Справа № 580/409/16-к
Номер провадження 1-кп/950/3/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Лебедин

18 лютого 2022 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2016за № 0000042 по обвинуваченню

Неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючому, судимого:

- 17.11.2020 Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці без конфіскації майна

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України,

Неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючому, не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України,

Неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , перебуваючого на даний час в розташуванні військової частини НОМЕР_1 , не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки та мешканки АДРЕСА_3 , громадянки України, українки, освіта вища, не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,

сторони кримінального провадження, що присутні в судовому засіданні:

прокурор ОСОБА_7 ,
обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

законні представники обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представник служби у справах дітей Лебединської міської ради - ОСОБА_14 ,
представник ВП № 3 (м. Лебедин) ОСОБА_15 ,

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що 03.01.2016 обвинувачений неповнолітній ОСОБА_3 перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_16 (матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження) на території, розташованій по АДРЕСА_4 , яка є огородженою та до якої ОСОБА_16 мав вільний доступ, оскільки з середини грудня 2015 року за нею наглядав на проханням власника ОСОБА_17 та з його дозволу проживав в будинку, розташованому за вищевказаною адресою. Під час спілкування ОСОБА_16 запропонував неповнолітньому ОСОБА_3 скоїти крадіжку з вищевказаної території, на що той погодився. У зв`язку з цим близько 18 години того ж дня, обвинувачений неповнолітній ОСОБА_3 разом з ОСОБА_16 , перебуваючи на вищевказаній території, належній ОСОБА_17 , діючи умисно, таємно, за попередньою змовою між собою, з метою незаконного збагачення, підійшли до бочки, належної ОСОБА_17 , з якої викрали кран пробковий проходний молочний ДУ 50, вартістю 1365 грн.,

Викраденим в подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_16 розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також суд визнав доведеним, що 04.01.2016 обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 перебував в гостях у свого знайомого ОСОБА_16 за місцем його тимчасового проживання, по АДРЕСА_4 . Під час спілкування останній запропонував неповнолітньому ОСОБА_4 скоїти крадіжку з території, за якою він наглядав та мав до неї вільний доступ, розташованої за вказаною адресою, на що той погодився. У зв`язку з цим близько 11 години того ж дня, обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 разом з ОСОБА_16 , перебуваючи на території по АДРЕСА_4 , діючи умисно, таємно, за попередньою змовою між собою, з метою незаконного збагачення, підійшли до сівалки СЗ-3,6, належної ОСОБА_17 , з якої викрали дві пари металевих сошників дисків, загальною вартістю 850 грн.

Викраденим в подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_16 розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також суд визнав доведеним, що 05.01.2016 обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в гостях у свого спільного знайомого ОСОБА_16 . Під час спілкування останній запропонував їм скоїти крадіжку з приміщення складу, розташованого на території по АДРЕСА_4 , за якою ОСОБА_16 наглядав і мав вільний доступ, але не мав доступу до складу, на що ті погодилися. У зв`язку з цим близько 13 години того ж дня, перебуваючи на вищевказаній території, належній ОСОБА_17 , обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з ОСОБА_16 , діючи умисно, таємно, повторно, за попередньою змовою між собою, з метою незаконного збагачення, підійшли до вхідних воріт приміщення складу, після чого, шляхом зламу скоби навісного замка на вхідних воротах, проникли до середини приміщення, звідки викрали алюмінієвий бак ємністю 500 л, вагою 50 кг, вартістю 3 600 грн., належний ОСОБА_17 .

Викраденим в подальшому ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_16 розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, суд визнав доведеним, що 06.01.2016 обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в гостях у свого спільного знайомого ОСОБА_16 . Під час спілкування останній запропонував їм скоїти крадіжку з приміщення складу, розташованого на території по АДРЕСА_4 , на що ті погодилися. У зв`язку з цим близько 20 години того ж дня, перебуваючи на вищевказаній території, належній ОСОБА_17 , обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_16 , діючи умисно, таємно, за попередньою змовою між собою, при цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_16 діючи повторно, з метою незаконного збагачення, підійшли до приміщення складу, після чого, через вхідні ворота, які були перед цим 05.01.2016 зламані, проникли до середини приміщення, звідки викрали насос молочний центробіжний 36-1Ц,2, 8-20 (г2-ОПБ), вартістю 4725 грн., належний ОСОБА_17 .

