2020 року, у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин та синців в ділянці обличчя зліва, правого передпліччя; синця в поперековій ділянці зліва; садна в ділянці правого передпліччя, дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого-их, твердого-их предмета-ів або співудару об нього-их, можливо в термін, та при обставинах, які вказані в даній постанові слідчого, що належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Згідно висновку експерта № 47 від 24.04.2020 року, у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин та синця в ділянці обличчя зліва; синців в ділянці тулуба та лівої верхньої кінцівки, дані тілесні ушкодження могли виникнути від дії тупого-их, твердого-их предмета-ів або співудару об нього-их, можливо в термін, та при обставинах, які вказані в даній постанові слідчого, що належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Досудовим слідством дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України щодо двох потерпілих, як умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю, щиро розкаявся. Додатково обвинувачений пояснив суду, що 23.04.2020 року близько 18 год. 00 хв. прийшов до домогосподарства ОСОБА_8 через город. В подальшому ОСОБА_7 вибіг навпроти і вдарив ОСОБА_3 , після чого обвинувачений вдарив ОСОБА_7 кулаком в область голови. В ході даної події ОСОБА_6 намагалася вдарити ОСОБА_3 лопатою, але обвинувачений вихопив з рук останньої держак. А потім наніс один удар дерев`яним держаком в область спини ОСОБА_7 та один удар в область спини ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_3 пішов через город додому. Під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що він шкодує про вичнене.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 підтвердив факти викладенні в обвинувальному акті. Потерпілий зазначив, що між ним та обвинуваченим виникла сварка. В ході сварки ОСОБА_3 умисно наніс один удар кулаком в область голови ОСОБА_7 внаслідок чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_3 схопив лопату, яка була поруч та наніс нею ОСОБА_7 4-5 ударів в область голови та тулубу.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 також підтвердила факти викладенні в обвинувальному акті. Потерпіла зазначила, що в ході сварки яка виникла між її чоловіком ОСОБА_7 та ОСОБА_3 вона намагалася захистити чоловіка. Однак, ОСОБА_3 , тримаючи лопату в руках наніс нею 3-4 удари в область голови та спини ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні суду показала, що 23.04.2020 року знаходилась на території домогосподарства ОСОБА_8 . В цей час обвинувачений ОСОБА_3 прийшов через город до домогосподарства ОСОБА_8 , схопив лопату і наніс декілька ударів ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав на землю. Після чого, обвинувачений наніс лопатою декілька ударів ОСОБА_6 .
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні суду показала, що вона знаходячись на дорозі біля свого домогосподарства, бачила як ОСОБА_6 бігла з лопатою на ОСОБА_3 , однак самої бійки не бачила.

Крім повного та беззастережного визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_3 також підтверджується показами потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які в судовому засіданні повністю підтвердили обставини, вказані в обвинувальному акті та показами свідка ОСОБА_9 .
При цьому, надані в судовому засіданні показання свідка ОСОБА_10 суд оцінює критично, оскільки вони не узгоджуються з показаннями усіх учасників кримінального провадження, та ОСОБА_10 перебуває у родинних відносинах з обвинуваченим (протягом тривалого часу проживають як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу), а тому є об`єктивно зацікавленою в тому, щоб обвинуваченого не було притягнуто до кримінальної відповідальності.

Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.125 КК України та ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, відносно потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами від 06 листопада 2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожної особи, яка визнається винною у вчиненні злочину, мають суворо додержуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Визначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, проживає разом із дружиною, на обліку у наркологічному кабінеті та на «ДО» у психіатра не перебуває, раніше не судимий.
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено. При цьому, щире каяття, висловлене обвинуваченим у судовому засіданні, не було направлено на вчинення реальних дій шляхом відшкодуванню потерпілим завданої кримінальним правопорушенням моральної та/або матеріальної шкоди, публічого вибачення тощо.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.
Згідно п. 20 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається. Встановлений ст. 70 КК порядок, згідно з яким суд зобов`язаний призначити покарання окремо за кожний злочин, а потім остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів, стосується як основних, так і додаткових покарань.

Таким чином, з урахуванням того, що обвинувачений скоїв два епізоди кримінального проступку, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення особи обвинуваченого, обставин, що обтяжують покарання, суд доходить висновку, що необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Суд вважає, що така міра покарання сприятиме вихованню особи в дусі додержання законів України, тобто формування у неї звички законослухняної поведінки і небажання в майбутньому повторювати дії, які мають наслідком встановлення зазначених обмежень.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого немає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Речові докази у справі відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 65, 66, 67, 75, 76, ч. 1 ст. 125 КК України, ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк двісті годин.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Оратівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити потерпілим, обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1