Справа № 591/8317/21
Провадження № 1-кс/591/3530/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2021 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
В С Т А Н О В И В :
До Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою звернувся захисник ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР), яку захисник мотивував тим, що він звернувся до Сумської обласної прокуратури з заявою від 15 вересня 2021 року про вчинений на його думку злочин, пов`язаний з фальсифікацією доказів в справі за обвинуваченням ОСОБА_5 . Проте відповідних відомостей до ЄРДР внесено не було, тому просив зобов`язати уповноважену особу вчинити ці дії.
Заявник, будучи сповіщеним про час та місце розгляду скарги, в перше судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, тому розгляд справи було відкладено на 02 грудня 2021 року, про що повідомлено заявника.
До цієї дати захисником 29 листопада 2021 року подано клопотання про розгляд справи 02 грудня 2021 року в режимі відеоконференції, яка була організована судом (захисник в клопотанні не повідомляв про неможливість прибуття в судове засідання).
В судове засідання 02 грудня 2021 року захисник знову не прибув (навіть на відеоконференцію, про яку він був повідомлений), натомість в день засідання подав клопотання про відкладення розгляду.
Такі дії суд розцінює як зловживання своїми правами та вважає за можливе справу розглянути без участі заявника з метою дотримання розумних строків, враховуючи, що суду надані необхідні матеріали для вирішення справи в контексті заявлених вимог та органу, дії якого оскаржуються.
Прокурор заперечив проти задоволення скарги, мотивуючи це тим, що в заяві захисника взагалі не наводяться відомості про обставини, які можуть свідчити про вчинення злочину, а лише висловлюється незгода з оцінкою доказів в справі.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, вивчивши матеріали справи та надані докази, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та не спростовано сторонами, що 16 вересня 2021 року захисник ОСОБА_4 звернувся до прокуратури області з заявою від 15 вересня 2021 року про вчинений на його думку наведений злочин, відомостей до ЄРДР по якій внесено не було, що підтверджено в тому числі листом прокуратури від 17 вересня 2021 року № 31-2959-20 (вимоги заявника заявлені саме по відношенні до Сумської обласної прокуратури).
В контексті ч. 4 ст. 214 КПК України, суд вважає, що дії прокуратури області відповідали вимогам закону, оскільки заява ОСОБА_4 була прийнята та зареєстрована в цій установі, чого також не спростували сторони.
Ст. 214 КПК України та пп. 1 п. 2 розділу І, пп. 2 п. 1 розділу ІІ Положення «Про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, передбачено обов`язок внесення до ЄРДР лише тих відомостей про кримінальне правопорушення, що можуть свідчити про його вчинення.
Зі змісту цих норм випливає, що відомості, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, повинні наводитись заявником саме в заяві, з якою він звернувся до правоохоронних органів і відсутність наведених даних в такому зверненні в контексті вказаних норм закону може вказувати на відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР.
Відтак, суд, вирішуючи питання про наявність або відсутність підстав для внесення даних до ЄРДР (а отже про наявність або відсутність підстав для задоволення скарги), повинен робити такі висновки саме з дослідження заяви особи про вчинений на її думку злочин.
З дослідженого судом звернення ОСОБА_4 вбачається те, що, хоча його заявник і вважає заявою про злочин, проте в ньому відсутнє наведення достатніх ознак вчинення правоохоронцями кримінальних правопорушень як такових. Зокрема, в ньому взагалі не наведено дій чи бездіяльності органу досудового розслідування чи прокурорів, що могли б свідчити про вчинення ними злочинів, а наводиться лише власна оцінка зібраним доказам в справі відносно ОСОБА_5 , розгляд якої (згідно матеріалів скарги та заяви нібито завершений), обставини виконання ними своїх безпосередніх процесуальних обов`язків, зумовлених розслідуванням наведеного кримінального провадження, а також надається власна оцінка їх дій (рішень, бездіяльності), що не влаштовують заявника.

Заява ОСОБА_4 , подана саме до прокуратури області, не є заявою про вчинені злочини, оскільки вона носить узагальнений характер, викладена в формі припущень заявника, ґрунтується на його власних міркуваннях щодо оцінки доказів та обставин справи за обвинуваченням ОСОБА_5 , а також не містить наведення об`єктивної сторони діянь, кваліфікованих заявником як злочини, а сам по собі факт, вчинення (або невчинення) процесуальних дій, з якими не погоджується сторона, винесення слідчими чи прокурором рішень, не може слугувати підставою для внесення даних до ЄРДР, оскільки такі дії є безпосереднім предметом його (слідчого чи прокурора) процесуальної діяльності для оскарження та оцінки яких законом передбачений певний порядок та визначений вичерпний перелік органів для вирішення цих питань (зокрема, існує можливість оскарження рішень, дій та бездіяльності слідчого (прокурора) в порядку ст.ст. 303, 308 КПК України, а оцінка належності та допустимості доказів в справі віднесена до компетенції суду, в провадженні якого перебуває справа).

Іншими словами, заявником не наводяться в заяві обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а зазначаються дії, які він вважає неправомірними, тобто на думку суду вказане звернення є фактичною незгодою заявника з процесуальними діями та рішеннями слідчих та прокурорів, з зібраними доказами в справі, а також спробою в позапроцесуальний спосіб поставити їх під сумнів, без наведення достатніх відомостей, які б свідчили про те, що вони (дії чи рішення) є злочинними.

Ч. 2 ст. 307 КПК України передбачений перелік рішень за наслідками розгляду скарг осіб, на бездіяльність правоохоронних органів, в тому числі і на бездіяльність, пов`язану з невнесенням відомостей до ЄРДР. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, результатом розгляду скарги на бездіяльність відповідної службової особи, може бути рішення про відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, а також за відсутності наведених в заяві скаржника достатніх даних, що могли свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, на думку суду Сумською обласною прокуратурою обґрунтовано по зазначеному зверненню ОСОБА_4 не були внесені відомості до ЄРДР.
Інші обставини, наведені в скарзі заявника не доводять його вимог щодо необхідності внесення даних до ЄРДР, як і не спростовують зазначених висновків суду, з огляду на зміст дослідженого в судовому засіданні звернення та наданих матеріалів.

Таким чином, з поданої скарги та матеріалів не вбачається, а в судовому засіданні так і не було встановлено наявності достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР, а тому скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Відмовляючи в задоволенні скарги, суд виходить і з того, що безпідставними є посилання заявника, як на обґрунтування необхідності внесення відомостей до ЄРДР, на нібито подану раніше ОСОБА_5 заяву до ДБР, оскільки, виходячи з характеру заявлених вимог та чітко визначеного заявником органу, дії якого він оскаржує, предметом розгляду цієї справи не є питання стосовно невнесення відомостей до ЄРДР по заяві ОСОБА_5 до ДБР (бездіяльність якого сторони не позбавлені можливості оскаржити в передбаченому законом порядку), що узгоджується з принципом диспозитивності, закріпленим в ст. 26 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Сумської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по заяві захисника від 15 вересня 2021 року (зареєстрованій 16 вересня 2021 року), щодо вчиненого на думку заявника злочину, пов`язаного з фальсифікацією доказів в справі за обвинуваченням ОСОБА_5 , відмовити.
Положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1