Викраденим в подальшому ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також суд визнав доведеним, що 07.01.2016 обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в гостях у ОСОБА_16 . Під час спілкування останній запропонував їм скоїти крадіжку з приміщення складу, розташованого на території по АДРЕСА_4 , на що ті погодилися. У зв`язку з цим близько 10 год. того ж дня, перебуваючи на вищевказаній території, належній ОСОБА_17 , обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_16 , діючи умисно, таємно, повторно, за попередньою змовою між собою, з метою незаконного збагачення, підійшли до приміщення складу, після чого, через вхідні ворота, які були перед цим 05.01.2016 зламані, проникли до середини приміщення, звідки викрали компресор холодильний 1п-10, вартістю 4250 грн., належний ОСОБА_17 .

Викраденим в подальшому ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, суд визнав доведеним, що 07.01.2016 обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , перебуваючи в гостях у свого спільного знайомого ОСОБА_16 , на пропозицію останнього, вирішили скоїти крадіжку з приміщення складу, розташованого на території по АДРЕСА_4 . У зв`язку з цим близько 11:30 год. того ж дня, перебуваючи на вищевказаній території, належній ОСОБА_17 , обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_16 , діючи умисно, таємно, повторно, за попередньою змовою між собою, з метою незаконного збагачення, підійшли до приміщення складу, після чого, через вхідні ворота, які були перед цим 05.01.2016 зламані, проникли в середину приміщення, звідки викрали насос центробіжний ОНЦ 6,3 (г2-ОПА), вартістю 4 450 грн., належний ОСОБА_17 .

Викраденим в подальшому ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_17 матеріальну шкоду на вказану суму.

Також суд визнав доведеним, що 10.01.2016 обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебували в гостях у свого спільного знайомого ОСОБА_16 . Під час спілкування останній запропонував їм скоїти крадіжку з приміщення складу, розташованого на території по АДРЕСА_4 , на що ті погодилися. У зв`язку з цим близько 20:00 год. того ж дня, перебуваючи на вищевказаній території, належній ОСОБА_17 , обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_16 , діючи умисно, таємно, повторно, за попередньою змовою між собою, з метою незаконного збагачення, підійшли до приміщення складу, після чого, через вхідні ворота, які були перед цим 05.01.2016 зламані, проникли в середину приміщення, звідки викрали насос центробіжний ОНЦ 6,3 (г2-ОПА), вартістю 4450 грн., належний ОСОБА_17 .

Викраденим в подальшому ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, суд визнав доведеним, що 17.01.2016 обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в гостях у свого спільного знайомого ОСОБА_16 . Під час спілкування останній запропонував їм скоїти крадіжку з приміщення складу, розташованого на території по АДРЕСА_4 , на що ті погодилися. У зв`язку з цим близько 19 год. того ж дня, перебуваючи на вищевказаній території, належній ОСОБА_17 , обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 разом з ОСОБА_16 , діючи умисно, таємно, повторно, за попередньою змовою між собою, з метою незаконного збагачення, підійшли до вхідних воріт приміщення складу, після чого, через вхідні ворота, які були перед цим 05.01.2016 зламані, проникли до середини приміщення, звідки викрали холодильну шафу комбіновану ШКХ-1,4т, вартістю 35430 грн та металеву сітку, вартістю 400 грн., належні ОСОБА_17 .

Викраденим в подальшому ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_16 розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 35 830 грн.

Також суд визнав доведеним, що 20.01.2016 о 10 год. обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_16 за місцем його тимчасового проживання, по АДРЕСА_4 , але виявив, що останнього не має, а вхідна хвіртка до вищевказаної території замкнута. В цей час у нього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з приміщення складу, розташованого на вказаній території. У зв`язку з цим обвинувачений неповнолітній ОСОБА_4 близько 10 год. того ж дня, діючи умисно, таємно, повторно, з метою незаконного збагачення, переліз через паркан та підійшов до приміщення складу, після чого, через вхідні ворота, які були перед цим 05.01.2016 зламані, проник до середини приміщення, звідки викрав три кришки з нержавіючої сталі розміром 100х70 см з алюмінієвих ванн РПО-2,5, загальною вартістю 312 грн., належні ОСОБА_17 .

Викраденим в подальшому ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, відповідно до обвинувального акту органом досудового розслідування звинувачується ОСОБА_6 у наступному.

Завідомо знаючи, що ОСОБА_16 разом з неповнолітніми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрадали майно з території та приміщення складу по АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 , діючи умисно, незаконно, придбавала його у останніх для власних потреб, не обіцявши його придбання заздалегідь.
Так, 04.01.2016 близько 12:00 год. ОСОБА_16 спільно з неповнолітнім ОСОБА_4 перенесли до господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , дві пари металевих сошників дисків з сівалки СЗ-3,6, викрадені ними цього дня з території по АДРЕСА_4 , які ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_6 придбати, а неповнолітній ОСОБА_4 при цьому повідомив їй, що зазначене майно є викраденим, на що ОСОБА_6 погодилася та придбала його для власних потреб.

05.01.2016 близько 14:00 год. ОСОБА_16 спільно з неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перенесли до господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , алюмінієвий бак ємністю 500 л, викрадений ними цього дня зі складу території по АДРЕСА_4 , який ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_6 придбати, а ОСОБА_4 та ОСОБА_3 при цьому повідомили їй, що зазначене майно є викраденим, на що ОСОБА_6 погодилася та придбала його для власних потреб.

06.01.2016 близько 21:00 год. ОСОБА_16 спільно з неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перенесли до господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , насос молочний центробіжний 36-1Ц,2, 8-20 (г2-ОПБ), викрадений ними цього дня зі складу території по АДРЕСА_4 , який ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_6 придбати, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 при цьому повідомили їй, що зазначене майно є викраденим, на що ОСОБА_6 погодилася та придбала його для власних потреб.

07.01.2016 близько 11:00 год. ОСОБА_16 спільно з неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перенесли до господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , компресора холодильного 1 п-10, викрадений ними цього дня зі складу території по АДРЕСА_4 , який ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_6 придбати, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 при цьому повідомили їй, що зазначене майно є викраденим, на що ОСОБА_6 погодилася та придбала його для власних потреб.

Крім того, 07.01.2016 близько 13:00 год. ОСОБА_16 спільно з неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перенесли до господарства ОСОБА_6 насос центробіжний ОНЦ 6,3 (г2-ОПА), викрадений ними цього дня зі складу території по АДРЕСА_4 , який ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_6 придбати, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 при цьому повідомили їй, що зазначене майно є викраденим, на що ОСОБА_6 погодилася та придбала його для власних потреб.

10.01.2016 близько 21:00 год. ОСОБА_16 спільно з неповнолітніми ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перенесли до господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , насос центробіжний ОНЦ 6,3 (г2-ОПА), викрадений ними цього дня зі складу території по АДРЕСА_4 , який ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_6 придбати, а ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 при цьому повідомили їй, що зазначене майно є викраденим, на що ОСОБА_6 погодилася та придбала його для власних потреб.

18.01.2016 близько 09:00 год. ОСОБА_16 спільно з неповнолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перенесли до господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , холодильну шафу комбіновану ШКХ-1,4т, викрадену ними 17.01.2016 зі складу території по АДРЕСА_4 , яку ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_6 придбати, а ОСОБА_3 та ОСОБА_5 при цьому повідомили їй, що зазначене майно є викраденим, на що ОСОБА_6 погодилася та придбала його для власних потреб.

Дії обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Також дії обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Дії обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Також дії обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше сховище та у інше приміщення.

Дії обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у скоєному визнав повністю та пояснив суду наступне. У грудні 2015 року він познайомився з ОСОБА_16 біля магазину «Агасі» м. Лебедина і ставив його до відома про свій вік. 04.01.2016 року ОСОБА_16 запропонував йому скоїти крадіжку металевих коліс з території, розташованої по АДРЕСА_4 , і пообіцяв дати винагороду. Це були три чи два колеса, вагою близько 20 кг кожне. Вони їх повантажили на візок ОСОБА_16 та повезли на метало прийомний пункт. ОСОБА_16 сам здавав викрадене майно, а йому дав 50 грн. 05.01.2016 року близько 13 год. ОСОБА_16 запропонував йому і ОСОБА_3 скоїти крадіжку бака алюмінієвого з того ж господарства. Вони погодилися за винагороду і шляхом зриву скоби сокирою з дверей на яких був навісний замок проникли в середину приміщення, де викрали бак алюмінієвий приблизно 2-3 м довжиною і один метр шириною. Вони винесли зі складу та понесли до ОСОБА_6 . За це отримали приблизно по 40 грн. кожен. 10.01.2016 року близько 20 год. він, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 зустрілися з ОСОБА_16 і той за винагороду запропонував скоїти крадіжку зі складу по АДРЕСА_4 , на вони погодилися. Через уже не закриті двері, зайшли до приміщення де ОСОБА_16 розкручував по частинах насос і все це вони погрузили на санки чи візок та відвезли до ОСОБА_6 . Кожному з них ОСОБА_16 віддав чи по 40 чи по 50 грн. Ранком 20.01.2016 року він з метою скоєння крадіжки прийшов на територію, яка належить ОСОБА_17 , де переліз через паркан, зайшов у теж саме складське приміщення, яке не було замкнуте, і під стіною викрав три листи з нержавіючої сталі, які перекинув через паркан, а потім взяв вдома санчата та перевіз до металоприймального пункту по АДРЕСА_5 , де здав на метал. Також зазначив, що під час слідчого експерименту він допустив помилку, сказавши, що заходив у господарство ОСОБА_6 та повідомляв їй, що металеві речі є викраденими. В дійсності він до її господарства жодного разу не заходив і про те, що речі є викраденими ОСОБА_6 не говорив.

