490/6896/21 23.09.2021
н/п 1-кп/490/614/2021
справа № 490/6896/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглядаючи кримінальне провадження №0000026 відомості про яке 31.08.2020 внесено до ЄРДР за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт Єланець Єланецького району Миколаївської області, національність українець, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
02 вересня 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.

На початку липня 2021 року у ОСОБА_3 виник намір на незаконне придбання з метою збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме тютюнових виробів та алкогольних напоїв.

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_3 в період з початку липня по 27.07.2021 року придбав за готівкові кошти у невстановлених осіб незаконно виготовленні алкогольні напої у кількості не менше як 710 літри алкогольних напоїв та тютюнові вироби без марок акцизного податку України у кількості не менше, ніж 9778 пачок.

Окрім цього, реалізуючи злочинний умисел, направлений на зберігання з метою збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв та тютюнових виробів, ОСОБА_3 використовував aвтомобіль Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , гаражне приміщення № НОМЕР_2 АГК "Жигули", розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. 1-а Інгульська, 1а, 1а/11 та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , для зберігання незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

27 липня 2021 року в період часу з 08 год. 30 хв. по 10 год. 15 хв. в ході проведеного обшуку автомобіля Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 виявлено та вилучено тютюнові вироби без марок акцизного податку, а саме: тютюнові вироби у загальній кількості 4015 пачок, баклажки з прозорою рідиною з запахом спирту, загальним об`ємом 502 літри.

В подальшому, 27 липня 2021 року в період часу з 10 год. 20 хв. по 12 год. 30 хв., в ході проведеного обшуку нежитлового приміщення (гаражу) № НОМЕР_2 , розташованого: АДРЕСА_3 , було виявлено та вилучено тютюнові вироби без марок акцизного податку, а саме: тютюнові вироби у загальній кількості 5763 пачок, баклажки з прозорою рідиною з запахом спирту та з бурою рідиною з запахом спирту загальним об`ємом 59,5 літри, алкогольна продукція з марками акцизного податку України загальним об`ємом 40 літрів.

Окрім цього, 27 липня 2021 року в перід часу з 14 год. 12 хв. по 15 год. 28 хв. в ході проведеного обшуку житлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено пластикові пляшки об`ємом 0,5 літрів з рідиною з запахом спирту у кількості 29 штук, загальним об`ємом 14,5 літри.

Вилучені в ході обшуків рідини є незаконно виготовленими алкогольними напоями під виглядом горілки та коньяку, які не відповідають вимогам ДСТУ 4256:2003 "Горілки і горілки особливі. Технічні умови", ДСТУ 4527:2003 "Напоїлікеро-горілчані. Технічні умови", ДСТУ 7130:2009 "Спирт етиловий ректифікований, горілки, напої лікеро-горілчані. Критерії оцінювання справжності".

Вилучені в ході обшуків тютюнові вироби є сигаретами без фільтру та сигаретами з фільтром які відповідають вимогам ДСТУ ГОСТ 3935:2004 "Сигарети. Загальні технічні умови" за фізичними показниками, та відповідно до вимог Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, надані на дослідження тютюнові вироби за своїми визначальними товарними характеристиками відносяться до Товарної позиції 2402: "Сигари, сигари з відрізаними кінцями, сигарили та сигарети, цигарки, з тютюноом або його замінниками", та відносяться до підакцизної групи товарів.

Вилучені в ході обшуків незаконно виготовлені алкогольні напої під виглядом горілки та коньяку мають відповідну товарну позицію згідно УКТЗЕД 2208 "Спирт етиловий неденатурований з концентрацією спирту менш як 80 об.%; спиртові дистиляти та спиртні напої, одержані шляхом перегонки, лікери та інші напої, що містять спирт", а отже згідно п.п. 14.1.5 Податкового кодексу України є підакцизними товарами.

Окрім цього, відповідно до п. 215.1 Податкового кодексу України до підакцизних товарів, зокрема, належать тютюнові вироби, тютюн та промислові замінники тютюну.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 204 КК України, як незаконне придбання з метою збуту та зберігання з цією метою незаконно виготовлених підакцизних товарів, а саме тютюнових виробів та алкогольних напоїв.

