ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/8704/21 (1-кс/642/4919/21) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/179/22 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000522 від 13.10.2021, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
14.12.2021 року слідчий Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2021 рокуз клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, а також враховуючи те, що ОСОБА_7 вчинив злочини перебуваючи на посаді поліцейського-водія сектору логістики Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, будучи працівником правоохоронного органу органу Національної поліції, що дає достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 при застосуванні більш м`якого заходу, ніж тримання під вартою, в подальшому може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Крім того зазначив, що у кримінальному провадженні необхідно встановити та допитати свідків, яким ОСОБА_7 також збував наркотичні речовини, та які на цей час йому відомі, а також провести низку експертиз та враховуючи, що ОСОБА_7 тривалий час працює в правоохоронних органах та особисто знайомий з особами, яких орган досудового розслідування має намір допитати як свідків, а також має можливість спілкування з експертами особисто або через інших осіб, існує ризик незаконного впливу на свідків та експертів, а також знищення, спотворення будь-яких з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного, слідчий вважав, що інші більш м`які запобіжні заходи не пов`язані з триманням ОСОБА_7 під вартою не зможуть забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2021 року задоволено клопотанняслідчого.

Згідно ухвали застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб - до 10.02.2022 року.
Визначено суму застави у розмірі 59825 грн., які необхідно внести на депозит ТУ ДСА, до спливу терміну тримання під вартою. При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 з - під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення застави у сумі 59 825 грн та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі, що становить 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 124 050 грн., з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 , 8 ч.5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилалася на те, що ухвалу слідчого судді вважає є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в частині визначення суми застави у розмірі 59825 грн., у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Вказала, що судом при визначенні суми застави не враховано обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується. Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено виняткове покарання у виді позбавлення волі, а саме на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, та вказані злочини відповідно згідно з положеннями ст. 12 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів. Той факт, що у разі засудження за вчинення даних кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , як основне покарання, судом може бути застосоване лише покарання у виді позбавленні волі, сам по собі є одним з ризиків, який може свідчити про можливу неналежну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 . Крім того, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, які він вчинив будучи співробітником правоохоронного органу, основне завдання якого, запобігати правопорушенням. Вчиняючи злочини підозрюваний ОСОБА_7 порушив присягу поліцейського та основоположні принципи правоохоронної діяльності. Така протиправна поведінка підозрюваного ОСОБА_7 порочить звання поліцейського, свідчить про нехтування ним вимог законів України, підриває авторитет правоохоронного органу - Національної поліції, що призводить до втрати довіри громадян та суспільства в цілому до діяльності правоохоронних органів.
Також зазначила що, підозрюваний ОСОБА_7 , як працівник правоохоронного органу, обізнаний про методи та способи ведення досудового розслідування, а отже, розуміючи подальший процес досудового розслідування, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. Вказані обставини в сукупності дають підстави вважати, що перебуваючи на свободі ОСОБА_7 може продовжити вчиняти злочини.
Також вказала, що обставина, що підозрюваний ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу, становить окремий ризик щодо його можливості впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.
Зазначила, що будучи на посаді поліцейського, підозрюваний ОСОБА_7 представляв інтереси держави та користувався її авторитетом, що обумовлює його можливість шляхом обману та можливих корупційних зв`язків серед правоохоронних органів створити штучні докази щодо своєї непричетності до вчинених злочинів. Також, підозрюваний ОСОБА_7 в силу своєї посади поліцейського має знайомих та друзів в правоохоронній системі, тому може здійснити спроби щодо використання вказаних зав`язків з метою перешкоджанню кримінальному провадженню.
Крім того, прокурор посилається на те, що розмір визначеної судом першої інстанції застави не здатний забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків та є недостатньо великим. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 не має хронічних або важких захворювань, має соціальні родинні зв`язки, що в сукупності з його фінансовим становищем дає підстави вважати, що розуміючи можливе призначене йому покарання, він може вчинити дії спрямовані на зміну місця проживання або переїзду до іншої країни, а отже може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду. Тому прокурор вважає, що суд першої інстанції неповно врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, та правомірно застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необґрунтовано визначив суму застави у розмірі 59825грн., що, на її думку, не може слугувати меті застосування запобіжних заходів - забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, а також підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, знаходиться кримінальне провадження № 0000522 від 13.10.2021 за ч. 2 ст. 307 КК України.
13.12.2021 року ОСОБА_7 о 19:05 затримано на підставі ст. 208 КПК України.
14.12.2021 року слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , повідомлено ОСОБА_7 , про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів; ч. 2 ст. 307 КК України, а саме незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів, вчиненому повторно.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та зібрані під час досудового розслідування докази, надані до суду вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, dраховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 злочину та у разі доведення перед судом його винуватості застосування до останнього покарання, передбаченого Законом, є обґрунтованим ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, що може призвести до тяганини у справі та порушення вимог ст. 28 КПК України щодо прийняття остаточного процесуального рішення в розумні строки. Крім того, у кримінальному провадженні необхідно встановити та допитати свідків, яким ОСОБА_7 також збував наркотичні речовини, та які на даний час йому відомі, а також провести низку експертиз та враховуючи, що ОСОБА_7 тривалий час працює в правоохоронних органах та особисто знайомий з особами, яких орган досудового розслідування має намір допитати як свідків, а також має можливість спілкування з експертами особисто або через інших осіб, існує ризик незаконного впливу на свідків та експертів, а також знищення, спотворення будь-яких з речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Разом з цим, слідчий суддя визначив підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 59 825,00 грн., яка з урахуванням майнового та сімейного стану підозрюваного, не є явно непомірною для нього. В той же час вона є значною та, на думку слідчого судді, цілком здатною забезпечити виконання належної процесуальної поведінки з боку підозрюваного.
Слідчий суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).
За таких обставин, наявні у кримінальному провадженні відомості, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - обґрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому дій, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується наявними відомостями, які містяться у:

-протоколі огляду місця події від 15.11.2021, в ході якого вилучено паперовий згорток з наркотичною речовиною, яку добровільно видав ОСОБА_12 ;
- протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 15.11.2021, який пояснив, що 15.11.2021 конвоїр ОСОБА_7 збув йому наркотичний засіб в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області та він домовився з ним про придбання наркотичної речовини коли його знову будуть доставляти на судове засідання;
- висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» № СЕ-19/121-21/26743-НЗПРАП від 02.12.2021, відповідно до якого речовина, видана ОСОБА_12 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого в перерахунку на суху речовину склала 5,0357 грам:
- протоколі допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 13.12.2021 в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області конвоїр ОСОБА_7 збув йому наркотичний засіб за грошову винагороду в розмірі 800 гривень в ході проведення контролю за вчиненням злочину;
- протоколі огляду заздалегідь ідентифікованих грошових коштів та протоколом огляду особи, яка проводить оперативну закупку;
- протоколі огляду та добровільної видачі, в ході яких ОСОБА_12 видав полімерний пакет з речовиною рослинного походження;
- протоколом затримання ОСОБА_7 , в ході якого у ОСОБА_7 вилучено заздалегідь ідентифіковані грошові кошти;
- висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.6 «дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/121-21/27981-НЗПРАП від 14.12.2021, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, маса якого, в перерахунку на суху речовину склала 18,9027 грам, тим самим ОСОБА_7 повторно незаконно збув особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, що знаходиться у незаконному обігу.
Враховуючи вищенаведений обсяг відомостей судового провадження, колегія суддів вбачає, що вони об`єктивно свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування, внаслідок чого виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, а також наявності у матеріалах провадження доказів, які формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_7 до вчинення певних дій, згідно підозри.

При розгляді клопотання слідчим суддею враховані передбачені ст. ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу - наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України
Таке судове рішення, в частині необхідності застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та вважає, що застосування до ОСОБА_7 іншого, більш м`якого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з цим, колегія суддів не погоджується з визначеним слідчим суддею суду першої інстанції розміром застави, як альтернативного запобіжного заходу, виходячи з наступного.

Інкримінований ОСОБА_7 злочин не відноситься до злочинів, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України, внаслідок чого слідчий суддя зобов`язаний визначити йому розмір застави.
Визначаючи розмір застави, слідчий суддя визначив розмір застави в розмірі 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 59 825 грн.
Виходячи з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно з приписами п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
При розгляді питання щодо визначення розміру застави у цьому судовому провадженні, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
В апеляційній скарзі прокурор просить постановити ухвалу про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 з визначенням застави у розмірі понад 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 124 050,00грн., оскільки, на його думку, лише такий розмір застави здатний забезпечити належне виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.
З урахуванням фактичних обставин вчинення дій, згідно підозри, які інкримінуються підозрюваному ОСОБА_7 а саме того, що він підозрюється у злочині, який відноситься до категорії злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який вчинив будучи співробітником правоохоронного органу, основне завдання якого, запобігати правопорушенням, вчиняючи правопорушення, він порушив присягу поліцейського та основоположні принципи правоохоронної діяльності, колегія суддів вважає, що у цьому судовому провадженні є наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, зокрема здоров`я населення, який відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю в Україні, а також захисту інтересів громадян у сфері службової та професійної діяльності працівників поліції.
Крім того, високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, оскільки злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, це злочини, що посягають на здоров`я населення у зв`язку з поширення наркоманії та зростанням злочинності, пов`язаної з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про необхідність визначення застави в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 124 050,00 грн, оскільки вважає такий розмір застави пропорційним щодо конкретної особи, враховуючи відомості, які містяться в матеріалах клопотання, та обставин кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а також достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_7 , як підозрюваним, покладених на нього обов`язків, таким, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження.
При цьому, колегія суддів враховує матеріальний стан підозрюваного, який на час апеляційного розгляду відсторонений від роботи, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання.
Разом з цим, під час апеляційного розгляду ОСОБА_7 та його захисником не надано будь-яких доказів на підтвердження матеріального та фінансового стану підозрюваного.
Отже, підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково. Ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення розміру застави та в цій частині постановити нову, якою розмір застави збільшити, виходячи з положень ч.5 ст.182 КПК України. В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407 , 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2021 рокув частині визначення розміру застави скасувати та в цій частині постановити нову, якою збільшити розмір альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, визначивши заставу у розмірі 50 (п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 124050 гривень ( сто двадцять чотири тисячі п`ятдесят), яку необхідно внести, з урахуванням фактично сплаченої суми застави, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, на відповідний розрахунковий рахунок Харківського апеляційного суду (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 42261368; Банк отримувача ДКСУ м.Київ; Код банку отримувача (МФО) 820172; Рахунок отримувача UA0085314 ).
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_7 обов`язки, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 , 8 частини 5 статті 194 КПК України, а саме:
- прибувати до визначеної службової особи із встановленої періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або/місця роботи;
- утримуватись від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
В решті ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2021 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді