Номер провадження: 11-сс/813/184/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2021 про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадженні №0000139, внесеному до ЄРДР 15.06.2021,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2021 відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадженні №0000139, внесеному до ЄРДР 15.06.2021.

Рішення слідчого судді обґрунтоване тим, що особа, яка подала скаргу просить зобов`язати слідчого виконати ухвалу суду від 09.12.2021, яка не входить до переліку бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені слідчому судді на стадії досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Зазначає, що зі змісту поданої скарги вбачається, що ОСОБА_6 фактично оскаржував бездіяльність слідчого, яка полягає в нездійсненні слідчим процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а тому вона підлягає оскарженню на підставі ст. 303 КПК України.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Учасники провадження, будучи повідомленими про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомили, а тому у відповідності до положень ч. 4 ст. 107, ч. 4 ст. 405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі сторін та без технічних засобів фіксації.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлений ст. 303 КПК України.

Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Так, ЄСПЛ, дотримуючись оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо). Суд може визнати причини попуску строку поважними, а підстави для його поновлення виправданими з метою досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи

У відповідності до положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачено право заявника на оскарження бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Під час вирішення питання про прийняття до розгляду скарги на бездіяльність слідчого або прокурора, відповідно до вимог ст. 304 КПК України, слідчий суддя може відмовити у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Як убачається з матеріалів судового провадження, 24.12.2021 ОСОБА_6 звернувся зі скаргою до слідчого судді Київського районного суду м. Одеси на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадження №0000778 від 14.03.2020 року.

У поданій скарзі апелянт зазначає, що Територіальним управлінням ДБР розташованого в м. Миколаєві не розглянуто заяву ОСОБА_6 подану в порядку статті 220 КПК та не надано на неї відповідь.

При цьому просив у поданій скарзі зобов`язати слідчого ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві (з дислокаціє у м. Одесі) виконати ухвалу суду та розглянути клопотання ОСОБА_6 від 26.11.2021 про визнання заявника потерпілим у належний процесуальний спосіб.

Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_6 фактично оскаржувалась бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні слідчим процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а тому вона підлягає оскарженню на підставі вимог ст. 303 КПК України.

Натомість слідчий суддя, в порушення вимог чинного кримінального процесуального закону, у відповідності до положень ст. 304 КПК України, рішення за результатами зазначеної скарги не прийняв та ухвалив рішення, яким відмовив у відкритті провадження.

Таким чином, всупереч вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя не здійснив жодних заходів на захист прав та інтересів заявника у даному кримінальному провадженні, формально розглянув скаргу та прийняв безпідставне рішення, яке не передбачено нормами кримінально процесуального законодавства.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, що у разі невиконання службовими особами судового рішення, заявник та інші учасники кримінального провадження не позбавлені права на звернення з відповідною заявою про притягнення цих осіб до відповідальності згідно вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Висновки апеляційного суду.

Враховуючи зазначені вище обставини, аналізуючи їх в сукупності, в зв`язку з допущенними слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, подана ОСОБА_6 апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з призначенням нового розгляду скарги ОСОБА_6 в тому ж суді, іншим слідчим суддею, тобто для виконання положень ст. 304 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 376, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.12.2021 про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України у кримінальному провадженні №0000139, внесеному до ЄРДР 15.06.2021 - скасувати.

Призначити новий розгляд скарги ОСОБА_6 в тому ж суді, іншим слідчим суддею.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4