Справа № 461/5404/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1186/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2021 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2021 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

встановила:

даною ухвалою продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» строком на 60 днів, тобто до 09.12.2021 року включно.
Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції вказав, що оскільки ОСОБА_7 обвинувачується, у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від суду, та перешкоджати кримінальному провадженню, відсутність достатніх гарантій належного виконання процесуальних обов`язків обвинуваченим, у разі зміни запобіжного заходу, у зв`язку з чим інші запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України. Відтак, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, з врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше застосування запобіжного заходу.
На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час доби з покладенням на нього додаткових обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В обґрунтування вказує, що з пред`явленого обвинувачення не вбачається час, місце спосіб, тому обвинувачення ОСОБА_7 не є достатньо обґрунтованим, на що суд першої інстанції уваги не звернув.
Апелянт наголошує, що ОСОБА_7 має місце реєстрації в Україні за адресою: Львівська область, Червоноградський район, смт. Гірник.

Зазначена обставина у своїй сукупності підтверджує наявність у ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків, що може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Наголошує, що прокурором в судовому засіданні не додано жодного доказу, який би хоч якось давав підстави об`єктивному спостерігачу дійти висновку, що ОСОБА_7 і справді має намір переховуватися від суду. Так, прокурор не володіє доказами придбання квитків для виїзду ОСОБА_7 з місця проживання та/або оформлення ним закордонних паспортів; у розпорядженні слідчого відсутні показання співучасників чи свідків про такі наміри ОСОБА_7 ; також відсутні будь які дані про минулі неявки ОСОБА_7 до слідчого чи прокурора, оскільки йому ніхто не дав такої можливості. Тим більше, що ризику переховування додатково можна запобігти шляхом покладення на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Зазначає, що всі зібрані по справі докази перебувають під контролем прокурора, отже доступ до них ОСОБА_7 об`єктивно обмежений; по справі вже допитані потерпілі та ключові свідки, з деякими з них проведено впізнання, тому малоймовірно, що ці особи змінять свої показання на протилежні.

На думку захисника, суд помилково поклав в основу свого рішення тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 в разі визнання його винним та не врахував цій частині практики Європейського суду.

Відповідно до ч.4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Клопотань про розгляд апеляційної скарги за участю сторін до апеляційного суду не надходило.

Відтак, апеляційний суд, відповідно до ч.4 ст. 422-1 КПК України, вважає за можливе проводити розгляд вказаної апеляційної скарги у відсутності сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів приходить до наступного.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий суд, що включає, крім іншого, право на розгляд справи. Відповідні положення Конвенції знайшли своє втілення також у ст. 55 Конституція України, згідно з якою права і свободи людини і громадянина захищає суд; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема, право на доступ до правосуддя (п.14 ч.1 ст.7 КК України).

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачено ст. 422-1 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК України.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, на розгляді у Галицькому районному суді м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора та прожовживши обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, підставно зазначив, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, з врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, не встановлено, а тому існування зазначених ризиків виправдовує подальше застосування запобіжного заходу.
На переконання колегії суддів, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а стороною захисту не підтверджено, що більш м`які запобіжні заходи зможуть запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Доводи апелянта правильних висновків суду першої інстанції не спростовують, є необґрунтованими і безпідставними.

За таких обставин, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

постановила:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 11 жовтня 2021 року, якою продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№ 19)» строком на 60 днів, тобто до 09.12.2021 року включно без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4