КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/5869/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» матеріали провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 вересня 2021 року, щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, працюючого головою Правління ПрАТ «Завод Кузня на Рибальському», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст.192 КК України,
за участю: прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , підозрюваного ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
в с т а н о в и л а:
Строк дії ухвали визначено до 23 листопада 2021 року включно.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подали апеляційні скарги в яких просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 .
На обґрунтування вимог апеляційної скарги поданої захисником ОСОБА_7 , зазначається, що оскаржувана ухвала від 25.09.2021 року є незаконною та необґрунтованою. Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою судовий розгляд був здійснений неповно. Висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, не відповідають фактичним обставинам справи та зроблені, без належного дослідження необхідних для вирішення клопотання обставин. Також, має місце порушення вимог КПК України. Вказане, з огляду на положення ст. 409 КПК України, дає підстави для скасування даної ухвали.
Також апелянт звертає увагу на те, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою подано до Печерського районного суду м. Києва із порушенням процесуальних строків, на непідсудність даного клопотання слідчого Державного бюро розслідувань Печерському районному суду м. Києва. Строк тримання ОСОБА_8 під вартою продовжено в установі, якої взагалі не існує, а саме в Київському СІЗО. Слідчим суддею під час розгляду клопотання не досліджено жодного доказу. Більш того, відсутні докази обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, відсутня начебто завдана ОСОБА_8 матеріальна шкода. Не доведено того, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_8 під вартою. Не розглянуто слідчим суддею можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Продовжено дію альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, без перевірки обґрунтованості розміру застави, який є непомірним та необґрунтованим для ОСОБА_8 . Невиправдано зволікання стороною обвинувачення з проведенням досудового розслідування, необґрунтованість строку тримання ОСОБА_8 під вартою.
Крім того апелянт вказує на відсутність в діях ОСОБА_8 , ознак підбурювання до вчинення кримінального правопорушення, відсутність обов`язкових елементів як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони складів кримінальних правопорушень інкримінованих ОСОБА_8 . Та вважає, штучно завищену кваліфікацію кримінальних правопорушень.
Апелянт також вказує на необґрунтованості підозри в частині, що стосується питання укладення контракту, оплати, внесення до нього змін, виконання тощо, оскільки наявні господарсько-правові відносини та дотримані належні процедури. Та вважає, що підозра також є необґрунтованою, через надання стороною обвинувачення недопустимих, недостовірних, необґрунтованих, необ`єктивних висновків експертизи військового майна та судово-економічної експертизи.
Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою, органом досудового розслідування не було наведено жодного конкретного факту, а також не надано жодного доказу, що б доводили існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Відсутній ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких речей чи документів, оскільки всі необхідні речі та документи вже давно вилучено під час неодноразових обшуків.
Щодо ризику незаконного впливу, зокрема, на свідків, то слідчим та прокурором до цього часу не визначено на яких саме свідків та яким чином ОСОБА_8 впливав чи може впливати. З аналізу матеріалів кримінального провадження, стороні захисту взагалі не зрозуміло покази, яких саме свідків покладено в основу підозри.
Всі підозрювані у цьому кримінальному провадженні перебувають в Державній установі «Київський слідчий ізолятор». Тому ОСОБА_8 , у випадку перебування його на волі, аж ніяк не зможе на них впливати.
Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є лише припущенням сторони обвинувачення, що не підтверджується жодним доказом.
Крім того, сам ризик переховування від органу досудового розслідування та суду істотно зменшився, з огляду на процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 , яка полягає у сумлінному виконанні покладених на нього обов`язків, бездоганної його поведінки, а також з урахуванням часу, протягом якого ОСОБА_8 перебуває в умовах Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Також, ОСОБА_8 , до моменту обрання 07.07.2021 року йому запобіжного заходу, прибував на всі судові засідання. Жодної повістки про виклик, за якою б ОСОБА_8 не прибув до органу досудового розслідування та суду без поважних причин, стороною обвинувачення не надано. Така поведінка лише спростовує доводи сторони обвинувачення про ризик втечі.
Апелянт просить також врахувати особу підозрюваного ОСОБА_8 : який має стійкі соціальні зв`язки; має постійне місце роботи й проживання; має літніх батьків та неповнолітніх дітей, які потребують його допомоги; позитивно характеризується за місцями роботи, проживання та перебування під вартою; має поганий стан здоров`я.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційних скарг, доводи прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг та просили залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги, з доповненнями сторони захисту підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
02.07.2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 192 КК України.
07.07.2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого, погодженого із прокурором та обрано ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням у Київському слідчому ізоляторі. Визначено розмір застави у сумі 443 920 444 грн. у межах строку досудового розслідування, тобто до 02.09.2021, та покладено, у разі внесення застави, наступні обов`язки: не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
23.09.2021 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 02.01.2022 року включно.
