Справа № 489/7157/21
Кримінальне провадження №1-кс/489/1765/21
УХВАЛА
04 листопада 2021 р. м.Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 володільця майна - ОСОБА_4 , власника майна - ОСОБА_5 , володільців ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши в режимі відеоконференції клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
02.11.2021 до Ленінського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання прокурора, датоване 11.10.2021, у кримінальному провадженні № 0001396 від 10.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, про накладення арешту на автомобіль марки "BMW-520I" д/н НОМЕР_1 , і.н. ТЗ - НОМЕР_2 з забороною відчуження, розпорядження та користування, який вилучений для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальних) дій, який має значення речового доказу, та який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ за № НОМЕР_3 , на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , та перебував у фактичному володінні у ОСОБА_7 .
Через відсутність на конверті штрих-коду та нечіткий відбиток штампу встановити дату відправки клопотання неможливо.
Прокурор обґрунтовує своє клопотання тим, що 10.10.2021 до ВП № 2 звернувся ОСОБА_4 про те, що невстановлена особа шляхом обману, під приводом ремонтних робіт, незаконно заволоділа автомобілем марки "BMW-520I" д/н НОМЕР_4 , чим спричинила його власнику матеріальну шкоду, яка встановлюється.
10.10.2021 за даним фактом СВ № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області внесено відомості до ЄРДР за № 0001396 від 10.10.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.
У ході проведення першочергових слідчих дій встановлено, що вищевказаний автомобіль марки "BMW-520I" д/н НОМЕР_4 , і.н. ТЗ НОМЕР_2 , протягом 2021 року при невстановлених обставинах неодноразово перереєстровувався, тобто відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, змінювались його власники та номерні знаки.
При цьому встановлено, що наразі згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 автомобіль марки "BMW-520I" д/н НОМЕР_1 , і.н. ТЗ НОМЕР_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_5
10.10.2021 в ході проведення огляду виявлено та вилучено автомобіль марки "BMW-520I" д/н НОМЕР_1 , і.н. ТЗ НОМЕР_2 , який перебував у фактичному володінні у ОСОБА_7 , оскільки даний автомобіль необхідний для подальшого проведення необхідних слідчих (процесуальних) дій, має значення речового доказу та являє собою предмет посягання.
Тому з метою збереження речових доказів виникли підстави необхідності накладення арешту на вилучене майно.
прокруор підтримав клопотання, наголосив на необхідності проведення судової експертизи щодо визначення вартості автомобіля та проведення низки слідчих дій щодо встановлення механізму відчуження майна від ОСОБА_4 .
Учасники ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 заперечували проти клопотання, наголошуючи на придбання автомобілю законним шляхом.
Дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, приходжу до такого.
Згідно пояснень заявника ОСОБА_4 вбачається, що в 2019 він придбав у ОСОБА_9 автомобіль "BMW-520I" д/н НОМЕР_4 , і.н. ТЗ НОМЕР_2 шляхом оформлення на нього генеральної довіреності на максимальний строк дії. Протягом двох років він розпоряджався даним автомобілем на власний розсуд, в т.ч. здавав в оренду на таксі. В лютому 2021 він передав ключі та техпаспорт від автомобіля ОСОБА_10 з метою ремонту транспортного засобу. Після лютого 2021 він бачив свій автомобіль неодноразово, в т.ч. на автостоянці біля МРЕО. 10.10.2021 він побачив свій автомобіль, на якому був переоформлений державний номер.
Згідно пояснень ОСОБА_11 на початку березня він придбав вказаний транспортний засіб на "розборці" на СТО в Терновці у чоловіка на ім`я ОСОБА_12 . Після відновлення він їздив на вказаному автомобілі приблизно 5-6 місяців та в середині серпня 2021 продав вказаний транспортний засіб.
Згідно пояснень ОСОБА_6 він придбав автомобіль БМВ на початку серпня 2021 з метою перепродажу у гр. ОСОБА_13 .
Згідно пояснень ОСОБА_7 він дізнався від свого знайомого ОСОБА_14 , що родич останнього продає транспортний засіб БМВ. Він придбав даний автомобіль для власного користування, розрахувавшись за нього з ОСОБА_14 10.10.2021 він рухався на вказаному автомобілі, його підрізав автомобіль "Рено", з-за керма якого вийшов чоловік, який представився ОСОБА_15 та повідомив, що вказаний автомобіль "БМВ" належить йому.
Згідно пояснень ОСОБА_14 , до нього звернувся його родич ОСОБА_6 з проханням допомогти продати автомобіль "БМВ". Він погодився та на початку жовтня 2021 він продав вказаний автомобіль ОСОБА_7 .
Згідно пояснень ОСОБА_16 на початку січня 2021 ОСОБА_17 , який загинув в ДТП на початку липня 2021, запропонував придбати у його знайомого на ім`я ОСОБА_18 автомобіль БМВ з документами на "розборку". Він придбав вказаний автомобіль, який пізніше продав ОСОБА_19 .
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч.2 ст. 173 КПК України, При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до обставин вчинення кримінального правопорушення, невстановлена особа заволоділа транспортним засобом шляхом обману під приводом ремонтних робіт, в той час як кримінальне правопорушення кваліфіковано органом досудового розслідування за ч.1 ст. 289 КК України.
У вказаному кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не буде піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен враховувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З наданих слідчому судді матеріалів не вбачається, що ОСОБА_7 , який наразі володіє автомобілем на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_5 , володів ним незаконно.
Заява ОСОБА_4 , за його ж словами є власником на підставі "генерального" доручення, про вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, сама по собі не вказує на причетність подружжя ОСОБА_20 , ОСОБА_7 до кримінального правопорушення та незаконність набуття ОСОБА_20 права власності на цей автомобіль, а тому обмежувати право власності ОСОБА_20 на цей автомобіль шляхом його арешту і пов`язаних з цим обмежень суд не вважає за потрібне.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1