Справа № 136/86/21
Провадження №11-кп/801/887/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000091 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 20.05.2021, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зозів, Вінницького району, Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта повна загальна середня, працюючого бандажувальником ДП Електричні системи м. Вінниця, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні одну неповнолітню дитину 2011 року народження, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку, тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покладено на ОСОБА_6 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирішено питання з цивільним позовом та процесуальними витратами.

За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , займаючи з 21.10.2019 згідно із наказом Вінницької дирекції AT «Укрпошта» від 18.10.2019 № 5425-к посаду оператора поштового зв`язку 2 класу по ПВПЗ № 63 ВПЗ Липовецького району Відділення поштового зв`язку, яке являється підрозділом Вінницької дирекції AT «Укрпошта», яка в свою чергу є відокремленим структурним підрозділом Акціонерного товариства «Укрпошта» (AT «Укрпошта»), засновником якої є держава в особі Міністерства інфраструктури України та вказаний суб`єкт господарювання, будучи на підставі договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 18.10.2019 та посадової інструкції листоноші відділення поштового зв`язку № 63 Вінницької дирекції AT «Укрпошта» матеріально відповідальною особою, привласнив та у подальшому розтратив майно Вінницької дирекції AT «Укрпошта» у вигляді грошових коштів для виплати пенсій, субсидій у грошовій формі, одиноким матерям та дітям інвалідам, поштових переказів, а також товарів народного споживання за наступних обставин.
Так, 23.10.2019 згідно накладної б/н ОСОБА_6 отримав товар комісії (льодяники, консерви, шоколадні батончики, макарони) на загальну суму 567,2 грн., 25.10.2020 згідно накладної б/н отримав товар комісії (мило, вафлі, липка стрічка) на загальну суму 473,04 грн., 06.11.2019 згідно накладної б/н отримав товар комісії (коріандр, приправа, горошок, вермішель мівіна, масло, сир, сардельки) на загальну суму 1893,36 грн., 13.11.2019 згідно накладної б/н отримав товар комісії (печиво для дітей, чупа-чупси, цукерки, соломка, ковбаса сардельки, сосиски) на загальну суму 1054,6 грн., 20.11.2019 згідно накладної б/н отримав товар комісії (масло, сосиски, ковбаса, вафлі, макарони, печиво) на загальну суму 1853,43 грн., 23.11.2019 згідно накладної б/н отримав товар народного споживання (папір туалетний, пральний порошок, олія) на загальну суму 930,4 грн., 04.12.2019 згідно накладної б/н отримав товар комісії (ковбаса, сосиски, сардельки, вермішель, рис, масло, печиво, сир) на загальну суму 1704,84 грн., 06.12.2019 згідно накладної б/н отримав товар комісії (перець, приправа, печиво, кава) на загальну суму 1863 грн., 11.12.2019 згідно накладної б/н отримав товар народного споживання (сірники) на загальну суму 450 грн. 11.12.2019 згідно накладної б/н отримав товар комісії (макарони, ковбаса, печиво, цукерки) на загальну суму 1939,83 грн., 18.12.2019 згідно накладної б/н отримав товар комісії (сир, масло, ковбаса, сосиски, вафлі) на загальну сум 1200,69 грн., 29.01.2020 згідно накладної б/н отримав періодичні видання вигляді газет на загальну суму 1085 грн., та у лютому 2020 року згідно накладної б/н отримав періодичні видання у вигляді газет на загальну суму 448 грн. У подальшому ОСОБА_6 , на ґрунті виниклого умислу на заволодіння та привласнення товарно-матеріальних цінностей т.п. с. Славна ПВПЗ № 63 Вінницької дирекції AT «Укрпошта», не надавши звітів про залишки товарів та документів на реалізацію чи повернення товарів роздрібу, умисно залишив дані речі у власному розпорядженні, тим самим привласнив їх. Після цього в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 26.02.2020 вищевказані товарно-матеріальні цінності були використані ОСОБА_6 на власні потреби, тим самим здійснено їх розтрату та завдано матеріальної шкоди Вінницькій дирекції AT «Укрпошта» на загальну суму 17194,72 грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 04.01.2020, 05.01.2020, 06.01.2020, 13.01.2020 та 16.01.2020 отримав згідно відомостей № 1/523 від 04.01.2020, № 3/523 від 05.01.2020, № 4/535 від 05.01.2020, № 6/523 від 06.01.2020, № 17/523 від 13.01.2020 та № 20/523 від 16.01.2020 кошти в сумі 2148,59 грн., 2478,22 грн., 2491,63 грн., 1346,85 грн., 6277,19 грн., 837,45 грн. відповідно, призначені для виплати субсидій у грошовій формі. Із зазначеної суми ОСОБА_6 виплатив за цільовим призначенням 848,89 грн., а залишок готівки в порушення вимог п. 5.7. Інструкції про виплату та доставку пенсій, соціальних допомог, національним оператором поштового зв`язку, затвердженої спільним наказом Міністерства транспорту та зв`язку України та Міністерства праці та соціальної політики України № 464/156 від 28.04.2009 (далі Інструкція) в сумі 2148,59 грн., 2478,22 грн., 1642,74 грн., 1346,85 грн., 6277,19 грн. та 837,45 грн. не повернув контролюючій особі виплатного об`єкта поштового зв`язку, тим самим привласнивши їх. Після цього в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 26.02.2020 вищевказана сума коштів була використана ОСОБА_6 на власні потреби, тим самим здійснено їх розтрату та завдано матеріальної шкоди Вінницькій дирекції AT «Укрпошта» на