24.09.2021 слідчий другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 , у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, яка підтверджується наступними доказами, а саме: документами державного оборонного замовлення (ДОЗ), з яких убачається, що предмет його показників у частині десантних катерів «Кентавр», за період виконання контракту на їх будівництво, не змінювався; документами Командування Військово Морських Сил ЗС України щодо потреб у десантних катерах «Кентавр», з яких, зокрема, слідує, що упродовж 2016-2021 років предмет потреби не змінювався; державним контрактом на виготовлення десантно-штурмових катерів «Кентавр» для потреб Міністерства оборони України, та додатковими угодами до нього, з яких убачається, що у ході виконання контракту було змінено його предмет (усупереч показникам ДОЗ, сформованим за потреба ВМС ЗСУ); документами щодо виконання контракту на будівництво десантно-штурмових катерів «Кентавр», якими підтверджується обізнаність підозрюваного із обставинами укладення та виконання контракту; платіжними документами, вилученими у Державній казначейській службі України, які підписані підозрюваним; показаннями свідків щодо обставин виконання державних контрактів, а також встановлених процедур, які були порушені при їх укладенні; документами, що підтверджують виявлені порушення під час укладання та виконання вищевказаних державних контрактів; висновками товарознавчих експертиз військового майна та судово-економічних експертиз, якими підтверджено заподіяння збитків; іншими матеріалами досудового розслідувань у своїй сукупності.
Також сторона обвинувачення зазначила, що через виняткову складність кримінального провадження, яка визначається наявністю трьох підозрюваних, необхідністю проведення значного обсягу слідчих та процесуальних дій, необхідністю виконання заходів забезпечення провадження, тривалістю проведення експертних досліджень, закінчити досудове розслідування протягом строку дії обраного запобіжного заходу тобто до 28.09.2021, не виявляється можливим.
Так, з метою перевірки і уточнення відомостей, що одержано у ході експертного дослідження, і які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, необхідно провести слідчий експеримент шляхом проведення випробувань катерів проекту «Кентавр», що дасть можливість визначити їх фактичні швидкість, осадку та інші істотні обставини. Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19.07.2021 надано, в порядку ч.5 ст.240 КПК України, дозволи на проведення зазначених слідчих експериментів. Однак, слідчі експерименти до цього часу не проведені, оскільки 19.07.2021 на обох катерах виявлено технічні несправності, які на даний час перешкоджатимуть їх випробуванням, усунення яких триває.
За таких обставин, органом досудового розслідування перед слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва повторно ініційоване питання про надання дозволу проведення слідчих експериментів з метою перевірки суттєвих та істотних показників двох збудованих десантно-штурмових катерів проекту «Кентавр», зокрема швидкісних, технічних показників тощо, їх відповідності технічному проекту, що є складним та за результатами яких буде необхідно вирішити питання про проведення додаткового експертного дослідження.
Крім того, у кримінальному провадженні тривають судові експертизи, зокрема: судова почеркознавча експертиза, яку призначено 24.05.2021, внесено зміни до постанови про призначення 25.06.2021 та 02.08.2021 (поставлено на вирішення додаткові питання, надані нові об`єкти дослідження); комплексна судова технічна та товарознавчо-економічна експертиза, яка призначена 22.03.2021, внесено зміни до постанови про призначення експертизи 27.07.2021 (поставлено на її вирішення додаткові питання); судова комплексна товарознавча експертиза та експертиза матеріалів, речовин та виробів, призначена 31.05.2021; судова військова експертиза, яка призначена 15.06.2021, проведення яких доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Також, у кримінальному проваджені слід встановити та допитати низку свідків, з числа осіб, які брали участь в укладенні та виконанні контракту на будівництво десантних катерів.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений у зв`язку з необхідністю виконання наступного: провести слідчі експерименти, у ході яких здійснити випробування двох збудованих десантно-штурмових катерів, проекту «Кентавр», та, за необхідності, провести додаткову експертизу; завершити призначені у кримінальному провадженні судові експертизи та отримати їх висновків; завершити огляди санітарних автомобілів (знаходяться у 52 військових частинах, за необхідності провести додаткову експертизу; допитати підозрюваних, після отримання висновків судових експертиз; допитати свідків, у т.ч. за клопотанням сторони захисту; здійснити інші заходи забезпечення кримінального провадження; провести слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на отримання відомостей, які мають значення для досудового розслідування, з урахуванням результатів додатково проведених слідчих та інших процесуальних дій; з урахуванням отриманих додаткових доказів, встановлених відомостей та фактів, у випадку виникнення підстав для зміни раніше повідомленої підозри, - виконати дії, передбачені ст. ст. 278, 279 КПК України; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування і вручити їх підозрюваним та їх захисникам, спрямувати обвинувальний акт до суду.
Результати проведення зазначених слідчих та процесуальних дій є суттєвими для повноти встановлення обставин, кола причетних осіб, мотивів і мети вчинення кримінального правопорушення.
