Справа № 638/1338/21
Провадження № 1-кп/638/669/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2022 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.10.2019 року за №00003927 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Харкова 01.02.2021 надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою підозрюваного про отримання копії обвинувального акту у кримінальному провадженні, цивільним позовом з додатками за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України.

Відповідно до ухвали суду від 03.02.2021 призначено кримінальне провадження до розгляду у підготовчому судовому засіданні, яке неодноразово відкладалося.

Захисником ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлено клопотання про повернення обвинувального акту відносно обвинуваченого ОСОБА_5 як такого, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України. В обґрунтування вимог зазначає, що пред`явлене обвинувачення не є конкретним за своїм змістом та не в повному обсязі зазначені обставини, які відповідно до ст.291 КПК України повинні бути викладені в обвинувальному акті. Так, в процесуальному документі не конкретизована об`єктивна сторона правопорушення, а саме є неточності щодо «привласнення» або «розтрати» майна, яке інкримінується обвинуваченому; не зазначено перелік майна, який є предметом злочину; відсутні дані про місце вчинення кримінального правопорушення або неможливість його встановлення, що позбавляє можливості встановити повноважність осіб, які розслідували це кримінальне правопорушення та приймали процесуальні рішення, а також підсудність даної справи.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника. Зазначив, що вказані захисником обставини щодо неконкретності пред`явленого обвинувачення порушують його право на захист, оскільки виключають можливість його здійснення. Для розуміння обвинуваченим суті пред`явленого йому обвинувачення його формулювання повинно бути повним та конкретним та відповідати наведеній правовій кваліфікації. Крім того, ОСОБА_5 повідомив, що складські приміщення, де розміщувалася продукція ТОВ "АгроХім Союз", знаходяться в різних областях України, проте, в обвинувальному акті не зазначено жодної адреси, що також ставить під сумнів правомірність місця проведення слідчим досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника. Зазначив, що обставини та розбіжності, на які посилається захисник у своєму клопотанні, можуть бути з`ясовані під час розгляду справи по суті. Доводи захисника є необгрунтованими, оскільки підстави повернення обвинувального акту, про які він зазначає, не передбачені нормами Кримінального процесуального кодексу України та такі дії призводять до затягування судового провадження з боку сторони захисту.

Представник потерпілого також заперечував проти заявленого клопотання. В судовому засіданні пояснив, що обвинувальний акт в повній мірі відповідає вимогам ст.291 КПК України. Незгода з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення та відсутність зазначення місця скоєння злочину в обвинувальному акті не є підставами для його повернення. Встановлення правової кваліфікації та обставин вчинення злочину відбувається під час розгляду справи по суті і прокурор в будь-який момент має право змінити обвинувачення у разі не підтвердження якихось обставин.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи питання, передбачені ч.3 ст.314 КПК України щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, суд зазначає таке.

За змістом вимог ст.314 КПК України суд, зокрема, вирішує питання про відповідність обвинувального акту вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальним актом є процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, а також яке має відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт поряд з іншими відомостями має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Приписами ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що як виклад фактичних обстави так і формулювання обвинувачення в обвинувальному акті мають містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини, способу і мотивів вчинення злочину, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, а саме у привласненні та розтраті чужого майна шляхом зловживання службовим становищем.

За змістом викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора ТОВ "АгроХімСоюз", маючи на меті злочинний умисел, направлений на привласнення продукції ТОВ "АгроХімСоюз", уклав договір про надання посередницьких послуг з ФОП ОСОБА_7 , який є його близьким родичем.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання службовим становищем, ОСОБА_5 , надав усні розпорядження підлеглому начальнику складського господарства ТОВ "АгроХімСоюз" ОСОБА_8 щодо відвантаження товару зі складу ТОВ "АгроХімСоюз" на автомобіль ФОП ОСОБА_7 для подальшої реалізації продукції ТОВ "АгроХімСоюз". В подальшому ОСОБА_5 , отримавши товари, формував видаткові накладні від ФОП " ОСОБА_5 " та реалізовував товари ФОП ОСОБА_9 , тим самим заволодівав грошовими коштами ТОВ "АгроХімСоюз".

