Номер провадження:1-кп/521/1473/21
У Х В А Л А
02 грудня 2021 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисників адвокатів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається:
02 вересня 2021 року до канцелярії суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору з причин невідповідності його вимогам Кримінального процесуального кодексу України.
Своє клопотання захисник обґрунтовує тим, що згідно з ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинуваченого та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу.
Саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням. На наданому ОСОБА_6 обвинувальному акті підпис прокурора не скріплений печаткою, тому він не відповідає статусу офіційного документу.
В порушення положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті не конкретизовано в чому саме обвинувачується та не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення.
В обвинувальному акті арк. арк. 4-11, 16-24 зазначається, що ОСОБА_6 спочатку підозрюється, а потім обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1, ч.2 ст.263-1 КПК України переробка вогнепальної зброї та переробка вогнепальної зброї, вчинена повторно.
Водночас статтею 263-1 КК України визначено, як незаконне виготовлення, переробка чи ремонт вогнепальної зброї або фальсифікація, незаконне видалення чи зміна її маркування, або незаконне виготовлення бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв.
Якщо слідчий не вказав на ознаку злочину як незаконне, епізоди, щодо переробки вогнепальної зброї та переробка вогнепальної зброї, вчинена повторно, на думку адвоката повинні бути виключені з обвинувального акту.
Також в обвинувальному акті відсутній епізод незаконне виготовлення бойових припасів, без ознаку повторності.
Позиції сторін кримінального провадження:
Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подане раніше клопотання про повернення обвинувального акту прокурору підтримали з підстав викладених в ньому.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання і просив його задовольнити.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки на її думку обвинувальний акт відповідає вимогам статті 291 КПК України. Заявлені адвокатом підстави для повернення обвинувального акту є безпідставними.
Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд:
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши обвинувальний акт з додатками на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України, проаналізувавши доводи наведені в клопотанні суд дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню на таких підставах.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.
Посилання захисників про повернення обвинувального акту прокурору з підстав того, що в обвинувальному акті зазначено спочатку то, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 263-1, ч. 2 ст. 263-1, ч. 2 ст.263-1 КК України, а потім обвинувачується у вчиненні зазначених кримінальних правопорушеннях, є безпідставними.
Також, суд не погоджується з твердженням захисників про відсутність печатки на копії обвинувального акту який наданий ОСОБА_6 , оскільки наведене спростовується матеріалами кримінального провадження, зокрема, як вбачається із направленого до суду обвинувального акта, останній скріплено печаткою. В свою чергу, згідно долучених до акту розписок, обвинувачений та його захисники отримали копії обвинувального акту та копію реєстру матеріалів досудового розслідування. Відсутність гербової печатки на копії обвинувального акта, наданий обвинуваченому, не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки її обов`язковість не передбачена вимогами КПК України.
Так, у ч. 3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підписання слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено.
В ст.1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Під час розгляду клопотання стороною захисту не наведено, якими саме вимогами закону взагалі встановлюється обов`язковість засвідчення печаткою обвинувального акта з метою надання йому статусу офіційного. Наведена захисником позиція, вказана у постанові ВСУ від 09 лютого 2015 року №5-50кс15, стосується інших документів, тому не є обов`язковою в даних правовідносинах.
Щодо відсутності правової кваліфікації кримінального правопорушення в обвинувальному акті, то судом встановлено наступне.
Як зазначено в обвинувальному акту, за сукупністю вчиненого ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 1 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками зберігання, придбання, вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу; ч. 1 ст. 263-1 КК України за кваліфікуючими ознаками переробка вогнепальної зброї; ч. 2 ст. 263 1 КК України, за кваліфікуючої ознакою - переробка вогнепальної зброї, вчинене повторно; ч. 2 ст. 263-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками незаконне виготовлення бойових припасів, вчинене повторно.
Водночас стаття 263-1 КК України передбачає відповідальність за незаконне виготовлення, переробка чи ремонт вогнепальної зброї або фальсифікація, незаконне видалення чи зміна її маркування, або незаконне виготовлення бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв.
Разом з тим, в обвинувальному акту за епізодом переробка вогнепальної зброї та переробка вогнепальної зброї, вчинена повторно відсутня кваліфікуюча ознака як «незаконне», що в даному випадку є підставою для виключення вказаних епізодів з обвинувального акту.
Стосовно епізоду за кваліфікуючою ознакою «незаконне виготовлення бойових припасів, вчинене повторно (ч. 2 ст. 263-1 КК України).
Судом встановлено, що в обвинувальному акті відсутній епізод щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ознакою незаконне виготовлення бойових припасів, без ознаки повторності. Тому, інкримінування особі ознаки «повторність» у цьому конкретному випадку є неприпустимим та зайвим.
Правова кваліфікація дій обвинуваченого повинна містити не тільки посилання на окрему статтю та її частини, а й точне формулювання, зокрема об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак. Це є наслідком або неконкретного формулювання обвинувачення, або, як правило відсутності такого формулювання.
Відсутність в обвинувальному акті правової кваліфікації дій обвинуваченого унеможливлює якісний і повний її захист і, як наслідок, має бути беззаперечною підставою для скасування вироку.
Згідно положень п. 5 ч.2, ч.4 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно з вимогами п. 13 ч. 1 статті 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, тобто останнє повинно бути конкретним і особа має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт не відповідає зазначеним вимогам кримінального процесуального закону, що порушує передбачене законодавством право обвинуваченого на захист та неналежне застосування до нього законної правової процедури при притягненні до кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 376 КПК України, суд
Висновки суду:
Клопотання ОСОБА_4 діючого в інтересах ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.
Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:
Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Ухвала суду, може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення, через суд, який ухвалив судове рішення.
Копія ухвали негайно після її проголошення вручається учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1