У скоєному ОСОБА_4 щиро розкаюється.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєному спочатку визнав частково та пояснив, що він познайомився з ОСОБА_16 в грудні 2015 року біля магазину «Агасі» м. Лебедина і говорив йому, що він є неповнолітнім. 06.01.2016 року близько 20 год. ОСОБА_16 запропонував йому і ОСОБА_3 вчинити крадіжку майна ОСОБА_17 за винагороду з території, розташованої АДРЕСА_4 . Вони на це погодилися і разом через уже зламані ворота проникли до складського приміщення, де ОСОБА_16 розібрав насос, а вони вийшли і стояли на вулиці. Викрадене віднесли до ОСОБА_6 . ОСОБА_16 їм дав приблизно по 50 грн. 07.01.2016 року близько 10 год. знову на пропозицію ОСОБА_16 вони проникли до складського приміщення за вказаною адресою та винесли частину насоса, який перекинули через паркан, а потім віднесли до ОСОБА_6 на металоприймальний пункт, за що отримали від ОСОБА_16 також приблизно по 50 грн. 17.01.2016 року ОСОБА_16 запропонував йому і ОСОБА_3 скоїти крадіжку майна ОСОБА_17 за винагороду, на що вони погодилися і через незачинені ворота складу вчинили викрадення холодильної шафи і металевої сітки. Це все було близько 19 год вечора. Так як метало пункт ОСОБА_6 був зачинений, вони металеву шафу заховали, а сітку він забрав з собою. Наступного дня викрадене віднесли до ОСОБА_6 , за що їм ОСОБА_16 дав приблизно по 20 грн.

В послідуючому після дослідження письмових матеріалів обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість визнав повністю і пояснив, що 07.01.2016 мав місце й другий епізод крадіжки запасних частин насосу разом з ОСОБА_16 з складського приміщення ОСОБА_17 . Крім цього, пояснив, що 10.01.2016 року близько 20 год. ОСОБА_16 запропонував ОСОБА_18 і йому скоїти крадіжку. З незакритого приміщення складу по АДРЕСА_4 вони викрали насос, який в послідуючому здали на металоприймальний пункт.

Звернув увагу на те, що жодного разу до господарства ОСОБА_6 він не заходив. ОСОБА_16 туди заходив сам. Про те, що речі є викраденими ОСОБА_6 він також не говорив.

У скоєному ОСОБА_5 щиро розкаюється.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєному визнав повністю та пояснив суду, що познайомився з ОСОБА_16 в грудні 2015 року біля магазину «Агасі» в м. Лебедині і ставив до відома ОСОБА_16 про свій вік. Він брав участь у всіх семи епізодах крадіжки металевих виробів з господарства ОСОБА_17 по АДРЕСА_4 , які описані в обвинувальному акті. Від ОСОБА_16 він отримував грошові кошти після продажу викраденого майна. Він один раз заходив разом з ОСОБА_16 до господарства ОСОБА_6 , але не чув про що між собою вони обговорювали. Про те, що речі, які вони принесли, є викраденими особисто він ОСОБА_6 не повідомляв.

У скоєному ОСОБА_3 щиро розкаюється.
Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні свою винуватість у скоєному не визнала та пояснила суду наступне. ОСОБА_16 пропонував їй купити різні металеві речі, а так як її господарство потребувало ремонту, то вона їх придбавала. Погоджується з переліком майна, про яке вказано слідчим. Все це майно приносив ОСОБА_16 і вона за нього з ним розраховувалася. Вперше він приніс металеві речі в січні 2016 року і не пояснював, що майно є краденим. Через два, три дні він також сам приніс металеві вироби, якусь борону, металеву трубу невеликого діаметру і також повідомив, що це майно не викрадене. За метал вона розраховувалася лише із ОСОБА_16 . Також зазначила, що точно не пам`ятає чи заходили до її господарства ОСОБА_3 та інші хлопці, але кожного разу кошти за придбане віддавала ОСОБА_16 . Наголошує, що такі ж покази вона надавала і під час досудового розслідування.

