УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання заступника начальника відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001649 від 26.10.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001649 від 26.10.2021 про накладення арешту на: подушку безпеки з водійського місця, яку поміщено до паперової коробки; подушки безпеки з рульового колеса, торпеди навпроти переднього пасажирського сидіння, переднього пасажирського сидіння, які поміщено в три окремих паперових конверти; змиви рідини бурого кольору з внутрішньої частини водійської двері, водійського сидіння, які поміщено у два окремих паперових конверти; фрагмент волосся з переднього правого пасажирського, який поміщено у паперовий конверт; змиви з внутрішньої ручки водійської двері, важеля перемикача передач, внутрішньої ручки передньої пасажирської двері на ватні палички, які поміщено в чотири паперові конверти, які були вилученні з автомобілю: «Інфініті», р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції України в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 26.10.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001649 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Під час досудового розслідування встановлено, що 26.10.2021 близько 20:40 в районі перехрестя пр. Гагаріна та вул. Одеської в м. Харкові відбулось зіткнення автомобілю «Шевроле Авео», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався по вул. Одеській в напрямку вул. Героїв Сталінграду та перетинав просп. Гагаріна на зелений для нього сигнал світлофора, з автомобілем «Інфініті», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався по пр. Гагаріна зі сторони вул. Зернової у напрямку вул. Південнопроектної, на червоний сигнал світлофора. Після зіткнення зазначених транспортних засобів деталі уламків від них контактували з припаркованим по пр. Гагаріна у правого краю проїзної частини автомобілем «Шкода Карок», р.н. НОМЕР_3 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобілю «Шевроле Авео», ОСОБА_6 загинув на місці, пасажири автомобілю «Інфініті» доставлені до ХМКЛШНМД ім. проф. Мєщанінова.
29.10.2021 під час проведення огляду місця події за адресою м. Харків, вул. Маяковського, 22 в салоні службового автмобіля автмобіля «VOLKSWAGEN PASSAT B-5», р.н. НОМЕР_4 , був виявленний та вилучений мобільний телефон «Apple iPhone 12 PRO MAX» синього кольору, який належиь ОСОБА_7 ..
Як зазначає слідчий, мобільний телефон «Apple iPhone 12 PRO MAX» синього кольору, який належить та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є речовим доказом, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У зв`язку з викладеним, слідчий зазначає, що на даний час виникла необхідність в арешті мобільного телефону «Apple iPhone 12 PRO MAX», крім того, зазначений мобільний телефон як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення судової експертизи відео-звукозапису і автетехнічної експертизи, а також встановлення факту перебування користувача даного телефону в певному місці та в певний час.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання просив задовольнити. Неприбуття слідчого у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Власник майна у судове засідання не викликався.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Слідчим суддею встановлено та як вбачається зі змісту витягу з ЄРДР №0001649, що відділом розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001649 від 26.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
27.10.2021 водію ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру, у вчиненні ч.2 ст.286 КК України.
Згідно протоколу огляду місця подія, проведеного 29.10.2021 за адресою м. Харків, вул. Маяковського, 22 в салоні службового автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT B-5», р.н. НОМЕР_4 , був виявлений та вилучений мобільний телефон «Apple iPhone 12 PRO MAX» синього кольору, який належить ОСОБА_7 .
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення дотримано вимоги ст. 171 КПК України, клопотання подано до суду у передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001649 від 26.10.2021 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон «Apple iPhone 12 PRO MAX» синього кольору, який був вилучений в ході огляду місці події 29.10.2021 та належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Місцем зберігання мобільного телефону «Apple iPhone 12 PRO MAX», відповідно до порядку визначеного Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012, визначити камеру схову СУ ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя -