СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/863/22
ун. № 759/3467/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2022 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000573 від 27.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Суми, громадянки України, з середньою освітою, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 не судимої,-

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , про застосування стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою на строк 60 (шістдесят) днів.
Дане клопотання обґрунтоване тим, щоу провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000573 від 27.02.2022, в якому 28.02.2022 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись на території Святошинського району міста Києва, не маючи постійного джерела доходів, з метою покращення свого матеріального становища, вирішила вчинити злочин, пов`язаний з відкритим викраденням чужого майна громадян, поєднаного з проникненням у приміщення, за попередньою змовою групою осіб.
Так, 27.02.2022 року, приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходилась неподалік кіоску, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Жолудєва, 4, де перебувала разом з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у яких виник злочинний умисел направлений на відрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, за попередньою змовою групою осіб. В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обговорили власні дії та розподілили ролі, згідно яких повинні були діяти в приміщенні кіоску, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою та заздалегідь розподіливши ролі з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 27.02.2022, приблизно о 15 год. 05 хв., скориставшись пошкодженою вітриною, проникли до приміщення кіоску, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .
В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні кіоску, почали оглядати полиці із різними товарами. ОСОБА_4 взявши до рук обраний товар, а саме слабоалкогольні напої, у кількості 10 пляшок та одну пачку чіпсів, вийшла з приміщення та разом з ОСОБА_6 почала чекати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
За декілька хвилин, ОСОБА_6 зустрівшись з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 біля приміщення кіоску, направились у невідомому напрямку. В цей час, їх протиправні дії були викриті працівниками поліції, останні з метою перевірки ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали йти в їх бік. В свою чергу, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що їх протиправні дії викриті, почали втікати, однак не довели злочин до кінця, оскільки були затримані працівниками поліції разом з викраденим при них чужим майном.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинила закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, в їх сукупності.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства на момент обрання запобіжного заходу встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме про те, що підозрювана ОСОБА_4 у випадку не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, або застосування більш м`якого запобіжного заходу, може вчинити спроби: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час є достатні підстави вважати, що обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, надасть можливість підозрюваній зникнути та переховуватись від слідства та суду для уникнення кримінальної відповідальності, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про неможливість застосування до неї більш м`яких запобіжних заходів. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого їй правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваної у зв`язку з тим, що остання вчинила тяжкий злочин та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування. До підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити її поручителями.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, в якій визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. п. 3, 5, 6, 7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків. Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.
У судому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити в повному обсязі.
Підозрювана ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила обрати запобіжний захід відносно неї не пов`язаний з триманням під вартою.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього додатки, слідчий суддя дійшов такого висновку.
У судовому засіданні встановлено, щоу провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, знаходиться кримінальне провадження № 0000573 від 27.02.2022, в якому 28.02.2022 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
Як вбачається з додатків, долучених до клопотання, 28.02.2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Отже, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184).
Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Крім того, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.
Обґрунтованість підозри у вчиненні вище вказаних кримінальних правопорушень (злочинів) повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами.

Враховуючи наведене, слідчий суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, правильність кваліфікації його дій, належність та допустимість доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, вважає, що зміст клопотання та долучених до нього документів можуть свідчити про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, отже, про існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, слідчий суддя доходить до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження, та особу ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя враховує те, що ризиками у даному випадку є дії, які можуть вчинятися з високим ступенем ймовірності.
Так, слідчий суддя вважає, що прокурор у судовому засіданні довів, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є ризик переховування від органів досудового розслідування та в подальшому від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За таких обставин, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.
При цьому, слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за кримінальне правопорушення, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення кримінальних правопорушень.
Враховуючи наведене, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані органом досудового розслідування докази про причетність підозрюваного до вчинення злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, а також доведеність в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов та таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.
При цьому, на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.
Разом з тим, слідчий суддя, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення підозрюваній ОСОБА_4 розміру застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 193-197, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Святошинського УП ГУ НП у м. Києві про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000573 від 27.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто до 27.04.2022 (включно), та утримувати її в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити підозрюваній ОСОБА_4 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, у розмірі 100 (ста ) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 248100 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду м.Києва, (код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268059, банк отримувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA1012089), після внесення якої ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 строком на 2 (два) місяці обов`язки, у відповідності до ст.182 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора і суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому свій закордонний паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання, покладених на неї обов`язків застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді діє до 27.04.2022 р. та підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали оголошено 03.03.2022р.

Ухвала може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1