УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 рокум. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні під час підготовчого судового засідання в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000074 від 20.07.2020 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, одруженого, із середньою спеціальною освітою, навідника комендантського відділення підрозділів забеспечення в/частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час в/частина НОМЕР_2 ) уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 , 19 червня 2014 року призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у відповідності до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 20 червня 2014 року зарахований до списків особового складу військової частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду навідника комендантського відділення підрозділів забезпечення у військовому званні «сержант».

Під час проходження військової служби сержант ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, сержант ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Проте, сержант ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи у порушення вимог вищезгаданого законодавства, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, вирішив вчинити кримінальне правопорушення проти встановленого порядку проходження військової служби.

Згідно наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на даний час військова частина НОМЕР_2 ) № НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 31 листопада 2014 року сержант ОСОБА_3 звільнений з займаної посади, виключений зі списків особового складу та зарахований у розпорядження Командувача оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (на даний час Оперативне Командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - військова частина НОМЕР_5 ) у АДРЕСА_2 , куди відповідно до припису командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 11.12.2014 № 90/2 був зобов`язаний вибути на службу 18.12.2014 із строком прибуття 19.12.2014.

19.12.2014 у сержанта ОСОБА_3 раптово винник умисел, а саме без будь-яких поважних причин вчинити нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби у разі переведення до оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (на даний час Оперативне Командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - військова частина НОМЕР_5 ) у АДРЕСА_2 .

Реалізовуючи свій намір, сержант ОСОБА_3 19.12.2014 близько 08 год. 00 хв. без будь-яких поважних причин з метою назавжди ухилитися від військової служби вчинив нез`явлення на службу до Оперативного Командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (на даний час Оперативне Командування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - військова частина НОМЕР_5 ) у АДРЕСА_2 після переведення з військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) та ухиляється від військової служби по даний час.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 408 КК України, як нез"явлення на військов службу з метою ухилитися від військової служби у разі переведення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений та його захисник подали клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, у зв"язку із закінченням строків давності, оскільки обвинувачений не ухилявся від слідства та суду, нових правопорушень не вчиняв, і з моменту інкримінованого правопорушення пройшло більше шести років.

Прокурор просив вказане клопотання розглянути судом на власний розсуд.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000074 від 20.07.2020 (виділення матеріалів досудового розслідування) органом досудового розслідування Третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Рівному) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Хмельницькому були внесені відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 408 КК України ( чинна до 01.07.2020) відносно ОСОБА_3 .

Згідно обвинувального акту від 29.08.2021 затвердженого прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та обронній сфері Західного регіону ОСОБА_4 , ОСОБА_3 як військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 не з"явився 19.12.2014 після переведення у розпорядження військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " ( на даний час " ІНФОРМАЦІЯ_4 "), АДРЕСА_2 .

Статтею 49 КК передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею правопорушення і до набрання вироком законної сили минули певні строки давності, і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового правопорушення середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 49 КК і роз`яснень, які містяться у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Водночас згідно з ч. 2 ст. 49 КК перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально-процесуальний статус особи, що вчинила правопорушення. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

Згідно ч.4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 408 КК України в редакціях Кримінального Кодексу станом на 2014 рік та на даний час відноситься до категорії нетяжких злочинів, а на момент вчинення відповідних дій кримінального правопорушення середньої тяжкості.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й, у випадку встановлення передбачених ст. 49 КК підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

В ході підготовчого судового засідання було встановлено, що ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягувався, вів звичний спосіб життя, від органів досудового слідства, прокуратури та суду не переховувався, про наявність стосовно нього кримінального провадження відомо не було, про підозру в період з 19.12.2014 по 29.08.21 йому не повідомлялось, будь-яких інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

За таких підстав, суд приходить до переконання, що клопотання ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв"язку із закінченням строків давності підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 1 ст. 408 КК України ( в редакціх до 05.03.2015) від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв"язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня оголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд .

Ухвала суду набирає законної сили, якщо інше не передбачене цим Кодексом після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних чи юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1