Провадження 11-кп/824/3247/2021 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

01 жовтня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:
ОСОБА_2 (головуючий),ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року, -
в с т а н о в и л а :
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року кримінальне провадження № 0000267 від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 закрите за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із визнанням неконституційною та втратою чинності ст. 375 КК України відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-р/2020 від 11 червня 2020 року.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу у якій вказав на незаконність ухваленого рішення у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування мотивів поданої скарги апелянт звернув увагу на те, що кримінальне провадження закривається з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, у разі набрання чинності законом, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою. Тобто, питання вчинення діяння підлягало встановленню у ході судового провадження. Обвинувачений вказав на суперечливість та неконкретність пред`явленого обвинувачення за ст.375 КК України суб`єктом вчинення якого він не міг бути. Крім цього, на думку ОСОБА_8 , закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суперечить як засадам кримінального провадження так і рішенню Конституційного Суду України, відповідно до якого особа не може бути підданою кримінальному переслідуванню за ст.375 КК України незалежно від вчинення чи не вчинення відповідного діяння. Вважав, що ухвалене судом рішення про закриття кримінального провадження, яким фактично була встановлена причетність обвинуваченого до інкримінованого йому діяння, порушило його право на захист. Просив ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України за відсутністю події кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 вказано на незаконність ухвали суду та необхідність її скасування. Апелянт звернув увагу на те, що викладені в ухвалі позиції учасників судового провадження щодо поставленого на обговорення судом питання про закриття кримінального провадження не відповідають тим, що були надані учасниками у залі судового засідання. Зокрема, прокурор ОСОБА_9 у судовому засіданні висловлював позицію про відсутність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак суд допустився власного трактування його пояснень, виклавши їх у судовому рішенні на власний розсуд. Крім того, поза належною увагою суду залишилось те, що на момент складання щодо ОСОБА_10 обвинувального акта, ніхто з інших імовірних співучасників кримінального правопорушення суддів Дніпровського районного суду м. Києва, ухвалення якими незаконних судових рішень організував ОСОБА_8 , не був притягнутий до кримінальної відповідальності. Наведене, на переконання захисника свідчить про відсутність у діях ОСОБА_8 події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України. Просив ухвалу скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення.
В поданих запереченнях прокурорів Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 останні вказали на безпідставність її доводів. Звернули увагу на те, що у ході з`ясування думки обвинуваченого ОСОБА_8 щодо можливості закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України у судовому засіданні, останній двічі підтвердив свою згоду на це. Крім цього, на думку прокурорів, прохальна частина апеляційної скарги про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, тобто ухвалити рішення апеляційним судом про наявність або відсутність у його діях складу кримінального правопорушення є безпідставною з огляду на визнання неконституційності ст.375 КК України. На думку прокурорів, суд обґрунтовано закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п.4 ч.1 ст.284 КПК України. Вказане рішення відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 13.01.2021 року, відповідно до якої, дія чи бездіяльність перестають вважатися злочином як на підставі закону про скасування кримінальної відповідальності, так і у зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України рішення про неконституційність норми Кримінального кодексу України, що встановлювала цю відповідальність. При цьому, прокурори звернули увагу на те, що рішення суду про закриття кримінального провадження із вказаних підстав було прийняте у підготовчому судовому засіданні без перевірки фактичних обставин кримінального правопорушення та висновків про їх доведеність. Просили апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу без зміни.
Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:
обвинуваченого ОСОБА_8 , який подану апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити; апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 підтримав;
захисника ОСОБА_7 , який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити; апеляційну скаргу обвинуваченого підтримав і також просив її задовольнити;
прокурора, який апеляційні скарги обвинуваченого та захисника вважав необґрунтованими, просив залишити їх без задоволення, а ухвалу без зміни;
вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу, яке, відповідно до ч.10 ст.284, п.3 ч.1 ст.392 КПК України може бути оскаржене в апеляційному порядку.
За загальним правилом, апеляційна скарга на судове рішення, ухвалене судом першої інстанції подається через суд, який ухвалив судове рішення, який через три дні після закінчення строку апеляційного оскарження судового рішення надсилає отримані апеляційні скарги разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції (п. ч.1 ст.395, ч.1 ст.397 КПК України).
Визначення поняття «матеріали кримінального провадження» містяться у ч.1 ст.317 КПК України, відповідно до яких, документи, інші матеріали, надані суду під час судового провадження його учасниками, судові рішення та інші документи і матеріали, що мають значення для цього кримінального провадження, долучаються до обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності і є матеріалами кримінального провадження (кримінальною справою).
Загальні правила ведення діловодства в місцевих та апеляційних судах України, порядок роботи з документами регламентується Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 (далі - Інструкція). Відповідно до п.1 Розділу VII Інструкції, документи судової справи (матеріали кримінального провадження) підшиваються у спеціальну обкладинку, виготовлену друкарським способом та відповідно до п.18 та абз.2 п.20 складаються із оригіналів документів та оригіналу судового рішення зокрема.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року є рішенням, яким розгляд кримінального провадження був завершений в частині пред`явленого обвинувачення ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України шляхом його закриття.
Вказане рішення місцевого суду не є судовим рішенням на яке може бути подана скарга окремо від рішення суду у контексті п.21 Розділу VII Інструкції, у якому мова йде про проміжкові (процедурні) ухвали, у разі оскарження яких, суд самостійно формує матеріали оскарження ухвали із копій матеріалів кримінального провадження.
У разі закриття частини кримінального провадження, яке знаходиться на розгляді суду, останній мав би виділити цю частину в окреме провадження, керуючись положеннями ст.334 КПК України.
Натомість, суд сформував контрольне провадження, яке, відповідно до п. 22 Розділу VII Інструкції, формується апеляційним судом за результатами апеляційного перегляду судових рішень, без витребування матеріалів справи та без надходження матеріалів оскарження із суду першої інстанції.
За таких обставин, сформовані матеріали апеляційного оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року, якою кримінальне провадження № 0000267 від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 закрите за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у контрольне провадження, на переконання колегії суддів не відповідають як вимогам наведених вище положень КПК України, так і вимогам Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої Наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814 зокрема, у зв`язку із чим підлягають поверненню до місцевого суду для дооформлення.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
у х в а л и л а :
Матеріали контрольного провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 червня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000267 від 11 березня 2020 року щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із визнанням неконституційною та втратою чинності ст. 375 КК України відповідно до рішення Конституційного Суду України № 7-р/2020 від 11 червня 2020 року повернути до суду першої інстанції для належного оформлення.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4