1Справа № 335/8790/21 1-кс/335/4586/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

17.08.2021 ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з вищезазначеною скаргою, в обґрунтування якої зазначила наступне.
Заявник ОСОБА_3 у період з вересня 2017 року по вересень 2020 року отримувала від Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району щомісячну одноразову допомогу при народжені першої дитини ОСОБА_5 .
З довідки автоматичної системи Пенсійного фонду України їй стало відомо, що Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району їй у зазначений вище період часу щомісяця нараховувалась допомога при народжені першої дитини у розмірі мінімальної заробітної плати, проте сплачувалось лише по 860,00 грн. За розрахунками ОСОБА_3 , у період часу з вересня 2017 року по вересень 2020 року працівниками Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району їй протиправно не було сплачено допомогу при народжені дитини на загальну суму 101856,00 грн.
У зв`язку із позбавленням її виплат у визначеному законом розмірі, відсутністю інших джерел існування вона була вимушена отримати в позику на вкрай невигідних умовах 100000,00 грн. для забезпечення себе та своєї малолітньої доньки їжею, одягом, медикаментами. Станом на момент звернення до суду зі скаргою заборгованість заявника за кредитом становить 262187,64 грн. та продовжує зростати.
На переконання заявника, протиправні дії працівників Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району щодо невиплати їй допомоги в установленому законом розмірі спричинили для неї тяжкі наслідки, оскільки у разі отримання допомоги у повному обсязі в неї не виникла би потреба в отриманні кредитних коштів.
20.07.2021 ОСОБА_3 звернулась до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення працівниками Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 364 КК України. Проте, в порушення приписів ст. 214 КПК України уповноваженні особи Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області протягом 24 годин після отримання її заяви не внесли відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочали розслідування.
З урахуванням вищевикладеного, ОСОБА_3 просила слідчого суддю зобов`язати слідчого внести повідомлені нею відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити з підстав, викладених в ній, надала суду додаткові матеріали на підтверження свої доводів.
Крім того, заявник пояснила суду, що вона вже неодноразово зверталась до органів досудового розслідування за місцем вчинення відносно неї кримінального правопорушення. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2020 в справі № 334/1144/21 було зобов`язано уповноважених осіб Запорізького РУП ГУНП в Запорізькі області внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 про вчинення працівниками УСЗН Запорізької міської ради кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, яке полягало у невиплаті заявникові допомоги при народжені дитини у встановленому законом розмірі. Уповноваженою особою Запорізького РУП ГУНП в Запорізькі області на виконання зазначеної ухвали слідчого судді були внесені відповідні відомості до ЄРДР, заявника було визнано потерпілою. Проте, постановою дізнавача СД Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 27.01.2021 кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України. Зазначену постанову вона оскаржила. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2021 відмовлено у задоволенні її скарги на постанову інспектора - дізнавача СД Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 від 27.01.2021 про закриття кримінального провадження №0000502, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.10.2020 за ч. 1 ст. 175 КК. Зазначену ухвалу вона оскаржила до Запорізького апеляційного суду. Проте, ухвалою Запорізького апеляційного суду її апеляційну скаргу було залишено без задоволення.
Вона також зверталась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області щодо не внесення відомості про вчинення працівниками УСЗН кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України. Проте, ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя у задоволено її скарги було відмовлено. Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями, вона вирішила звернутись з заявами про вчинення працівниками УСЗН кримінального правопорушення до Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.
Слідчий СВ Відділу поліції № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 просила відмовити у задоволені скарги. В обґрунтування заперечень проти задоволення скарги, слідчий повідомила, що 23.07.2021 на адресу Відділу поштою надійшла заява ОСОБА_3 про можливі неправомірні дії посадових осіб Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради. В результаті вивчення зазначеної заяви та доданих до неї копій документів, слідчим слідчого відділення не було встановлено обставин, що могли би свідчити про вчинення службовими особами Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради кримінальних правопорушень відносно заявника, у зв`язку із чим відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
На виконання ухвали слідчого судді про відкриття провадження за скаргою слідчим в судовому засіданні були надані матеріал з розгляду заяви ОСОБА_3 , який був зареєстрований у ВП за № 20989 від 23.07.2021 року та за № 20990 від 23.07.2021 року.
Заслухавши заявника та слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.
Частиною 1 статті 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК України).
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч. 5 ст. 214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Аналогічні за змістом норми містяться у п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (далі Положення), затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, згідно з яким відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Статтею 11 КК України надано визначення злочину як передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
При цьому відповідно до статей 2, 214 КПК України у заяві про вчинення злочину мають бути зазначені об`єктивні дані, які свідчать про ознаки злочину.
У контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27.02.1980 року).
Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дозволяє зробити висновок, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні вноситись ті заяви та повідомлення, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Тобто підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), суб`єктивна та об`єктивно сторони злочину.
Вбачається необхідним зазначити, що хоча на етапі подання заяви стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК України, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину, разом з тим відомості, наведені в заяві мають об`єктивно свідчити про кримінальне правопорушення й давати можливість здійснити попередню кваліфікацію можливого злочину.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року у справі № 818/1526/18, у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24.04.2019 року в справі № 818/15/18, за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Також, Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16.05.2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив на тому, що якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато, а якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Такі приписи процесуального закону узгоджуються із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», якою зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Розглядаючи скаргу, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп.74-75, рішення від 07.12.2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.
За положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ст. 7 КПК України, в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
При цьому, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.
Із матеріалів скарги слідує, що 23.07.2021 року до Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області через секретаріат надійшла заява від гр. ОСОБА_3 про можливі неправомірні дії посадових осіб Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради за вих. № 282 від 20.07.2021 року, яка була зареєстрована за вх. № 3750 від 23.07.2021 року (ЄО № 20989) та заява за вих. № 283 від 20.07.2021 року, яка була зареєстрована за вх. № 3751 від 23.07.2021 року (ЄО № 3751).
Як вбачається з матеріалів перевірки за зверненням ОСОБА_3 , які надійшли від органу досудового розслідування по заяві ЄО № 20989, 20990 від 23.07.2021 року, в ході вивчення наданого матеріалу слідчим підрозділом відділу поліції № 1, фактів які б вказували на присутність в даному випадку складу та ознак кримінального правопорушення, встановлено не було, у зв`язку з чим, відсутні підстави для внесення відомостей до ЄРДР.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.
Розмір та порядок призначення допомоги при народжені дитини визначені Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001 № 1751.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 зазначеного вище Закону допомога при народженні першої та кожної наступної дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Абзацем 7 п. 13 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, передбачено, що допомога при народженні першої та кожної наступної дитини, яка народилася після 30 червня 2014 р., надається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами.
З наданих заявник на обґрунтування своїх вимог органу досудового розслідування та слідчому суді документів вбачається, що виплату ОСОБА_3 допомоги при народжені дитини здійснено Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району в порядку та в розмірі, визначеними вищезазначеними нормативно-правовими актами.
Абзацем 2 п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що базою для нарахування єдиного внеску є розмір допомоги, призначеної особі відповідно до закону. Нарахування та сплата єдиного внеску за органи, які виплачують таку допомогу, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» мінімальний страховий внесок визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується дохід, та підлягає сплаті щомісяця.
Абзацем 2 ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що у разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.
Отже, суми, які зазначені у довідках з автоматизованої системи Пенсійного фонду України у чисельниках стовбців «Відомості за звітний місяць», які заявник помилково вважає розміром допомоги, яку їй нараховувало але не сплачувало Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району, не є допомогою, а є базою для нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної у відповідності до приписів вищезазначених норм Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Зазначені суми, що відповідають розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом про Державний бюджет України на відповідний рік, використані для нарахування єдиного внеску, оскілки нарахований ОСОБА_3 Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Дніпровському району дохід в сумі 860,00 грн. був менше розміру мінімальної заробітної плати (3200, 00 грн. у період з 01.10.2017 по 31.12.2017, 3723,00 грн. з 01.01.2018 по 31.12.2018, 4173,00 грн. - з 01.01.2019 по 31.12.2019, 4723,00 грн. з 01.01.2020 по 31.08.2020, 5000,00 з 01.09.2020 по 31.12.2020).
Вивчивши додану до скарги фотокопію заяви ОСОБА_3 від 20.07.2021 № 283 з додатками, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначена заява не містить об`єктивних даних, які б могли свідчити про ознаки злочинів, тому не вбачається підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, про які йдеться у заяві.
Крім того, з фотокопій документів, наданих ОСОБА_3 в судовому засіданні та з аналізу інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень, слідчим суддею встановлено, що 02.10.2020 на виконання ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2020 уповноваженою особою Дніпровського відділу поліції ГУНП України в Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР про кримінальне правопорушення № 0000502 за ч. 1 ст. 175 КК України на підставі заяви ОСОБА_3 від 17.06.2020.
Постановою дізнавача СД Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 27.01.2021 зазначене кримінальне провадження було закрито у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України.
Зазначену постанову ОСОБА_3 оскаржила. Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17.06.2021 відмовлено у задоволенні її скарги на вищезазначену постанову дізнавача.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12.07.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_3 на вищезазначену ухвалу було залишено без задоволення.
Аналіз зазначених вище судових рішень дозволяє дійти висновку, що вимоги скарги ОСОБА_3 в частині зобов`язання уповноважених осіб ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести відомості до ЄРДР, фактично зводяться до того, щоб до ЄРДР були внесені відомості за тією ж самою подією, але за іншою правовою кваліфікацією, яку заявик визначила самостійно.
Згідно правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду «Артіко проти Італії» (Artico c. Italie) від 13.05.1980 року), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. theUnitedKingdom) від 28.05.1985 року, п.57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Одним із таких обмежень є неможливість ініціювання кримінального провадження шляхом внесення відомостей до ЄРДР без належних на те підстав.
У п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 06.09.2005 року, суд висловив позицію, що право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21.09.1999 року, заява № 37437/97).
Доводи ОСОБА_3 , про невиконання вимог частини 1 статті 214 КПК України після отримання її заяви про вчинення кримінального правопорушення, не знайшли свого підтвердження.
За таких обставин, підстав для задоволення скарги та процесуального реагування слідчим суддею, немає, а відтак слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити.
Керуючись ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесені відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення за вихідним № 283, від 20.07.2021 року - відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 26.08.2021.
Повний текст ухвали проголошено 30.08.2021 року о 08 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1