Справа № 159/2442/21
Провадження № 1-кп/159/83/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2022 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами суду, з використанням власних технічних засобів - за допомогою системи «EasyСon» кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 від 10 березня 2020 року про обвинувачення,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Рощахівка Бобринецького району Кіровоградської області, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу статті 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.03.2020 о 17 год 43 хв. у ході реагування на повідомлення про вчинення дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) та залишення місця події поліцейськими роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та рядовим поліції ОСОБА_7 за кілометровим покажчиком «438» на автодорозі «М-07 Ковель-Київ-Ягодин», був зупинений автомобіль марки «Renault», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Knapen», реєстраційний номер НОМЕР_2 , водієм якого був ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Поліцейськими було установлено, що водій ОСОБА_4 , керуючи вказаними транспортними засобами, на регульованому перехресті вулиць Варшавська-Шевченка у місті Ковелі, порушив Правила дорожнього руху, а саме: пункти 2.3.б), 13.1, 2.9.а) та допустив зіткнення з попутним автомобілем, після чого залишив місце події. Після цього, за вищевказаною адресою у ході перевірки документів та з`ясування питань про причетність ОСОБА_4 до ДТП останній неодноразово працівнику поліції, який відповідно частини першої статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є службовою особою правоохоронного органу у зв`язку з постійним виконанням функцій представника влади із правоохоронними і правозастосовними повноваженнями, а саме поліцейському роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ОСОБА_6 намагався надати неправомірну вигоду у вигляді грошей у сумі 200 гривень. за те, щоб вказані службові особи з використанням наданої їм влади та службового становища відпустили його та він міг уникнути притягнення його до відповідальності за порушення Правил дорожнього руху. У відповідь працівник поліції пояснив та попередив ОСОБА_4 про те, що за пропозицію неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Однак останній, незважаючи на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність, переслідуючи мету ухилення від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, продовжував вчиняти протиправні дії, а саме намагався надати працівнику поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду спочатку відкрито передаючи купюру номіналом 200 гривень, а далі, поклавши її у паперову папку з документами на транспортний засіб.

Вказані злочинні дії ОСОБА_4 негайно були припинені працівниками поліції. Зокрема, поліцейським роти з обслуговування міста Ковель УПП у Волинській області ОСОБА_6 у межах своїх повноважень відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції» вжито невідкладних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочину шляхом повідомлення по телефону про даний факт на лінію «102».

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у пропозиції та наданні службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою, в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною першою статті 369 КК України.

Справа надійшла до суду з угодою про визнання винуватості, що укладена 12.03.2021 між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим та не заперечує обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди обвинуваченому ОСОБА_4 , з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння у проведенні даного кримінального провадження, з урахуванням особи винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, буде призначене покарання: за частиною першою статті 369 КК України у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

При вирішенні питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного:

Відповідно до статті 468, частини четвертої статті 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, який згідно із статтею 12 КК України є нетяжким злочином. Шкода даним злочином завдана лише державним і суспільним інтересам.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає положенням статей 50, 65 КК України.

Так, узгоджуючи покарання за частиною першою статті 369 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі станом на 09.03.2020 сторони угоди врахували дані про особу, який виключно позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав вину, активно сприяв розкриттю злочину.

На переконання суду таке покарання є достатнім та необхідним з огляду на конкретні обставини вчинення злочину.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_4 розуміє характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом, цілком розуміє положення частини четвертої статті 474 КПК України, усвідомлює наслідки укладення угоди та затвердження її судом, які полягають у обмеженні права оскаржувати вирок згідно з положеннями частини четвертої статті 394 та частини третьої. Статті 424 КПК України, а також у відмові обвинуваченого від здійснення прав, передбачених абзацами першим, другим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, розуміє наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені статтею 476 КПК України.

На переконання суду умови угоди не суперечать вимогам кримінального процесуального та кримінального законодавства, інтересам сторін та суспільства.

Аналізуючи викладене суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості необхідно затвердити.

Процесуальні витрати у справі відсутні, цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статтей 96-1, 96-2 КК України, статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 371, 373-376, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 12 березня 2021 року в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000475 від 10 березня 2020 року, укладену між прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 369 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Застосувати спеціальну конфіскацію шляхом вилучення у власність держави грошових коштів в сумі 200 гривень, які були вилучені 09 березня 2020 року в ході проведення огляду місця події та поміщені в сейф-пакет №TNZ1062667.
Речовий доказ: оптичний диск формату DVD-R марки «Verbatim» з відеозаписом з камери «Цунамі 203» - залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Ковельського

міськрайонного суду ОСОБА_9