Справа № 729/1054/21
1-кп/729/27/22 р.
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

12 січня 2022 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 120 212 6 від 10.09.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця, Чернігівської області, українця, громадянина України, зі слів працюючого не офіційно , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 04.09.2021 у вечірній час, точного часу не встановлено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що його дії є непомітними для інших осіб, доводячи свої наміри до кінця, перебуваючи на вулиці Франка, поблизу господарства № 88, що в м. Бобровиця Ніжинського району Чернігівської області, таємно викрав кабель ПРППМ 1х2х0,8 довжиною 130 м, загальною вартістю 250,20 грн., зірвавши його із бетонної опори за допомогою рук, чим спричинив АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 07.09.2021 близько 14 години, точного часу не встановлено, перебуваючи на вулиці Робкорівська у м. Бобровиці, Ніжинського району, Чернігівської області, поблизу господарства № 2, користуючись вільним доступом, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, незважаючи на те, що його дії були помічені працівниками ТОВ «Він-Строй», які усвідомлювали протиправний характер його дій, відкрито викрав кабель ВОК ОЦПс-П-8А1 (8х1)-1,5 довжиною 50 м, загальною вартістю 361 грн., що звисав з опори для телефонного зв`язку, після чого з місця вчинення злочину зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України визнав повністю та пояснив, що кримінальні правопорушення вчинив при обставинах вказаних в обвинувальному акті, з розміром заподіяних збитків погодився. Позовні вимоги визнав. У скоєному щиро покаявся, просив суд суворо його не карати. Матеріальну шкоду не відшкодував. Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин вчинення кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому повторно.
Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" (в редакції Постанови Верховного Суду №11 від 6 листопада 2009 р.), суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України (2341-14) стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.
У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, щиро розкаявся, жалкує про вчинене, негативно оцінює свій вчинок, демонструє готовність понести заслужене покарання, відшкодувати завдані збитки.
Враховуючи наведені обставини, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого обставиною, що пом`якшує його покарання.
Обставин відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його вік, задовільний стан здоров`я, позитивно характеризується за місцем проживання, працює не офіційно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, враховує наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, суд приходить до переконливого висновку про призначення ОСОБА_5 покарання, передбачене у санкції ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 1 КК України у виді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, працевлаштований не офіційно, доглядає за матір`ю, яка має інвалідність, неодружений, обставину, що пом`якшує його покарання та істотно знижує ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, що виразилося у його відвертому визнанні вини у вчиненні кримінальних правопорушень, щирому співчуття з приводу цього та осуді своєї поведінки, що свідчить про його бажання виправити наслідки вчиненого, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових злочинів, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінального правопорушення до даного часу обвинувачений інших злочинів не вчинив, скарг на його поведінку не надходило, приймає до уваги висновок органів пробації, згідно якого виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі можливе і не становить певну небезпеку для суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на певний строк та з урахуванням вище викладених обставин з подальшим звільненням його від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку відповідно до ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з ізолюванням його від суспільства буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами. Крім того, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України зможе позитивно вплинути на його поведінку та здатне виправити його та запобігти вчиненню ним нових злочинів.

При вирішенні цивільного позову у кримінальному провадженні суд зазначає наступне.

Потерпілим АТ «Укртелеком», в особі Чернігівської філії АТ «Укртелеком» заявлено цивільний позов про відшкодування з обвинуваченого матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в сумі 2 939,03 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).

Як вбачається з положень ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Як вбачається із ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 позовні вимоги визнав повністю.

Враховуючи те, що між злочинними діями ОСОБА_5 та завданою АТ "Укртелеком", матеріальною шкодою, яка підтверджена матеріалами цивільного позову, є прямий причинний зв`язок, а визнання цивільного позову обвинуваченими не суперечить вимогам закону, суд приходить до висновку, що цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню ОСОБА_5 - не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_5 на користь держави підлягають стягненню витрати в сумі 1029,72 грн. за залучення експерта для проведення судових товарознавчих експертиз.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;
- за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п. п. 1-2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави фактичну вартість проведення - судової товарознавчої (висновок експерта № СЕ-19/125-21/8237-ТВ від 17.09.2021) - 514,86 грн.та проведення - судової товарознавчої експертизи (висновок експерта № СЕ-19/125 -21/8236-ТВ від 22.09.2021 ) 514,86 грн., а разом 1029,72 грн.
Позовні вимоги АТ «Укртелеком», в особі Чернігівської філії АТ «Укртелеком» до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення задовільнити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця, Чернігівської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь АТ «Укртелеком», в особі Чернігівської філії АТ «Укртелеком» (отримувач АТ "Укртелеком", , НОМЕР_1 в АТ "Альфа-Банк", м. Київ, ІПН 56 кошти в сумі 2939,03 гривень в якості відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Речові докази: дроти чорного кольору змотані в дві купи мідного сплаву повернути власнику, відеофайл на оптичному диску залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Бобровицький районний суд Чернігівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1