Справа № 740/6967/21
Провадження № 1-кс/740/21/22
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу

10 січня 2022 року м.Ніжин

Слідча суддя Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника відділення СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 15.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий у кримінальному провадженні звернувся до суду з клопотанням, в обґрунтування якого посилається на те, що 14.10.2020, близько 18 години, ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , перебував на проїжджій частині дороги на відстані 40 метрів від перехрестя траси М-02 «Кіпті-Глухів-Бачівськ» з автомобільною дорогою між м. Борзна с. В. Загорівка, в напрямку с. Велика Загорівка, Ніжинського району, де у нього виник злочинний умисел на вчинення хуліганських дій.
У подальшому ОСОБА_5 , перебуваючи на вказаній місцевості, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, безпричинно, перегородив рух автомобілю марки «TOYOTA Corolla 2.0 D», червоного кольору д.н.з НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився потерпілий ОСОБА_7 , після чого ОСОБА_5 , з метою демонстрації зневаги до загальноприйнятих норм поведінки, заздалегідь одягнувши на кисть правої руки предмет типу кастет, який спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень та безпідставно, на проїжджій частині автомобільної дороги, підійшов до ОСОБА_7 , який вийшов із заблокованого ним автомобіля та використовуючи предмет типу кастет, завдав потерпілому одного акцентованого удару в область голови, від чого потерпілий ОСОБА_7 впав та втратив свідомість, а ОСОБА_5 продовжуючи свої хуліганські дій почав наносити удари руками потерпілому в область голови, спричинивши ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка виражалась струсом головного мозку, забою носа, синців обох очних ділянок обличчя, садна та забійної рани лоба справа, синця верхньої губи та садна слизової оболонки нижньої губи рота, які в комплексі відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, строком не більше 21 дня, чим грубо порушив громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, а також заподіяв шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_7 , наданих йому Конституцією України, правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.
Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 15.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
06.01.2022, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Слідчий вважає, що підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами і просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю умов, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, з метою запобігання, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, оскільки підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити знаряддя злочину кастет, який використовувався при вчиненні злочину; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів, так як йому відомі місця проживання всіх учасників даної події; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав за вказаних в ньому підстав.
Прокурор просив задовольнити клопотання та обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням ризиків, що підозрюваний може вчинити інше правопорушення, так як відносно нього в період після вчиненого розглядалось кримінальне провадження за запродіяння тілесних ушкоджень з необережності і справа закрита за примиренням, тобто з нереабілітуючих підстав, що свідчить про схильність до вчинення правопорушень та можливість продовження підозрюваним протиправної діяльності. Крім того, заява потерпілого свідчить про застосування підозрюваним тиску на нього та свідків, з метою зміни їх показів.
Підозрюваний та його захисник заперечили обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, заперечували причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, просили обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідча суддя дійшла до наступних висновків.
У відповідності до вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких віднесено і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного може бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, при цьому суд враховує пп. «а» п.1ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини.
Суд враховує, що тримання під вартою в розумінні ст.183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.176 КПК України більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, застава не можуть бути застосовані лише до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Заборона застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді більш м`якого запобіжного заходу в цьому випадку відсутня.

Вирішуючи питання обрання більш м`якого запобіжного заходу, суд зважає на те, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілого, про що свідчить заява потерпілого до суду, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, схильний до вчинення правопорушень, про що свідчить наявність протягом короткого терміну кримінальних проваджень за заподіяння тілесних ушкоджень різним особам, що в сукупності дає суду підстави для можливості застосування ізоляції підозрюваного для перебування у власному житлі на період досудового розслідування по даному провадженню.
Посилання прокурора на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не підтверджується жодними доказами, враховуючи те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 було вчинене 14.10.2020 року.
Небезпека переховування підозрюваного не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за кримінальне правопорушення, а ризик того, що підозрюваний може перешкодити кримінальному провадженню не повинен прийматися абстрактно і повинен бути підтверджений фактичними доказами.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставин, передбачених пунктом 3 частини першої цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті.
Визнаючи порушення п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод під час розгляду Європейський суд вкотре повторив позицію щодо того, що відсутність мотивації в судовому рішенні щодо тримання під вартою несумісне з принципом захисту від свавілля, що передбачається п.1 ст.5 Конвенції.
Обрання судом запобіжного заходу без чіткого обґрунтування, і лише на підставі доводів слідчого (без розгляду їх правдоподібності) порушує п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, про що зазначив у своєму рішенні Європейський суд («Соколовський проти України» - № 6433/18 від 04.07.2019 року).

З урахуванням даних про особу підозрюваного, а саме його молодий вік, відсутність даних про можливість прояву негативної процесуальної поведінки щодо переховування від суду в майбутньому, та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідча суддя вважає, за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України.
Обрання такого виду запобіжного заходу буде відповідати дійсно існуючому, на переконання слідчої судді, ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення (оскільки, як вбачається з матеріалів клопотання, останній неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення).

Відповідно до статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Враховуючи зазначене, слідча суддя дійшла висновку, що належну поведінку ОСОБА_5 можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що відповідатиме меті досягнення дієвості цього провадження і буде адекватним превентивним заходом.

Керуючись ст.176-179, 183, 194, 199, 205, 372 КПК України, слідча суддя,

ПОСТАНОВИЛА:
Відмовити у задоволенні клопотання начальника відділення СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного за ч. 4 ст.296 КК України.

Обрати відносно підозрюваного за ч.4 ст. 296 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської області, Сквирського району, м. Сквира, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України несудимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , на строк до 10 березня 2022 року.

Покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки:
не залишати житло за місцем фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово;
з`являтися на виклики слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у встановлений ними час;
утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю Ніжинському РВП ГУ Національної поліції в Чернігівській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1
Повний текст ухвали складено 11 січня 2022 року.