Провадження № 1-кп/734/191/21 Справа № 734/2478/21
В И Р О К

іменем України

01 листопада 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Козелець кримінальне провадження № 0000081 від 22.08.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Шишаки Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, по місцю проживання характеризується позитивно, у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 426-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

31.10.2017 солдата ОСОБА_4 наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 110 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.
24.06.2019 сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_4 наказом командира 1121 навчального зенітного ракетно-артилерійського полку (по особовому складу) № 52-РС призначено на посаду командира евакуаційного відділення ремонтної роти.
У подальшому, згідно наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 26.06.2019 № 133 сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_4 з 26.06.2019 визнано таким, що справи і посаду командира евакуаційного відділення ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання обов`язків за посадою, на якій останній перебував до 23.08.2019.
Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.08.2019 № 179 сержанта ОСОБА_4 виключено із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення та направлено для подальшого проходження військової служби до Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба.
Поряд з цим, 22.11.2018 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 призвано на строкову військову службу.
У той же день, 22.11.2018 наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 281 солдата строкової військової служби ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду курсанта навчального взводу 10 навчальної батареї навчального зенітного ракетно-артилерійського дивізіону.
13.08.2019 наказом т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №170 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду електрика електротехнічного відділення взводу спеціальних робіт ремонтної роти.
Відповідно до ст. ст. 11, 16, 32, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (в редакції станом на 27.10.2018), затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ (далі - Статут), ст.ст. 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (в редакції станом на 16.04.2017), затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), сержант ОСОБА_4 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, досягається шляхом виховання високих бойових і морально - психологічних якостей військовослужбовців, особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимоги військових статутів, зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; зобов`язує кожного додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дбати про підлеглих, ставитися до них з повагою, знати їх потреби, вимагати від них додержання військової дисципліни, виховувати особовий склад відділення в дусі поваги до служби і свого фаху, бережливого ставлення до озброєння, техніки та майна.
Згідно ст. 29 Статуту за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців.
Відповідно до ст. 31 Статуту, начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.
Статтею 32 Статуту визначено, що за своїми військовими званнями начальниками є військовослужбовці сержантського і старшинського складу - для військовослужбовців рядового складу однієї з ними військової частини, таким чином сержант ОСОБА_4 являвся начальником для солдата ОСОБА_5 за військовим званням.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 № 1126- VII, з 17.03.2014 в країні почав діяти особливий період, який діє по даний час.
Однак, сержант ОСОБА_4 в порушення вказаних вище нормативно - правових актів вирішив стати на злочинний шлях та вчинив злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.
Так, командир евакуаційного відділення, ремонтної роти військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, застосував фізичне насильство щодо підлеглого солдата строкової військової служби ОСОБА_5 , що виразилось у завданні удару і заподіяло тілесні ушкодження легкого ступеню, за наступних обставин.
22.08.2019 приблизно о 09:00 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, між солдатом ОСОБА_5 , який ніс службу у добовому наряді днювальним роти всередині казарми № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та черговим роти старшим солдатом строкової військової служби ОСОБА_6 виник конфлікт без застосування будь-якого виду насильства, який почув командир евакуаційного відділення ремонтної рота військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 .
У той же час, перебуваючи у казармі № НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_1 , сержант ОСОБА_4 у порушення вимог ст. ст. 11,16,29,31,32,49,125,126 Статуту, ст. ст. 2, 3, 4 Дисциплінарного статуту, будучи начальником за військовим званням по відношенню до солдата ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, почав виражатися в сторону ОСОБА_5 нецензурною лайкою та наблизившись до останнього впритул, застосував насильство щодо підлеглого ОСОБА_5 , яке виразилося у нанесенні одного удару кулаком правої руки без попереднього замаху у область грудини, в результаті чого згідно висновку судово-медичної експертизи від14.02.2020 № 22д ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження легкого ступеню у вигляді забою м`яких тканин грудини.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст. 426-1 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та дав показання, що він дійсно вдарив потерпілого кулаком правої руки в область грудей. Дуже шкодує, що так вчинив.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку і на підставі допиту обвинуваченого суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у інкримінованій йому дії.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 426-1 КК України, як застосування насильства щодо підлеглого, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

До обставин, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить те, що обвинувачений щиро кається у вчиненому та позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому по справі немає.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цих законом санкцій, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити яке буде необхідне та достатнє для його виправлення і запобіганню вчинення нових злочинів та з врахуванням його щирого каяття та повного визнання своєї вини у скоєному, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, що активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що маються достатні підстави, при призначенні обвинуваченому покарання застосувати ч. 1 ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції ч.4 ст. 426-1 КК України, а саме у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні, арешти на майно не накладались.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 323, 324 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 17000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, з моменту їй вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Чернігівським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: ОСОБА_1