У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2022 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0001425 внесеним до ЄРДР 01.07.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17.02.2022 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України.

З клопотання видно, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

В травні 2014 року, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбачуваного законами України збройного формування, увійшов до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» під керуванням невстановлених осіб. Ознайомившись з встановленим правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_5 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань.

Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, невстановленою особою в травні 2014 року, ОСОБА_5 було призначено на посаду бійця на території блокпосту, що був розташований на проїжджій частині на перехресті вул. Орденоносців сел. Семенівка Слов`янського району Донецької області та траси «Київ Харків - Довжанський», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, здійснював охорону даного блокпосту, догляд громадян та автомобілів, регулювання руху транспортних засобів, що перетинали даний блокпост у складі наряду незаконного формування, використовуючи при цьому вогнепальну зброю, одягнений в камуфляжну армійське форму.

Здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, ОСОБА_5 систематично виконував накази свого безпосереднього командира, а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосування вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної «ДНР».

Таким чином, дії ОСОБА_5 та невстановлених осіб носили тривалий характер, та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого законами України збройного формування на території Донецької області було спричинено масову загибель, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

Умисними діями, які виразились в участі у діяльності непередбачених законами України збройних формуваннях, що спричинило масову загибель людей, а також зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 5 ст. 260 КК України, тобто участі у діяльності непередбачених законом України збройних формувань, що спричинило масову загибель людей, а також руйнування та пошкодження великої кількості адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

07 квітня 2015 року винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_5 .

На підставі ст.ст. 111, 135, 136 КПК України та за вимогами ст.ст. 276-278 КПК України повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_5 отримав захисник ОСОБА_4 .

Вина підозрюваного підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами допитів свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами провадження в їх сукупності.

ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років.

17 лютого 2020 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області винесено ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 , для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 190 КПК України, строк дії даної ухвали закінчився, а місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 не встановлено по теперішній час.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років, є підстави вважати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного та не дадуть можливості уникнути вказаних ризиків.

Вислухавши прокурора який підтримав заявлене клопотання, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання слідчим, надані наступні докази:

* витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.09.2015 року за № 0002421;

* протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 01.04.2015 року, який пояснив що ОСОБА_5 чергував на блок-посту;

* протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 01.04.2015 року, згідно з яким свідок ОСОБА_7 впізнав під фото № 2 особу ОСОБА_5 , який чергував на блок-посту;

* протокол дослідження інформації, отриманої при застосуванні технічних засобів від 05.04.2015 року, згідно з яким у всесвітній мережі інтернет виявлена інтернет-сторінка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме в соціальній мережі «Однокласники» за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на фотографії зображено ОСОБА_5 зі зброєю в руках, а саме АК-74 у військовій формі, на сторінці розміщена інформація про так звані «ДНР» та «ЛНР».

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов`язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

07 квітня 2015 року було складено повідомлення про підозру відносно ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, однак саме повідомлення вручено ОСОБА_5 не було. З клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 вбачається, що повідомлення про підозру складене 07 квітня 2015 року, вручено 06 лютого 2020 року його дочці ОСОБА_8 , однак з клопотання та долучені до нього матеріали і докази жодним чином не підтверджують спорідненість наведених осіб. Крім того, по батькові особи, яка отримала повідомлення про підозру, не співпадає з ім`ям особи щодо якої заявлено дане клопотання, що викликає сумніви відносно дійсної спорідненості ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , як батька та доньки, відповідно. Підтвердження отримання захисником ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 у матеріалах долучених до клопотання, відсутні

Постановою слідчого від 07 квітня 2015 року ОСОБА_5 оголошений в розшук.

Відповідно до положення п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України до запобіжних заходів належить тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, сторона обвинувачення під час досудового розслідування має право на звернення з таким клопотанням лише щодо особи, якій у передбачений КПК України спосіб повідомлено про підозру.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З доданого до клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, від 07 квітня 2015 року, вбачається, що ОСОБА_5 зазначене повідомлення вручене не було. Таким чином, ОСОБА_5 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, у порядку, передбаченому КПК України, тому він не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001425 від 01 липня 2015 року.

Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно особи, яка у встановлений КПК спосіб не набула статусу підозрюваного, чинним КПК не передбачено, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 42, 135, 187-190,278 КПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом 5 днів з дня винесення.

Слідчий суддя

Слов'янського міськрайонного суду ОСОБА_1