Код суду 233 Справа № 233/2002/21
Вирок
Іменем України
17 листопада 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, не одруженого, який не працює, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
26 грудня 2012 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 3 роки;
13 грудня 2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 4 роки 6 місяців, звільнився 21 вересня 2016 року умовно-достроково на 1 рік 6 місяців 28 днів;
31 липня 2020 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На даний час відбуває покарання;
12 травня 2021 року Дружківським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців частково скасованим вироком Донецького апеляційного суду від 10.11.2021 року в частині призначення покарання та засудженого за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -
ОСОБА_4 , будучи засудженим 26.10.2020 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, знову вчинив протягом року після засудження за цією статтею (ст. 309 КК України), незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту за наступних обставин:
Приблизно 27-28 листопада 2020 року, в денний час доби, більш точної дати та часу встановити не вдалося, ОСОБА_4 проходив біля будівлі колишньої ЗОШ № 12, розташованої за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова, буд. № 105 а, де на території вказаної школи побачив два кущі дикоростучої рослини роду коноплі.
В цей час, у ОСОБА_4 , який будучи особою, засудженою протягом року за цією статтею ( ст. 309 КК України), достовірно знаючи про порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів на території України, а так само усвідомлюючи відповідальність за їх незаконний обіг, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту для особистого вживання.
Негайно реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в порушення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, будучи особою, засудженою протягом року за цією статтею ( ст. 309 КК України), зірвав сухі листя та верхівкові частини дикоростучої рослини роду коноплі, тим самим здійснив незаконне, умисне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту для особистого вживання.
У той же день та час, ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, будучи особою, засудженою протягом року за цією статтею (ст. 309 КК України), придбаний ним при вищевказаних обставинах наркотичний засіб, відніс до приміщення будівлі колишньої ЗОШ № 12, розташованої за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова, буд. № 105 а, де перетер долонями рук зірвані сухі листя та верхівкові частини дикоростучої рослини роду коноплі, тим самим здійснив незаконне виготовлення наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту для особистого вживання.
Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, будучи особою, засудженою протягом року за цією статтею (ст. 309 КК України), придбаний та виготовлений при вищевказаних обставинах особливо небезпечний наркотичний засіб, поклав у полімерний пакет, що мав при собі, та сховав під цеглину в приміщенні будівлі колишньої ЗОШ № 12, розташованої за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова, буд. № 105 а, почав зберігати наркотичний засіб без мети збуту для особистого вживання.
30 листопада 2020 року, приблизно о 15 - 00 год., більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 прийшов до вищезазначеної будівлі колишньої ЗОШ № 12 м. Костянтинівка, де раніше залишив зберігати наркотичний засіб, та в щілині між камінням дістав полімерний пакет з наркотичним засобом, який поклав у праву зовнішню кишеню своєї куртки та попрямував за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином продовжив незаконно, умисно, будучи особою, засудженою протягом року за цією статтею ( ст. 309 КК України), зберігати наркотичний засіб при собі без мети збуту для особистого вживання.
30.11.2020 року в період часу з 17 годин 00 хвилин по 17 годин 20 хвилин, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події, на ділянці місцевості біля буд. № 105 по пр-ту Ломоносова в м. Костянтинівка Донецької області, знаходився ОСОБА_4 , який на вимогу слідчого СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області надав з правої кишені своєї куртки для огляду полімерний пакет, в якому знаходилась висушена подрібнена речовина зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою 27,30 г. що в перерахунку на суху речовину становить 23,64 г.
Виявлений і вилучений особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, в порушення закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22.12.2006 (зі змінами та доповненнями), ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно придбав, виготовив та зберігав при собі без мети збуту, для особистого вживання, будучи особою, яка протягом року засуджена за цією статтею ( ст. 309 КК України).
Згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорі в, які знаходяться у незаконному обігу» (зі змінами), кількості особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, масою (в перерахунку на суху речовину) 23,64 г. достатньо для притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності.
Відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» в редакції від 22 грудня 2006 року (зі змінами) та постановою Кабінетом Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» зі змінами та доповненнями станом на 10 липня 2019 року, канабіс (таблиця № 1, список №1) віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, будучи особою, яка протягом року, засуджена за цією статтею.
Між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 17 листопада 2021 року укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно п. 2 угоди ОСОБА_4 зобов`язується: беззастережно визнати обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості обвинуваченому ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, враховуючи покарання призначене вироком Дружківського міського суду від 12 травня 2021 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України в повному обсязі, визнав фактичні обставини справи, встановлені під час досудового розслідування. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно в присутності захисника та призначити узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, після роз`яснення сторонам наслідків укладення угоди, які передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України та виконання вимоги п. п. 6, 7 вказаної статті, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КК України умисні дії, які виразились в незаконному виробництві, виготовленні, придбанні, зберіганні, перевезенні чи пересиланні наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту вчиненні за попередньою змовою групою осіб чи протягом року після засудження за цією статтею або якщо предметом таких дій були наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги у великих розмірах, караються штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, яке згідно з ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а тому відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника, може бути укладено угоду про визнання винуватості.
Після виконання вимог ст. 474 КПК України, перевіривши угоду на її відповідність нормам КПК, КК України та інших законів, суд встановив, що угода відповідає вимогам закону та не суперечить нічим інтересам, сторони правильно розуміють наслідки укладеної угоди.
Відповідно до п. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Таким чином, судом встановлено, що укладена між прокурором та обвинуваченим за участю захисника 17 листопада 2021 року угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 Кримінального Кодексу України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, угода укладена добровільно та не є наслідком застосування насильства, примусу або погроз. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди, щодо обмежень в частині оскарження вироку. Обвинувачений свою провину визнає повністю, зазначив, що може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, отже суд дійшов висновку, що укладену угоду про визнання винуватості від 17 листопада 2021 року слід затвердити та призначити обвинуваченому покарання передбачене угодою.
Так, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: розлади психіки та поведінки в наслідок вживання алкоголю, синдром залежності внаслідок вживання алкоголю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб.
Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів фахівцями Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України.
Витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження, що складають 653,80 грн. на підставі ст. 118 КПК України включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався і на теперішній час судом не встановлено підстав для його обрання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 394, 424, 468, 469, 472-476 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Костянтинівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, враховуючи покарання, призначене вироком Донецького апеляційного суду від 10.11.2021, яким ОСОБА_4 визнано винуватим за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 31.07.2020 та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців, остаточно призначити за цим вироком покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України в строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_4 , зарахувати покарання, повністю відбуте за вироком Донецького апеляційного суду від 10.11.2021р.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 процесуальні витрати у кримінальному провадженні пов`язані із проведенням по справі судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів на користь держави у сумі 653,80 грн.
Речові докази по справі, а саме канабіс, в перерахунку на суху речовину, масою 22,64 г опечатаний в пакеті, відповідно до квитанції № 1890 від 22 січня 2021 року, поміщена до камери схову речових доказів при ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області, номер книги обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів 33 порядковий номер 932 знищити.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1