Ухвалюючи рішення в частині обвинувачення ОСОБА_3 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд враховує наступне.

Крім особистого визнання обвинуваченими своєї вини, вина ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєному також стверджується пояснення потерпілого, показами свідків та письмовими доказами, дослідженими в ході судового розгляду.
Так, потерпілий ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що приблизно в грудні 2015 року він дозволив ОСОБА_16 тимчасово проживати у належному йому будинку, розташовану по АДРЕСА_4 , за умови, що той буде доглядати за майном, що там знаходиться. Це господарство огороджене парканом з плит, ворота до господарства замикаються. В середині складського приміщення знаходилося майно, необхідне для виготовлення молокопродуктів. Як правило один раз на тиждень він перевіряв в якому стані перебуває його майно. Через деякий час працівники сусіднього підприємства йому почали говорити, що невідомі особи відкривають двері у його приміщеннях та виносять металеві вироби. Як правило заходить одна, дві особи і викрадені речі викидають через паркан, про це йому говорили в січні та лютому 2016 року. Після цього він викликав поліцію, по приїзду якої було встановлено, що викрадене майже все обладнання, а саме ванни, кришки, двигуни, інвентар із сівалок, насоси та інше. Викрадене майно носили та здавали на АДРЕСА_3 . ОСОБА_16 спочатку причетність до крадіжок заперечував, але потім зізнався, що заходив до приміщення і виносив металеві вироби, а потім здавав на метал. Куди саме не зізнався. Жодних речей йому не повернуто.

Відносно міри покарання, вважає, що вона повинна бути визначена обвинуваченим згідно чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_19 , допитаний в судовому засіданні, показав, що він працює підприємцем і має у власності автомобіль «Газель». До нього підійшов якийсь громадянин і попросив перевезти металеві вироби, на що він надав згоду. Через деякий час ця особа йому передзвонила і він під`їхав до вказаного ним місця. Коли він під`їхав, то побачив трьох хлопців, серед яких, як потім з`ясувалося, був ОСОБА_16 . З лісу вони викотили алюмінієву бочку, завантажили на автомобіль і попросили відвезти на пункт прийому металобрухту. Годин через дві він перевіз на пункт металобрухту іще одну бочку, яка була теж з алюмінію. За кожну з поїздок ОСОБА_16 розрахувався з ним приблизно по 150 грн.

Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , допитані в судовому засіданні кожен окремо, суду покази, що були присутні коли по АДРЕСА_5 вилучався металевий лист та взуття у обвинувачених. Претензій з цього приводу ніхто не пред`являв.

Свідок ОСОБА_22 , допитана в судовому засіданні, показала, що вони разом з чоловіком не один раз приносили металеві речі до господарства ОСОБА_6 , за що отримувала кошти. Остання особисто приймала речі і за них давала кошти. Іншого пункту прийому металу на тій вулиці не має. Їй відомо, що ОСОБА_6 займається прийомом металобрухту на протязі багатьох років.

Фактичними даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 10.03.2016 (т. 1 а.с. 224-231) та на відеозаписі слідчого експерименту (т. 1 а.с. 232), підтверджується, що в ході зазначеної слідчої дії обвинувачені неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за участю захисників добровільно розповідали та на місці показали як вони разом з ОСОБА_16 на протязі січня 2016 року вчиняли крадіжки з території та складського приміщення по АДРЕСА_4 та куди в послідуючому відносили викрадене майно для продажу.

Фактичними даними, які містяться у протоколі огляду місця події від 27.01.2016 та фототаблиці до нього (т. 1 а.с. 238-251) підтверджується, що місцем огляду є господарство, розташоване по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 . Під час проведення даного огляду виявлено та вилучено ряд металевих речей та виробів.

З висновку судово-психологічної експертизи № 242 від 30.11.2018 (т. 2 а.с. 130-145) вбачається, що за наслідками даної експертизи судовим експертом встановлено наступне.

