Справа № 199/7017/21
ВИРОК
іменем України
14.09.2021 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000296 від 06.07.2021 відносно:

ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта базова середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 31.05.2021 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 1 рік,

який обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 27.06.2021 близько 19:00 години знаходився на території Амур-Нижньодніпровського району у місті Дніпрі, а саме: на вул. Бережній. Проходячи по вказаній вулиці, ОСОБА_3 захотів побачитися зі своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_4 , через що вирішив пробратись на територію одного з домоволодінь по АДРЕСА_3 . Далі ОСОБА_3 27.06.2021 о 19:01 годині підійшов до паркану будинку АДРЕСА_3 , що належить відповідно до договору дарування серія та номер: ВТК № 089839 ОСОБА_5 .
Перебуваючи у вказаному місці, у ОСОБА_3 раптово виник умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме: на територію домоволодіння АДРЕСА_3 .
Реалізуючи, свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, 27.06.2021 приблизно о 19:02 годині, ОСОБА_3 , діючи умисно, незаконно, всупереч волі власника, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла чи іншого володіння особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, подолав перешкоду, а саме: висунув з землі засувку, після чого відчинив хвіртку паркану та потрапив на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , тим самим порушивши конституційне право на недоторканість іншого володіння особи.
У цей час, ОСОБА_4 та її двоюрідна сестра ОСОБА_6 , які знаходилась всередині будинку за вищевказаною адресою, помітили ОСОБА_3 , який входив через хвіртку паркану домоволодіння АДРЕСА_3 , де біля вхідних дверей до будинку зупинили ОСОБА_3 , який намагався потрапити всередину будинку та вивели останнього з території домоволодіння.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у незаконному проникненні до іншого володіння особи, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:
- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_7 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
- письмова заява потерпілого ОСОБА_5 , складена в присутності його представника адвоката ОСОБА_8 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.
Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.
Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття у вчиненому.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: вчинення кримінального правопорушення повторно.
Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, раніше судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_3 , незважаючи на вчинення 08.05.2021 аналогічного кримінального правопорушення щодо майна потерпілого ОСОБА_5 , за що був притягнутий до кримінальної відповідальності та засуджений вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська суду від 31.05.2021 за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік з іспитовим строком на 1 рік, знову незаконно проник до володіння потерпілого ОСОБА_5 , тобто висновків щодо незаконності своїх дій не зробив, на шлях виправлення не став та наявність вироку суду щодо нього з іспитовим строком не вплинуло як попередження вчинення ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень.

Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що санкція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає такі види покарання:
- штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;
- виправні роботи на строк до двох років;
- обмеження волі на строк до трьох років.
Обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований та не має офіційно-підтверджених джерел доходу, а тому суд не може призначити йому покарання у виді штрафу або виправних робіт.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 після постановлення вироку Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпропетровська від 31.05.2021 знову вчинив нове кримінальне правопорушення, суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 31.05.2021.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік один місяць.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 31.05.2021 та остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк один рік два місяці.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки ОСОБА_3 на облік у виправному центрі.
Речові докази: два оптичні диски із записом з камер відеоспостереження зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.Оскільки вирок ухвалено без виклику обвинуваченого, тобто в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для обвинуваченого обчислюється з дня отримання ним копії судового рішення.
Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1