пр. № 1-кп/759/1412/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0002096 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Леонівка Лугинського району Житомирської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 14.11.2018 Деснянським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт;

- 23.11.2020 Святошинським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 190, 71, 72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 днів, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; 05.04.2021 Київським апеляційним судом даний вирок Святошинського районного суду м. Києва в частині призначеного покарання скасовано та призначено за ч. 2 ст. 190, 71, 72 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 10 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

сторони кримінального провадження прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , інші учасники потерпілий ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, маючи не зняту та не погашену у встановленому Законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став i знову скоїв умисне кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_3 , не маючи постійного місця роботи та інших джерел заробітку, вирішив здобувати кошти для особистих потреб шляхом незаконного заволодіння майном громадян. З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на відкрите повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , 23.07.2021, у вечірній час, перебував в парку «Інтернаціональний», розташованого по пр. Леся Курбаса в м. Києві. При цьому, він помітив раніше не знайомого йому ОСОБА_5 , котрий рухався у бік будинку № 12 по пр. Леся Курбаса м. Києві, тримаючи у руці мобільний телефон. Переслідуючи мотив, направлений на заволодіння чужим майном, з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_3 прослідував за ОСОБА_5 та коли потерпілий знаходився біля під`їзду вказаного будинку, раптово підбіг до останнього та вихопив з руки мобільний телефон «Redmi 9», вартістю 4599 гривень, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму. Відкрито викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд..

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, пояснивши, що дійсно 23.07.2021 у вечірній час гуляв у парку «Інтернаціональний», по пр. Леся Курбаса в м. Києві, де побачив потерпілого, який тримав у руці мобільний телефон. Коли потерпілий пішов у бік будинку АДРЕСА_3 , він пішов за ним і біля під`їзду швидко підбіг та вирвав мобільний телефон з рук потерпілого та побіг між будинки.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає вину ОСОБА_3 доведеною повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Вирішуючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, який не одружений, освіта середня, не працевлаштований, має постійне місце проживання, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, раніше судимий, а також враховує конкретні обставини, спосіб, обстановку вчиненого ним кримінального правопорушення, його відношення до скоєного.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і міра покарання повинна бути пов`язана з позбавленням волі та визначена у межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Приймаючи до уваги, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2020 та вироком Київського апеляційного суду від 05.04.2021 ОСОБА_3 засуджений до 1 року 10 днів позбавлення волі, та, не відбувши покарання, вчинив нове кримінальне правопорушення, суд на підставі ст.71 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Згідно ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_3 до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 23 листопада 2020 року та вироком Київського апеляційного суду від 05.04.2021, остаточно визначивши йому для відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 26.08.2021, тобто з моменту його фактичного затримання.

Речові докази: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю; мобільний телефон «Nomi», який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУ НП у м. Києві, повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1