У ході досудового слідства продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 192 КК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Зокрема, такими доказами є: документи державного оборонного замовлення (ДОЗ), з яких убачається, що предмет його показників у частині десантних катерів «Кентавр», за період виконання контракту на їх будівництво, не змінювався; документами Командування Військово Морських Сил ЗС України щодо потреб у десантних катерах «Кентавр», з яких, зокрема, слідує, що упродовж 2016-2021 років предмет потреби незмінювався; державним контрактом на виготовлення десантно-штурмових катерів «Кентавр» для потреб Міністерстваоборони України, та додатковими угодами до нього, з яких убачається, що у ході виконання контракту було зміненойого предмет (усупереч показникам ДОЗ, сформованим за потребаВМС ЗСУ); документами щодо виконання контракту на будівництво десантно-штурмових катерів «Кентавр», якими підтверджується обізнаність підозрюваного із обставинами укладення та виконанняконтракту; платіжними документами, вилученими у Державній казначейській службі України, які підписані підозрюваним; показаннями свідків щодо обставин виконання державних контрактів, а також встановлених процедур, які були порушені при їх укладенні; документами, що підтверджують виявлені порушення під час укладання та виконання вищевказаних державних контрактів; висновками товарознавчих експертиз військового майна та судово-економічних експертиз, якими підтверджено заподіяння збитків; іншими матеріалами досудового розслідувань у своїй сукупності.
Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 192 КК України.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagoz v. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій зач. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 192 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи апеляційних скарг щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінальнихправопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 426-1, ч. 2 ст. 192 КК України, колегія суддів вважає передчасними.
Більш того, дослідження та оцінка доказів у кримінальному провадженні відноситься до стадії судового розгляду по суті та не вирішується на стадії досудового розслідування, а тому посилання апелянтів на те, що наявні у матеріалах провадження докази є неналежними та недопустимими, та не підтверджують викладені у клопотанні фактичні обставини інкримінованихкримінальних правопорушень, а також доводи про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не надав оцінки доказам з точки зору належності та допустимості, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Продовжуючи дію відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, продовжують існувати.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 та відомості про його особу, в їх сукупності.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання. Врахував тяжкість злочину, конкретні обставини вчинення злочинів, дані про особу підозрюваного, в їх сукупності та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.
Таке обмеження права ОСОБА_8 , на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.
Доводи сторони захисту про те, що органом досудового розслідування не доведено, а слідчим суддею не встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, наявність ризиків неправомірної поведінки підозрюваного, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Таким чином колегією суддів встановлено, що доказів, які надані органом досудового розслідування до клопотання про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою на момент розгляду вказаного клопотання, було достатньо для продовження такого запобіжного заходу, оскільки вони в сукупності можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.
При цьому, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема і ті, на які посилаються в апеляційних скаргах захисники, тобто передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини. Однак з урахуванням обставин кримінального провадження, наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності продовження щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.
Однак є слушними доводи апеляційної скарги в частині того, що клопотання про продовження строків тримання під вартою подано до Печерського районного суду м. Києва із порушенням процесуальних строків, визначених ст. 199 КПК України з урахуванням абзацу 10 п. 20-5 розділу XI КПК України «Перехідні положення» проте дана обставина не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали враховуючи те, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.09.2021 року, а клопотання про продовження строку тримання подано на наступний день, а також те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Окрім цього, положеннями чинного КПК України не передбачено можливість постановлення слідчим суддею ухвали про повернення слідчому без розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою у зв`язку із пропуском слідчим строку звернення до суду.
Твердження апелянта, щодо непідсудності даного клопотання слідчого Державного бюро розслідувань Печерському районному суду м. Києва не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються матеріалами доданими до клопотання.
Проте є слушними доводи апеляційної скарги в частині того, що продовживши дію альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя не перевірив розмір застави, а автоматично продовжив його.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.
При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.
Враховуючи обставини інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, дані про його особу, репутацію, майновий та сімейний стан, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з часом зменшуються та не мають такого вагомого значення, як на початку досудового розслідування, колегія суддів приходить до висновку про необхідність визначення ОСОБА_8 застави у розмірі 10001620 гривень, що дорівнює 4406 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб
На переконання колегії суддів, такий розмір застави на даній стадії досудового розслідування буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 23.11.2021 включно та визначення застави у розмірі 10001620 гривень, що дорівнює 4406 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого другого відділу Управління з досудового розслідування військових кримінальних правопорушень Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_13 , погоджене із прокурором другого відділу процесуального керівництва Управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини у сфері оборонно-промислового комплексу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_16 , покласти наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_16 , обов`язків до 23.11.2021 року.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена особа ДУ «Київський слідчий ізолятор» чи іншої установи де підозрюваний перебуває під вартою негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_8 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_17 вважається таким до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_18 і ОСОБА_19 у, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4