ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/88/22 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - постанова суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2022 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

особи, щодо якої встановлено

адміністративний нагляд ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника особи щодо якої встановлено адміністративний нагляд ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року про встановлення адміністративного нагляду,

в с т а н о в и л а:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року задоволено частково подання начальника Тернопільського ВП ГУНП України в Тернопільській області та встановлено ОСОБА_7 адміністративний нагляд терміном на 12 (дванадцять) місяців і встановлено наступні обмеження: заборона виходу з дому (квартири) по місцю проживання (реєстрації) з 22 год 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня; реєструватись два рази в місяць (1-й, 3-й четвер місяця) з 19 години до 20 години в службовому кабінеті офіцера поліції; заборона виїзду за межі м. Тернополя без дозволу працівників поліції.
Задовольняючи клопотання про встановлення адміннагляду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 є особою, яка підпадає під дію Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі і потребує профілактичних заходів спостереження та контролю з боку органів Національної поліції.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , вважає постанову суду першої інстанції про встановлення адміннагляду незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, а також прийнятою з істотним порушенням вимог процесуального права.
Вказує, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, оскільки не було об`єктивно з`ясовано всіх реальних обставин щодо підстав задоволення клопотання про встановлення адміністративного нагляду.
На думку апелянта, клопотання начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про встановлення ОСОБА_7 адміністративного нагляду є безпідставним і його потрібно було залишити без задоволення.
Звертає увагу, що судом першої інстанції справа розглядалася за відсутності ОСОБА_7 та його захисника, а також без повідомлення прокурора і без його участі в судовому засіданні.
Просить скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року про встановлення ОСОБА_7 адміністративного нагляду та відмовити в задоволенні клопотання начальника Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області про встановлення ОСОБА_7 адміністративного нагляду

Заслухавши доповідь судді; адвоката ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , як особу щодо якої встановлено адміністративний нагляд, які підтримали подану апеляційну скаргу і просять її задовольнити; прокурора, який вважає, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального розглядаючи клопотання про встановлення адміннагляду і тому не заперечує щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до наступних висновків.

В матеріалах провадження відсутні належні докази щодо участі ОСОБА_7 у розгляді справи судом першої інстанції, а також відсутні відомості про вручення йому копії постанови суду від 17 грудня 2020 року.
Апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_8 подав 31 січня 2022 року.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин і його слід поновити.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального процесуального закону.
Згідно вимог ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне судове рішення.

Аналіз положень Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» в частині кола осіб, до яких такий нагляд може бути застосований, підстав його застосування, а також підстав та порядку його припинення свідчить про те, що застосування адміністративного нагляду є одним із наслідків засудження особи та випливає з судового рішення, яке набрало законної сили (щодо осіб, визначених у пункті «г» статті 3 цього Закону), або ж матеріалів установ виконання покарань або органів Національної поліції, що характеризують поведінку засудженого під час відбування покарання, або ж після його відбування. Встановлення такого нагляду можливе в межах строків судимості як наслідку засудження кримінально-правового характеру.
Згідно ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. У відповідності до ч. 6 ст. 539 КПК за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Таким чином, особа, до якої судовим рішенням в порядку Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі`встановлено адміністративний нагляд та обмеження щодо його поведінки, має право на апеляційне оскарження такого судового рішення на підставі ст. 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» в порядку, визначеному Розділом VIII КПК, яким регламентовано порядок виконання судових рішень.

Тому, суд першої інстанції, здійснюючи судовий розгляд подання про встановлення адміністративного нагляду, повинен був керуватися вимогами ст. 539 КПК України та викликати в судове засідання, засудженого, його захисника, прокурора.
В матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про належне повідомлення вказаних учасників судового провадження про дату, час та місце розгляду справи.
Виходячи зі змісту постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року, прокурор участі в судовому засіданні не приймав. Доказів його повідомлення місцевим судом про розгляд справи немає.
Також, в матеріалах справи відсутній журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження, що не дає змоги встановити участь ОСОБА_7 , як особи щодо якої розглядалося питання про встановлення адміністративного нагляду, в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає такі порушення, допущені судом першої інстанції істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і, у відповідності до п.7 ч.2 ст.412, ст.415 КПК України є підставою для скасування рішення суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 412, 415 КПК України, ст.5 Закону України № 264/94-ВР від 01 грудня 1994 року «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», ст.158 КВК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Поновити адвокату ОСОБА_8 строк апеляційного оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року
Апеляційну скаргу захисника особи щодо якої встановлено адміністративний нагляд ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2020 року відносно ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий

Судді