загальну суму 14731,04 грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , 06.02.2020 отримав згідно відомості № 1/523 від 06.02.2020 кошти в сумі 13081,2 грн. призначені для виплати соціальної допомоги у вигляді соціальної субсидії дітям інвалідам. Із зазначеної суми ОСОБА_6 виплатив за цільовим призначенням 10624,2 грн., а залишок готівки в порушення вимог п. 5.7. Інструкції в сумі 2457 грн. не повернув контролюючій особі виплатного об`єкта поштового зв`язку, тим самим привласнивши їх. Після цього в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 26.02.2020 вищевказана сума коштів була використана ОСОБА_6 на власні потреби, тим самим здійснено їх розтрату та завдано матеріальної шкоди Вінницькій дирекції AT «Укрпошта» на загальну суму 2457 грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 12.02.2020, 13.02.2020, 14.02.2020 та 16.02.2020 отримав згідно відомостей № 17/02555 від 12.02.2020, № 21/02555 від 13.02.2020, № 22/02555 від 14.02.2020 та № 24/02555 від 16.02.2020 кошти в сумі 8712,39 грн., 9691,83 грн., 6732,28 грн. та 12302,65 грн. відповідно, призначені для виплати пенсій та соціальних допомог. Із зазначеної суми ОСОБА_6 виплатив за цільовим призначенням 6298,11 грн., 5013,27 грн. та 4491,41 грн. відповідно, а залишок готівки в порушення вимог п. 5.7. Інструкції в сумі 2414,28 грн., 9691,83 грн., 1719,01 грн. та 7811,24 грн. не повернув контролюючій особі виплатного об`єкта поштового зв`язку, тим самим привласнивши їх. Після цього в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 26.02.2020 вищевказана сума коштів була використана ОСОБА_6 на власні потреби, тим самим здійснено їх розтрату та завдано матеріальної шкоди Вінницькій дирекції AT «Укрпошта» на загальну суму 21636,36 грн.
Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_9 у лютому 2020 року отримав кошти в сумі 1332 грн. згідно поштового переказу 1/2245, 195 грн. згідно поштового переказу 1/0339, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0178, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0183, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0261, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0325, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0334, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0333, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0336, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0337, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0329, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0318, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0302, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0303, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0298, 166,5 грн. згідно поштового переказу 1/0297, 333,5 грн. згідно поштового переказу 1/0296, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0324, 500 грн. згідно поштового переказу 1/0244. Із зазначеної суми ОСОБА_6 за цільовим призначенням жодної гривні не виплатив, а залишок готівки в порушення вимог п. 5.7. Інструкції не повернув контролюючій особі виплатного об`єкта поштового зв`язку, тим самим привласнивши їх. Після цього в невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 26.02.2020 вищевказана сума коштів була використана ОСОБА_6 на власні потреби, тим самим здійснено їх розтрату та завдано матеріальної шкоди Вінницькій дирекції AT «Укрпошта» на загальну суму 9527 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_6 здійснив привласнення та розтрату товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 65546,12 грн., з яких кошти для виплати пенсій, субсидій у грошовій формі, одиноким матерям та дітям інвалідам на загальну суму 38824,4 грн., поштових переказів на загальну сум 9527 грн., а також товарів народного споживання на загальну суму 17194,72 грн., тим самим завдавши матеріальних збитків державі в особі Вінницької дирекції AT «Укрпошта» на вищевказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор просить змінити вирок, в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, виклавши резолютивну частину у наступній редакції: « ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки. Згідно ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання».
Доповнити резолютивну частину вироку абзацом наступного змісту: «Іспитовий строк обчислювати з дати проголошення вироку».
Доповнити резолютивну частину вироку абзацом наступного змісту: «Строк відбування додаткового покарання обчислювати з моменту набрання вироком законної сили».
У решті вирок залишити без змін.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції при призначені покарання ОСОБА_6 не визначив строк йому додаткового покарання, а також не визначив початок строку відбування основного та додаткового покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить задовольнити апеляційну скаргу, оскільки судом при призначені покарання ОСОБА_6 не визначено початок строку відбування основного та додаткового покарання, представник потерпілого ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу прокурора, обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти вимог апеляційної скарги прокурора, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191КК України, є обґрунтованим і законним та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Істотних порушень вимог КПК, які були би підставою для скасування судового рішення у провадженні не встановлено.