По першому питанню.
Психологічними особливостями процесу відтворення підозрюваними ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_3 обстановки та обставин події (за матеріалами відеозапису слідчого експерименту за їх участю від 10.03.2016), - є наявність психологічно значимих умов, які не створюють умов для виникнення у ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 психічної напруженості і для формулювання ними тверджень певного змісту у ході переважної частини слідчої дії.
Значна кількість питань, заданих в ході слідчого експерименту підозрюваним, є відкритими, не мають активного випереджального характеру, виключають несамостійність відповідей та стимулюють їх змістовне розширення. Альтернативні питання є уточнюючими, сформульованими услід за повідомленнями підозрюваних спрямованими на поширення, уточнення та конкретизацію їх повідомлень та не містять спонукань до зміни змісту розповіді.
Умови для надання підозрюваними відповідей певного змісту створило сугестивне питання щодо предмету (компресору) який було вкрадено «шостого нуль першого».
Емоційне забарвлення питань, заданих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 в ході слідчого експерименту нейтральне, темп відтворення помірний, що надає підозрюваним час для обдумування своїх відповідей.
Невелика кількість заданих питань, відсутність адресування більшості з них комусь із підозрюваних, створили умови для схематичної змістовно неповної розповіді, коливання комунікативної активності підозрюваних.
По другому питанню.
Комунікативна діяльність підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 у ході слідчого експерименту з їх участю від 10.03.2016 із використанням відеозапису характеризується:
- у ОСОБА_3 : помірними і низькими показниками комунікативної активності, яка зменшується по ходу слідчої дії, яка є найвищою під час реконструювання активності ОСОБА_23 та нижчою під час опису власної активності; ознаками на користь довільного коригування змісту висловлень (у вигляді зниження інформативності розповіді під час реконструювання своєї активності та сум грошей, отриманих саме ним, та її збільшення і деталізація під час конструювання поведінки ОСОБА_24 ; ознаками на користь відображення в мовленні ОСОБА_3 психологічних «слідів» минулого досвіду у ході реконструювання способу надання ОСОБА_24 пропозицій здійснити крадіжки;
- у ОСОБА_4 : помірними показниками, які зростають у ході слідчої дії та є найвищими під час реконструювання на місці події, виявилися в активних переміщеннях та указівках на місця знаходження об`єктів крадіжок, уточненнях щодо перебування об`єктів під час здійснення крадіжки не у такому стані, як під час слідчої дії, в указаниях на розташування домоволодіння;
- у ОСОБА_5 : помірними показниками, які коливалися та виявилися, переважно, в наданні ініціативних уточнень, надані деяких специфічних ознак, уточнень та деталей.
В цілому, оповідання, створене усіма підозрюваними характеризуються вираженою схематичністю та змістовною бідністю, відсутністю ряду деталей та ознак дій, опису їх механізму, характеру і способу взаємодії між учасниками подій, їхніх роздумів, емоцій тощо.
Невербальні засоби комунікації ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у ході всього слідчого експерименту диференціюються ними, властиві для активної психічної діяльності, довільного керування останніми своєю комунікативною діяльністю, відсутністю суттєвих негативних змін у їх емоційному стані та поведінкових проявах, проявами помірного психічного дискомфорту (ніяковості), які зменшується по ходу слідчої дії, взаємодією між собою; їх жестикуляція змістовно доповнює сказане словесно під час реконструювання на місці події.
По третьому питанню.
В поведінці підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 при проведенні з ними переважної частини слідчого експерименту від 10.03.2016 з використанням відеозапису, наявні психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення ними подій.
Виняток становлять повідомлення ОСОБА_5 про об`єкт крадіжки, вчиненої ним, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_16 «шостого нуль першого» - компресор, - яке сформульовано ним не самостійно, а в результаті впливу сугестивного питання.
По четвертому питанню.
У відеозаписі зазначеного слідчого експерименту від 10.03.2016 з використанням відеозапису за участю підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ознак здійснення на них психологічного впливу з боку осіб, які брали участю у проведенні даної слідчої дії відсутні у переважній частині слідчої дії.
Виняток становить повідомлення ОСОБА_5 про об`єкт крадіжки, вчиненої «шостого нуль першого» ним, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_16 - компресор, - у ході якого констатується суттєвий вплив сугестивного питання на зміст розповіді підозрюваного.
Таким чином, заслухавши пояснення обвинувачених, потерпілого, покази свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши всі наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, а також винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає обвинуваченим покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, зважаючи на ступінь їх тяжкості, особу обвинувачених та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що скоєне ним кримінально каране діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час скоєння злочину) класифікується як злочин середньої тяжкості, а передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, як тяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , те що він є раніше судимим, на обліку у лікаря-психіатра та нарко кабінеті не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно як і за місцем колишнього навчання, а також те, що завдані ним збитки у добровільному порядку потерпілому не відшкодовані.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити у виді позбавлення волі.

