Справа № 453/1632/21
№ провадження 1-кп/453/63/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2022 року Сколівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе кримінальне провадження № 000208 від 05.11.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нижнє Синьовидне, Сколівського району Львівської області, та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, водія ТзОВ «СТА», із середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, не депутата, не адвоката, не нотаріуса,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи в лісовому масиві, поблизу с. Нижнє Синьовидне Стрийського району Львівської області, знайшов пакет білого кольору, в якому знаходився магазин з патронами в кількості 22 штуки, та в цей час в нього виник умисел на зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу. Після чого, ОСОБА_5 , не маючи відповідного дозволу на придбання, зберігання, перевезення і використання вогнепальної зброї та боєприпасів до неї, вибухових матеріалів і речовин, який видається відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виготовлення для відстрілу набоїв з гумовими або аналогічними якостями, метальними снарядами несмертельної дії, та указаних набоїв, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС № 662 від 21 серпня 1998 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, порушуючи громадську безпеку в частині убезпечення від порушення правил обороту бойових припасів, діючи умисно, знайдені ним патрони, переніс до свого житла, де незаконно зберігав вищевказану знахідку за адресою: АДРЕСА_1 . В подальшому, 06.10.2021 року працівниками поліції під час обшуку домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено 22 патрони калібру 5,45х39 мм до автоматів системи Калашникова АК-74, його модифікацій АКС-74, АКС-74У, та ручних кулеметів РПК-74, які згідно висновку експерта являються боєприпасами промислового виготовлення, до військової вогнепальної нарізної зброї.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

У кримінальному провадженні № 000208 від 05.11.2021 року, 11.11.2021 між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 263 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_5 , повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік. При цьому, сторони також погодили, що іспитовий строк та обов`язки, передбачені ст. 76 КК України щодо ОСОБА_5 мають визначатися судом за результатами вирішення питання про затвердження цієї угоди. Крім того, прокурор ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_5 , визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, просить угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши, іспитовий строк тривалістю один рік, та поклавши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, на розсуд суду, за результатами вирішення питання про затвердження цієї угоди.

ОбвинуваченийОСОБА_5 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди про визнання винуватості, зобов`язання. Угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та звільнити його від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши, іспитовий строк тривалістю один рік.

Захисник ОСОБА_6 просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_5 під час кримінального провадження не подавав.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 263 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.
Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_5 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.
З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, особу ОСОБА_5 , а також те, що даним кримінальним правопорушенням (злочином) не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаного кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обтяжуючих обставин, дійшов висновку про призначення покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 3 роки із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Цивільний позов у справі не заявлено.
За правилами ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 11.11.2021 року у кримінальному провадженні №000208 від 05.11.2021 року, укладену прокурором Сколівського відділу Стрийської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 263 КК України й призначити йому покарання у виді3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: 22 (двадцять два) патрони калібру 5,45х39 мм до автоматів системи Калашникова АК-74, його модифікацій АКС-74, АКС-74У, та ручних кулеметів РПК-74, та магазин автомата системи Калашникова калібру 5,45 мм, який є складовою частиною вогнепальної нарізної зброї, які знаходяться на зберіганні в камері зберігання відділення поліції №3 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення комплексної експертизи зброї № КСЕ-19/114-21/18174-БЛ від 28.10.2021 року в сумі 1 372 (одну тисячу триста сімдесят дві) гривень 96 коп.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1