А тому вирок, відповідно до ст. 404 КПК України, переглядається лише в частині визначення початку строку відбування покарання обвинуваченому.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі
вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є
рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом.

Проте, дані вимоги Закону судом першої інстанції виконано не було.

Так, згідно з ст. 374 КПК України у резолютивній частині
обвинувального вироку повинні бути зазначені покарання, призначене по
кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра
покарання, обрана судом.

В роз`ясненнях п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5
«Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990 зазначається, що зміст резолютивної частини вироку має бути викладено чітко і ясно, щоб при його виконанні не виникло сумнівів щодо виду і розміру покарання, призначеного судом, та змісту інших рішень, викладених у цій частині вироку.

Частиною 1 статті 55 КК України визначено, що позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю може бути призначене як основне покарання на строк від двох до п`яти років або як додаткове покарання на строк від одного до трьох років.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від
24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання»
позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю
застосовується як додаткове покарання лише в тих випадках, коли вчинення
злочину було пов`язане з посадою підсудного або із заняттям ним певною
діяльністю.

Це покарання призначається в межах, установлених санкцією статті
(санкцією частини статті) КК України, за якою підсудний визнаний винним, а
якщо воно нею не передбачене, - в межах, установлених ст. 55 КК України.

Так, санкція ч. 1 ст. 191 КК України на момент початку вчинення
інкримінованого кримінального правопорушення передбачає покарання у виді
штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або
виправних робіт на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до
чотирьох років, або позбавленням волі на строк до чотирьох років, з
позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на
строк до трьох років або без такого.

Разом з тим, визначаючи ОСОБА_6 вид покарання за ч. 1 ст. 191 КК України, суд першої інстанції у вироку зазначив про призначення обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю, без визначення строку дії додаткового покарання.

Не визначення строку додаткового покарання у резолютивній частині
вироку свідчить про його фактичну безстроковість, що є порушенням норм закону України про кримінальну відповідальність та становить надмірне покарання для ОСОБА_6 .

Таким чином конкретизація додаткового покарання шляхом чіткого
визначення строків його відбування має покращити становище ОСОБА_6 .

Крім того, у відповідності до положень п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у
резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою,
окрім іншого, відомості про початок строку відбування покарання.

Положеннями ч. 1 ст. 165 КВК України визначено, що іспитовий строк
обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Крім того, згідно з ч. 3 ст. 55 КК України при призначенні позбавлення
права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю як додаткового
покарання до арешту, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні
військовослужбовців або позбавлення волі на певний строк - воно поширюється
на увесь час відбування основного покарання і, крім цього, на строк,
встановлений вироком суду, що набрав законної сили. При цьому строк
додаткового покарання обчислюється з моменту відбуття основного покарання,
а при призначенні покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади
або займатися певною діяльністю як додаткове до інших основних покарань, а
також у разі застосування статті 77 цього Кодексу - з моменту набрання
законної сили вироком.

Разом з цим, суд першої інстанції ухвалюючи рішення щодо ОСОБА_6
будь-які відомості про початок строку відбування як основного покарання, так і
додаткового з огляду на застосування положень ст. 75 КК України у
резолютивній частині вироку не зазначив.

За наведених обставин, суд першої інстанції при визначенні ОСОБА_6 покарання допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для зміни вироку судом апеляційної інстанції в цій частині.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовільнити.

Вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 20.05.2021 щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 191 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки з позбавленням права обіймати посади пов`язані з матеріальною відповідальністю строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки на протязі іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування додаткового покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, а іспитовий строк обчислювати з дати проголошення вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4