На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом також надійшла угода про визнання винуватості від 31.08.2021, укладена між прокурором у кримінальному провадженні Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_3 з іншого боку. Згідно угоди ОСОБА_3 під час досудового слідства повністю визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті. Враховуючи, що укладення угоди є добровільним волевиявленням сторін, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, при вирішенні питання укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_3 прокурором враховані такі обставини: можливість швидкого досудового розслідування, можливість прискорення судового розгляду; відсутність заподіяної матеріальної шкоди, особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, характеризується посередньо; наявність обставин, як пом`якшують покарання, а саме щире каяття ОСОБА_3 та активне сприяння у розкритті злочину . Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 204 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85000 гривень із розстрочкою виплати на строк 10 місяців.

Захисник ОСОБА_5 погодився з думкою прокурора, просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказав про добровільність угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, вказав про визнання вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, підтримав думку захисника, додатково суду пояснив обставини укладанні угоди, якими є: укладання угоди не за власною ініціативою; підписання угоди відбувалося у присутності адвоката та слідчого, за відсутністю прокурора, підпис якого на угоді був також відсутній.

Вислухавши учасників процесу, які, кожний окремо, підтримали вказану угоду про визнання винуватості та просили її затвердити, дослідивши обвинувальний акт з долученими прокурором додатками до нього, суд прийшов до наступного, що умови цієї угоди суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України, закону України про кримінальну відповідальність та не відповідають інтересам суспільства, при цьому виходить з наступного.

Так, кримінальним процесуальним законом визначено суттєві особливості розгляду кримінальних проваджень на підставі угод (диференціація процесуальної форми). Главою 35 КПК встановлено умови, за яких може бути укладено угоду про примирення або угоду про визнання винуватості, вимоги до змісту угоди, наслідки укладення та затвердження угоди, порядок судового провадження на підставі угоди.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності до приписів ч. 7 ст. 474 КПК України суд перед затвердженням угоди перевіряє її на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Пунктами 1,2 вказаної частини передбачений обов`язок суду відмовити в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону та умови угоди не відповідають інтересам суспільства.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга №6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

При укладенні угоди прокурор не врахував положення ст. 470 КПК України, а саме: при укладенні угоди не обґрунтував наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

В угоді про визнання винуватості лише вказано про відсутність у справі матеріальної шкоди що суперечить п. 3 ч.1 ст. 470 КПК України.

Всупереч ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості в розділі 2 п. 2 а "Обов`язки підозрюваного", та розділі 3 "Строк та порядок виконання обов`язків підозрюваним" замість співпраці у викриті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (що допускається в разі відповідної домовленості) зазначено обов`язок ОСОБА_3 "беззастережно визнати під час судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачення за ч. 1 ст. 204 КК України в обсязі повідомленої йому підозри від 31.08.2021 року". У такий спосіб визнання винуватості є примушенням особи до певної дії, та свідчить що укладення угоди не є добровільним.

Згідно з умовами угоди про визнання винуватості, яка є предметом розгляду, сторонами узгоджено покарання за ч. 1 ст.204 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 5000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, із розстрочкою виплати на строк 10 місяців, при цьому угода не містить доводів та обґрунтування призначення саме такого виду покарання, що суперечить ч. 2 ст. 53 КК України.

Окрім цього призначення штрафу із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року можливе лише з урахуванням майнового стану особи і належать за нормами КПК України до виключних дискреційних повноважень суду та не можуть бути умовами угоди. Включення сторонами угоди до неї умови про розстрочення покарання суперечить вимогам до змісту угоди (умов угоди), які встановлені ч.1 ст.472 КПК України, та свідчить про порушення ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та є порушенням ст. 124 Конституції України, яка забороняє привласнення функцій судів іншим органам чи посадовим особам.

З огляду на викладене, беручи до уваги те, що угода не відповідає загальним вимогам ст. 472 КПК України, а умови угоди в частині призначення узгодженого сторонами покарання не відповідають вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства, принципам законності та справедливості, оскільки покарання не є достатнє обґрунтованим для виправлення ОСОБА_3 та запобіганню вчинення нових злочинів як останнім, так і іншими особами, суд вважає за необхідне відмовити в її затвердженні.

Положеннями п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України встановлено, що у разі відмови в затвердженні угоди, кримінальне провадження повертається прокурору для продовження досудового розслідування, а відповідно до ч. 4 ст. 314 КПК України ухвали про затвердження угоди або відмову в затверджені угоди не відносяться до переліку ухвал, постановлених під час підготовчого судового засідання, які підлягають оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись 314, 372, главою 35 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в затвердженні угоди укладеної між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 від 31.08.2021 року про визнання винуватості.

Повернути кримінальне провадження №0000026 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1