ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3242/21 Справа № 202/6802/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року було продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 31 грудня 2021 року.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні.
Суд першої інстанції врахував, що на розгляді в Індустріальному районному суді м.Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК КК України.
Крім того, суд першої інстанції врахував, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.
Суд першої інстанції зробив висновок, що запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обвинувачений може переховуватись від суду, враховуючи те, що обвинувачений не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, а також існує ризик того, що ОСОБА_7 може перешкоджати розгляду кримінального провадження, та впливати на потерпілу і свідків.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не повязаний з триманням під вартою.
Апеляційну скаргу обґрунтував тим, що в матеріалах кримінального провадження відсутні обставини, що підтверджують наявність ризиків передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник зазначає, що ОСОБА_7 , має постійне місце проживання, має сталі соціальні зв`язки, а тому перебуваючи на волі, ОСОБА_7 , не буде вчиняти спроб втечі та переховуватись від суду.
Захисник зазначає, що наразі досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, всі речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вилучені, а тому наявність ризиків того, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є нічим не обґрунтованим.
Захисник наголошує, що ризик того, що обвинувачений може продовжити кримінальне правопорушення, взагалі не може існувати, оскільки, як зазначено у обвинувальному акті, злочин є закінченим, що унеможливлює його продовження, а також дані про особу обвинуваченого, свідчать про відсутність ризику можливого вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Захисник зазначає, що матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_7 , не вчиняв жодних спроб незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню.
Захисник зазначає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні не доведена та не встановлена вироком суду, обставини, які б виправдовували його подальше тримання під вартою відсутні, а тому запобіжний захід у виді тримання під вартою буде порушувати розумні строки дії найбільш суворого запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.4 ст.422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просив проводити розгляд справи без його участі.
Жоден з інших учасників судового провадження не заявив клопотання про проведення судового засідання за участю сторін, тому апеляційна скарга розглянута без участі сторін.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким злочином, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 , оскільки такий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому він обвинувачується.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_7 , він може вдатись до спроб переховуватись від суду та без перешкод залишити будь-яке місце проживання, перешкоджати кримінальному провадженню, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків, з огляду на те, що розгляд вказаного кримінального провадження наразі не завершено, тому ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.
Колегія суддів не приймає доводи захисника щодо відсутності ризику переховування обвинуваченого, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.
Колегія суддів не приймає доводи захисника щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою, оскільки не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою у світлі положень ст. 28 КПК України, з урахуванням інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 злочину.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника стосовно того, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має сталі соціальні звязки, оскільки наявність та міцність соціальних зв`язків і дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого обвинуваченим злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризику того, що обвинувачений може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, оскільки посилання на такий ризик відсутній у клопотанні прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також його наявність не встановлено судом першої інстанції, а необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України.
Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів його винуватості, оскільки питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів у справі у розумінні ст. ст. 84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі.
Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України залишити без задоволення.
Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 листопада 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4