Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/8252/21
Провадження № 1-кс/635/1424/2021
Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000934, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України про арешт майна,

УСТАНОВИВ:
21 жовтня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000934, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування щодо кримінального провадження, відомості про яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000934 від 14 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України.

13 жовтня 2021року слідчим СВ відділу поліції № 3 Харківського районного управління № 1 ГУНП в Харківській області майором поліції ОСОБА_4 проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме: ділянки автодороги по вул. Харківській, поблизу будівлі №14, смт. Буди, Харківського району, Харківської області, в районі. В ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автомобіль марки Мазда 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ключі від вказаного автомобілю, власником якого являється ОСОБА_5 згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Враховуючи те, що вилучене в ході огляду майно, а саме: автомобіль Мазда 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , та ключі від вказаного автомобілю, власником якого являється ОСОБА_5 , мають важливе доказове значення у кримінальному провадженні, автомобіль містить на собі сліди кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ факту та обставин, що підлягають обов`язковому встановленню під час досудового розслідування.

Одночасно з метою встановлення усіх обставин кримінального правопорушення з автомобілем Мазда 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 , необхідно буде провести низку судових експертиз, у зв`язку з чим суттєве значення має збереження автомобіля у тому вигляді, якому він був вилучений безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди.

Прокурор у судове засідання не з`явився надавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Власник майна у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суд не повідомив.
Згідно частини 1 статті 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.
Суд, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступних висновків
Слідчий суддя, дослідивши надані матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають значення при вирішення порушеного питання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
Згідно статті 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Клопотання про арешт майна подане з додержанням вимог статті 171 КПК України.
Згідно з частиною 1 статті 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
На підтвердження клопотання надано копії матеріалів кримінального провадження: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000934 від 14 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 286 КК України (а.с. 5), копія рапорту від 13 жовтня 2021 року (а.с. 6), копія протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 жовтня 2021 року (а.с. 9-10), схема місця ДТП (а.с. 7-8), пояснення ОСОБА_7 від 13 жовтня 2021 року (а.с. 12), пояснення ОСОБА_6 від 13 жовтня 2021 року (а.с. 13), копія постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14 жовтня 2021 року (а.с. 15).
Вищевказані докази у своїй сукупності доводять обґрунтованість поданого клопотання про арешт майна, з врахуванням мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження та кваліфікації кримінального правопорушення, за яким здійснюється кримінальне провадження.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження(стаття 131 КПК України).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з частиною 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з частиною 2 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13 жовтня 2021 року та схеми місця ДТП судом встановлено, що 13 жовтня 2021 року водієм ОСОБА_6 стався наїзд на пішохода.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000934 від 14 жовтня 2021 року щодо кримінального провадження вбачається, що 14 жовтня 2021 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України (а.с.5).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу вбачається, що власником автомобілю MAZDA 323, реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_5 .
Судом встановлено, що вилучене майно, а саме автомобіль «MAZDA 323» реєстраційний номер НОМЕР_1 та ключі від зазначеного автомобілю, є речовими доказами, відповідно до постанови про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 14 жовтня 2021 року.

Таким чином, судом встановлено, що майно, а саме «Мазда 323» реєстраційний номер НОМЕР_1 , так ключі від зазначеного автомобілю, який належить ОСОБА_5 , відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, з врахуванням кваліфікації кримінального правопорушення, за якою здійснюється кримінальне провадження.
Відповідно до частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Метою накладання арешту на майно, зазначене у клопотанні, є збереженням речових доказів, а саме запобігання їх приховування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, відчуження.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі досліджених в судовому засіданні доказів та наведених у клопотанні доводів, суд дійшов висновку, що необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, а саме автомобіля «Мазда 323» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 та ключів від нього з поміщенням автомобілю на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований на території відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, є обґрунтованою, оскільки дійсно є підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, вищевказаний предмет має значення для досудового розслідування, можуть бути речовими доказами у кримінальному проваджені, а також можуть бути необхідними судовим експертам для проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу.
Арешт вказаного майна, тобто обмеження власності(користування, розпорядження та відчуження) здійснюється з урахуванням гарантій національного законодавства, вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод та не становить втручання, яке не було б пропорційним до відповідної мети.
Відповідно вимог статті 100 КПК України та пункту 20 постанови КМУ №1104 від 19.11.2012 року, передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
Таким чином, враховуючи завдання кримінального провадження, з метою недопущення приведення до зникнення, втрати або пошкодження тимчасово вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд приходить до висновку стосовно необхідності накладення арешту на майно.
На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 131-132, 170-173, 175 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000934, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Мазда 323» реєстраційний номер НОМЕР_1 та ключи віднього, який належить ОСОБА_5 , шляхом встановлення заборони користування, розпорядження та відчуження вказаного майна.

Місце зберігання арештованого майна визначити - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що розташований на території відділу поліції №3 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня надіслати прокурору Харківської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 та власнику майна.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню, оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_9