Провадження № 1-кс/760/8417/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000015 від 08.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
13.09.2021 року до Солом`янського районного суду міста Києва надійшло вказане клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000015 від 08.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 13.09.2021 для розгляду зазначеного клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 . Клопотання фактично передано слідчому судді по реєстру 13.09.2021.

Вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя звертає увагу на наступне.

З доданого до клопотання витягу з ЄРДР за №0000015 від 08.02.2021 року (а.с. 10-18), вбачається, що в зазначеному провадженні органом досудового розслідування є Четвертий відділ розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС.

Разом з тим, вбачається, що Четвертий відділ розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Офісу великих платників податків ДФС не є окремим органом досудового розслідування, а є структурним підрозділом і входить до складу Офісу великих платників ДФС.

Як вбачається з матеріалів клопотання та даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Офіс великих платників ДФС (код ЄДРПОУ 3940996) знаходиться та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи, що орган досудового розслідування не знаходиться на території Солом`янського району міста Києва, подане клопотання не підсудне Солом`янському районному суду міста Києва з огляду на наступне.

Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 412 КПК України судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо порушені правила підсудності. Крім того, порушення слідчим суддею правил територіальної юрисдикції розгляду справи (клопотання) в подальшому може стати підставою для визнання доказу недопустимим.

Згідно положень ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Таким чином, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Згідно положень ст. 38 КПК України органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Частиною 6 ст. 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Отже, фактичне місцезнаходження структурного підрозділу органу досудового розслідування не є визначальним фактором для вирішення питання щодо місця розгляду слідчим суддею клопотань слідчого чи прокурора, оскільки територіальна підсудність повинна визначатись не за фактичним місцем розташування слідчого у конкретній справі, а за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Саме такий висновок викладено, зокрема, в ухвалах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 607/16332/20 (провадження № 51-4916впс20), 15.09.2020 у справі № 554/5111/20 (провадження № 51-4296впс20), 03.09.2020 у справі № 554/4830/20 (провадження № 51-4116впс20), 20.07.2020 у справі № 607/10975/20 (провадження № 51-3334впс19), 22.05.2020 у справі № 643/7609/20 (провадження № 51-2437впс20), 13.05.2020 у справі № 643/7208/20 (провадження № 51-2272впс20), 22.04.2020 року у справі № 487/7605/19 (пр. № 51-1901впс20).

Таким чином, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Ураховуючи, що орган досудового розслідування не знаходиться на території Солом`янського району міста Києва, подане клопотання не підсудне Солом`янському районному суду міста Києва.

Тому приходжу до висновку, що клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000015 від 08.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1 КК України, підлягає поверненню, що не позбавляє орган досудового розслідування права на звернення до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться відповідний орган досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ч. 6 ст. 9, ст.ст. 22, 38, 131, 132 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів кримінальних правопорушень, що посягають на функціонування економіки держави, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000015 від 08.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205-1 КК України, повернути прокурору.

Слідчий суддя: ОСОБА_1