У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» жовтня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

під час розгляду у відкритому судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000337 за апеляційними скаргами потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6

на вирок Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2016 року у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9

встановив:

Прокурор ОСОБА_8 подав клопотання про обрання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку клопотання, представника потерпілих ОСОБА_9 , яка підтримала клопотання, вивчивши матеріали судового провадження, суд дійшов до такого.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 27 вересня 2014 року приблизно о 20 години біля магазину-бару ПП Новікова "Кардинал", що розташований по вулиці Радянська у селі Петропавлівка Березнегуватського району Миколаївської області в ході конфлікту, що виник між ним та потерпілим ОСОБА_10 під час розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті особистих неприязних відносин, діючи з необережності, не передбачаючи можливості настання смерті останнього, хоча повинен був і міг передбачити, здійснив поштовх лівою рукою з прикладанням значної сили у праву частину голови ОСОБА_10 , який у цей час сидів навпроти на лавці за столом, від якого потерпілий, не втримавши рівноваги, з положення сидячи, впав через лавку, на якій сидів, назад, та вдарився лівою лобно-скронево-тім`яною областю голови об землю, в результаті чого йому була спричинена закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливу під тверду мозкову оболонку, яка ускладнилась набряком та набряканням головного мозку та від якої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер.

Судом першої інстанції ОСОБА_7 визнаний винним у вбивстві ОСОБА_10 через необережність та його дії кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України.

Разом з тим, органом досудового слідства ОСОБА_7 було висунуте обвинувачення, яке підтримують потерпілі, у тому, що ОСОБА_7 за обставин, що встановлені судом, діючи з неконкретизованим умислом на заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, наніс останньому удар рукою в область лобної частини голови, внаслідок чого потерпілий впав з лавки та вдарився головою, тим самим заподіяв потерпілому вказані тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер.

Дії ОСОБА_7 за даним обвинуваченням кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Під час судового розгляду прокурор змінив обвинувачення на ч.1 ст. 119 КК України.

Вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2016 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.119 КК України, з призначенням покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок суду потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, в яких просять вирок скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

Тобто, в апеляційних скаргах порушується питання про погіршення становища обвинуваченого. Тому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 401 КПК України, є обов`язковою участь ОСОБА_7 в апеляційному розгляді.

Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово викликався до апеляційного суду, належним чином повідомлявся про розгляд кримінального провадження та про обов`язкову участь у його розгляді.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 14.07.2020 щодо ОСОБА_7 застосовано привід до суду на 24.09.2020. Згідно матеріалів виконання ухвали про привід Березнегуватського відділення Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , останнім часом не проживає.

Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24.09.2020 оголошено розшук ОСОБА_7 . На виконання зазначеної ухвали, 06.10.2020 надійшло повідомлення від працівників поліції, що ОСОБА_7 перебуває за межами України та у телефонному режимі повідомив, що до 27.12.2020 він буде знаходитися в с. Вітро Кантрі Одінцовського району Московської області Російської Федерації, оскільки звідти виїхати не може через введення карантину у зв`язку з пандемією COVID-19.

Апеляційний розгляд було призначено на 28.01.2021, 22.04.2021 та 03.08.2021, однак обвинувачений повторно не з`явився, судові повістки, які направлені за місцем реєстрації, повернені до суду. При з`ясуванні місця знаходження обвинуваченого ОСОБА_7 02.08.2021 з Березнегуватського відділення Снігурівського відділу поліції НП ГУНП в Миколаївській області у телефонному режимі надійшла інформація, що за повідомленням старости села Петропавлівка Березнегуватського району Миколаївської області ОСОБА_7 з лютого місяця 2020 року перебуває за межами України.

03.08.2021 Миколаївським апеляційним судом обвинуваченого ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук у зв`язку з ухиленням останнього від явки до суду.

Під час апеляційного розгляду прокурором подано клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримано представником потерпілої, та підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років. В той же час, потерпілі підтримують обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України, за вчинення зазначеного злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, а в апеляційних скаргах ставиться питання про призначення покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

За такого, враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, та обвинувачений переховується від суду, є слушними доводи прокурора про наявність підстав для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, з матеріалів на виконання приводу обвинуваченого вбачається, що є дані про його перебування за межами України, він оголошений у міжнародний розшук. Тому, у зв`язку з необхідністю здійснення екстрадиції обвинуваченого ОСОБА_7 до України, відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 575 КПК України, відносно нього має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи викладене, а також ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 (за обвинуваченням, яке підтримали потерпілі, він обвинувачується у вчинення тяжкого злочину), особу обвинуваченого, який перебуває у міжнародному розшуку, необхідність його екстрадиції, суд вважає, що клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підлягає задоволенню.

Керуючись 176-178, 193-194, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора ОСОБА_8 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11