При цьому суд враховує те, що зазначені злочини ОСОБА_3 вчинив до постановлення попереднього вироку Зарічного районного суду м. Суми від 17.11.2020 за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці без конфіскації майна, а тому вважає необхідним призначити йому покарання за даним вироком на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Висновок служби пробації щодо ОСОБА_3 , викладений в досудовій доповіді (т. 2 а.с. 17-19), з цих підстав суд при ухваленні даного вироку до уваги не бере.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що скоєне ним кримінально каране діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час скоєння злочину) класифікується як злочин середньої тяжкості, а передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, як тяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , те що він на обліку у лікаря-психіатра та нарко кабінеті не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо як і за місцем колишнього навчання, а також те, що завдані ним збитки у добровільному порядку потерпілому не відшкодовані.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи характер вчиненого діяння, з огляду на наявність пом`якшуючої вину обвинуваченого обставину, а також на позицію потерпілого, який не наполягає на призначенні суворої міри покарання, зважаючи на доводи служби пробації, викладені в досудовій доповіді (т. 2 а.с. 24-25), суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 не є особою, небезпечною для суспільства, а його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування визначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 на підставі статтей 75, 104 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, передбачений ч. 4 ст. 75 КК України, тривалістю 1 рік та на період дії іспитового строку покласти на засудженого обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Визначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що скоєне ним кримінально каране діяння, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, згідно ст. 12 КК України (в редакції, яка діяла на час скоєння злочину) класифікується як тяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , те що він на обліку у лікаря-психіатра та нарко кабінеті не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо як і за місцем колишнього навчання, а також те, що завдані ним збитки у добровільному порядку потерпілому не відшкодовані.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити у виді позбавлення волі.

Разом з тим, ураховуючи характер вчиненого діяння, з огляду на наявність пом`якшуючої вину обвинуваченого обставину, а також на позицію потерпілої сторони, яка не наполягає на призначенні суворої міри покарання, зважаючи на доводи служби пробації, викладені в досудовій доповіді (т. 2 а.с. 14-15), суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не є особою, небезпечною для суспільства, а його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування визначеного судом покарання.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 на підставі статтей 75, 104 КК України від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, передбачений ч. 4 ст. 75 КК України, тривалістю 1 рік та на період дії іспитового строку, зважаючи на те, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, покласти на засудженого обов`язок, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України.

Щодо обвинувачення ОСОБА_6 , то суд не знаходить належних та достатніх доказів для ухвалення відносно неї обвинувального вироку, з огляду на наступне.

Відповідно до обвинувального акту дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ст. 198 КК України, як придбання майна одержаного злочинним шляхом.

Доведеність вини останньої сторона обвинувачення обґрунтовує даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 10.03.2016 (т. 1 а.с. 224-231), в ході проведення якого здійснювався відеозапис, зафіксований на електронному носієві інформації (т. 1 а.с. 232), дослідженням яких встановлено наступне.

Слідча дія проводилася з участю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , котрі спочатку в службовому кабінеті слідчого, а потім на місці злочинів розповіли про обставини вчинення ними разом із ОСОБА_16 на протязі січня 2016 року крадіжок з території та складського приміщення по АДРЕСА_4 . Так само ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 біля господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_6 , ствердили, що продавали останній майно з господарства ОСОБА_17 та при цьому повідомляли їй, що речі є викраденими, а саме на запитання слідчого: «Ви говорили що його викрадали ?» ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дали відповідь: «Да».