З викладеного вбачається, що у формулюванні обвинувачення відсутні відомості щодо місця вчинення кримінального правопорушення, оскільки, не зазначено юридичну адресу та фактичне місцезнаходження складських приміщень ТОВ «АгроХімСоюз», з яких відвантажувався товар. Не вказано місце, де ОСОБА_5 отримував товар від ФОП ОСОБА_7 , а також, не вказано місце, де відбувалась подальша реалізація товару ФОП ОСОБА_9 ..

Крім того, органом досудового розслідування у формулюванні обвинувачення не конкретизовано час та спосіб вчинення кримінального правопорушення, оскільки не вказано яким чином обвинувачений ОСОБА_5 отримував товари від ФОП ОСОБА_7 та яким чином в подальшому реалізовував їх ФОП ОСОБА_9 ..

Не конкретизовано предмет злочину, оскільки не вказано яким саме товаром ТОВ «АгроХімСоюз» та в якій його кількості заволодівав обвинувачений ОСОБА_5 та, відповідно, який саме товар та в якій кількості він в подальшому реалізовував ФОП ОСОБА_9 ..

Отже, має місце неконкретизоване формулювання обвинувачення як щодо часу, місця та способу його вчинення, так і щодо його предмету. Також, в обвинувальному акті відсутнє зазначення щодо неможливості встановлення таких відомостей, що унеможливлює якісне та в повній мірі здійснення захисту особи від пред`явленого обвинувачення та безперечно порушує її право на захист.

Європейський орган конвенційної юрисдикції вважає, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення (рішення ЄСПЛ від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії»).

Також, Європейським судом з прав людини неодноразово зазначалось, що важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду у кримінальній справі є надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи (рішення ЄСПЛ «Абрамян проти Росії», «Камасінскі проти Австрії», «Пелісьє та Сассі проти Франції»).

Крім того, відповідно до документів, наданих представником потерпілого адвокатом ОСОБА_4 вбачається, що одне із складських приміщень ТОВ «АгроХімСоюз», де знаходилась на той час продукція даного товариства, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Єнакіївська, 14, що підтверджується договором оренди від 01.02.2017 року№0201/1-А, укладеного між ТОВ «ТЕХНОПАРК «Є 14» та ТОВ «АгроХімСоюз», тобто на території Немишлянського району м. Харкова.

Згідно із вимогами ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.

Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Якщо місце вчинення кримінального правопорушення невідоме або його вчинено за межами України, місце проведення досудового розслідування визначає відповідний прокурор з урахуванням місця виявлення ознак кримінального правопорушення, місця перебування підозрюваного чи більшості свідків, місця закінчення кримінального правопорушення або настання його наслідків.

Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, доданих до обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 , вбачається відсутність відомостей про те, що прокурором підслідність у даному кримінальному провадженні визначалась саме за СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області. Від моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань до моменту спрямування обвинувального акту до суду досудове розслідування проводилось саме слідчими СВ Шевченківського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Слідчим під час досудового розслідування було достеменно відомо, що відвантаження товару відбувалось зі складських приміщень ТОВ «АгроХімСоюз», юридичну адресу яких можливо встановити з відкритих джерел.

Таким чином, за відсутності зазначення в обвинувальному акті місця вчинення кримінального правопорушення (або відомостей про його не встановлення), постанови прокурора про визначення підслідності, суд ставить під сумнів компетентність слідчих в частині правильності підслідності даного кримінального провадження та, відповідно, компетентності процесуальних керівників в ньому.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні однозначно не є таким, що відповідає вимогам ст.291 КПК України та кореспондується з позицією Європейського Суду, практика якого відповідно до ч.5 ст.9 КПК України враховується при застосуванні Кримінального процесуального законодавства України.

Зазначені недоліки обвинувального акту позбавляють суд можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, що узгоджується з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, який надає таке право суду у підготовчому судовому засіданні.

Враховуючи викладене, клопотання адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 291, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , про повернення обвинувального акта прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003927 від 02.10.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.2 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1