Справа № 747/551/21
Провадження № 1-кп/747/73/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2021 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000157 від 20.09.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Талалаївка Чернігівської області, мешканки АДРЕСА_1 , такої, що не працює, українки, громадянки України, раніше не судимої, -

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2021 року близько 15-ї год ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 , умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), таємно, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спав, витягла з внутрішньої кишені його жакета грошові кошти в сумі 300 грн та в подальшому розпорядилась ними на власний розсуд. Внаслідок крадіжки потерпілому ОСОБА_5 спричинено матеріальні збитки на суму 300 грн. Крім цього, ОСОБА_3 в цьому ж місці, цей же день і час, діючи умисно з корисливих мотивів, таємно, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, викрала з сумки ОСОБА_5 його банківську карту для виплат АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , і яка згідно Законів України «Про інформацію», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про електронні документи та електронний документообіг» є електронним платіжним документом ОСОБА_5 , який надає йому доступ до його грошових коштів.

Своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів ОСОБА_3 скоїла кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнала в повному обсязі і суду показала, що 10 вересня 2021 року до неї додому прийшов ОСОБА_5 , з собою він приніс спиртне. Після того, як він пообідав та випив спиртного, заснув. Після цього обвинувачена вирішила забрати в нього гроші, які були в кишені. Також обвинувачена знала, що в нього в сумці була картка, яку вона також забрала собі. Викрадені кошти витратила на власні потреби, платіжну картку повернула потерпілому, коштів з неї не знімала. У скоєному щиро розкаюється, запевнила суд, що більше подібне не повториться.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, покарання просить призначити на розсуд суду. Суд, заслухавши учасників судового розгляду у відповідності до ч.1 ст. 325 КПК України ухвалив провести судовий розгляд без участі потерпілого ОСОБА_5 , оскільки за його відсутності можливо встановити всі обставини кримінального провадження.

Обвинувачена ОСОБА_3 свою винність у вчинених діяннях визнала повністю і суду дала показання, що вчиняла злочини саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченої у їх вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинувачену, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченої, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін.

Суд встановив, що обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності її позиції. Обвинуваченій роз`яснено, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 скоїла:

- незаконне викрадення чужого майна (крадіжку),

- викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, оскільки згідно Законів України «Про інформацію», «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», «Про електронні документи та електронний документообіг» і примітки до ст. 200 КК України банківська картка для виплат є електронним платіжним документом, який надавав потерпілому доступ до його грошових коштів;

Всі незаконні дії обвинуваченої були з єдиним умислом, спрямованим на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_5 , тому суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України. Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Тобто загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації призначення покарання, завданням якої є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість призначення покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_3 , є проступками. По місцю проживання обвинувачена характеризується задовільно, раніше не судима. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України в ході судового розгляду не встановлено.

Тому, враховуючи обставини справи, тяжкість кримінальних правопорушень та особу винної, ознак антисоціального напряму в поведінці якої не виявлено, та зважаючи на положення рішення Конституційного Суду України № 15-рп/2004, у якому зазначено, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізан проти Росії» суд зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Разом з тим, у справі «Ізмайлов проти Росії» суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи». Кримінальне покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення та усвідомлення винною особою необхідності її понести та з іншої сторони такі заходи примусу мають та повинні бути достатніми для перевиховання особи та попередження нових злочинів.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вбачає за можливе призначити покарання в межах санкцій статей обвинувачення. Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченій оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Крім того, за змістом п. 12 ч. 1 ст. 368, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами. У разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення щодо речових доказів і документів. Тому суд приходить до висновку про вирішення долі речового доказу у відповідності до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід обвинуваченій до вступу вироку в законну силу не обирати. Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України і призначити їй покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт;

- за ч.1 ст. 357 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Речовий доказ по справі банківську карту «Ощадбанк» № НОМЕР_1 залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1