Слідчий експеримент - це слідча дія, яка полягає в тому, що слідчий та/або прокурор у присутності понятих, а в необхідних випадках за участю спеціаліста, підозрюваного, потерпілого, свідка, захисника, представника, з метою перевірки та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, проводить відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проводить інші необхідні досліди чи випробування.
Метою слідчого експерименту є перевірка та уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Слідчий експеримент проводиться, якщо у слідчого чи прокурора вже є певні відомості, які необхідно уточнити та перевірити.
Слідчий експеримент може бути проведений для перевірки виниклих у слідчого різного роду припущень, версій з метою перевірки фактичних даних, отриманих у результаті допиту підозрюваного, свідка, потерпілого, проведення інших слідчих дій (огляду, пред`явлення для впізнання тощо).
Дослідивши вказані вище докази, суд дійшов висновку, що слідчий експеримент 10.03.2016 проведено у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, а посвідчує виключно проголошення підозрюваними їх зізнання у вчиненні кримінальних правопорушень та покази ОСОБА_3 , ОСОБА_4 й ОСОБА_5 на підтвердження вини ОСОБА_6 з метою їх процесуального закріплення, які належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 14 вересня 2020 року у справі № 740/3597/17 та Другої судової плати Касаційного кримінального суду від 15 липня 2021 року у справі № 489/5879/19, висновки якого суд враховує при ухваленні даного вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 й ОСОБА_5 дали показання на підтвердження того, що особисто вони не повідомляли ОСОБА_6 про той факт, що речі, які вона придбавала, є викраденими. Викрадене збував ОСОБА_16 і про, що останній говорив з ОСОБА_6 їм невідомо.
Саме такі показаннях обвинувачених, отримані в судовому засіданні, суд сприймає при ухваленні рішення.
Щодо висновку судово-психологічної експертизи № 242 від 30.11.2018, проведеної стосовно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 130-145), то суд також не приймає даний висновок як доказ на підтвердження винуватості ОСОБА_6 , оскільки така експертиза проводилася з метою встановлення наявності чи відсутності факторів впливу на обвинувачених під час проведення 10.03.2016 слідчого експерименту і суд погоджується зі стороною обвинувачення, що таких чинників дослідженням не встановлено, але зважає виключно на ту обставину, що зазначена слідча дія (в частині її проведення біля господарства ОСОБА_6 ), як зазначалося вище, фактично є допитом обвинувачених та по суті не є слідчим експериментом.

Разом з цим, оскільки обвинувачені у ході слідчого експерименту на місці показали та розповіли про обставини та механізм вчинення ними крадіжок, а також вказали місце, де у подальшому вони продали викрадене, суд вважає можливим покласти вказаний протокол в основу вироку в частині обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як належний і допустимий доказ.

Законодавець визначає, що вирок суду вирішує питання достовірності обвинувачення, висунутого щодо конкретної особи, по суті. Вирішення цього питання пов`язане із з`ясуванням великого кола питань, які є невід`ємною складовою частиною складу кримінального правопорушення. Лише в результаті судового розгляду і лише за вироком суду особа може бути визнана винною у вчиненні злочину.
Норма статті 370 КПК України визначає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Таким чином, оцінивши в сукупності вище наведені, зібрані по справі докази, суд вважає, що ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні за ст. 198 КК України слід виправдати, оскільки таке обвинувачення дослідженими в судовому засіданні доказами не підтверджене.

Ухвалюючи рішення, суд вважає необхідним згідно зі статями 118, 122, 124, 126 КПК України також стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кошти на відшкодування витрат за проведення експертиз: № 1098 від 17.03.2016 в розмірі 263,88 грн.; № 512 від 22.02.2016 в розмірі 1350,36 грн.; № 123 від 25.02.2016 в розмірі 1843,20 грн.; № 67 від 09.02.2016 в розмірі 614,40 грн., поклавши на засуджених обов`язок сплатити дані витрати в рівних частинах.

При цьому суд враховує, що відшкодування частини зазначених витрат уже покладено вироком Лебединського районного суду Сумської області від 01.10.2020 на засудженого ОСОБА_16 , а саме стягнуто за проведення експертиз: № 1098 від 17.03.2016 - 25 грн., № 512 від 22.02.2016 - 340 грн., № 123 від 25.02.2016 - 460 грн., № 67 від 09.02.2016 - 153 грн.
Вищезгаданим вироком Лебединського райсуду від 01.10.2020 вирішено й питання щодо речових доказів, які визнавалися такими у даному кримінальному провадженні.

Цивільний позов у справі не заявлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 368, 370-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити засудженому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 покарання за дані кримінальні правопорушення, вчинені ним до винесення попереднього вироку Зарічного районного суду м. Суми від 17.11.2020 за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187 КК України, яким він засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці без конфіскації майна, та за кримінальні правопорушення, покарання за які призначене цим попереднім вироком суду, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 17.11.2020.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення в період з 29.05.2020 по 16.11.2020 включно.
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

- ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового злочину, зобов`язавши його відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути у рівних частина з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави (ГУК Сум. обл/ Лебединська МТГ/24060300, код 37970404, Казначейство України (ЕАП), р/р UA0018554, код бюджетної класифікації 24060300, Інші надходження) кошти на відшкодування витрат за проведення експертиз: № 1098 від 17.03.2016 по 79,60 грн. з кожного засудженого; № 512 від 22.02.2016 по 336,80 грн. з кожного засудженого; № 123 від 25.02.2016 по 461,00 грн. з кожного засудженого; № 67 від 09.02.2016 по 153,80 грн. з кожного засудженого.
ОСОБА_6 у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України, визнати невинуватою у зв`язку із недоведеністю, що в діянні обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, і виправдати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1