Справа № 740/3653/21
Провадження № 1-кс/740/1498/21
УХВАЛА

09 листопада 2021 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , заявлене у кримінальному провадженні № 0000009 від 04 червня 2014 року, про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України,

установив:

У клопотанні ставиться питання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням установлено, що близько 23-00 год. 04 червня 2010 року ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з поля ТОВ "Агронадія", що поблизу с. Рівчак Степанівка Носівського району, на якому легально вирощували рослини виду мак снотворний, таємно викрали особливо небезпечний наркотичний засіб - макову солому масою 3 кг 796,986 г.

Після цього близько 03-00 год. 05 червня 2010 року ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 вищевказану викрадену макову солому почали зберігати та перевозити без мети збуту в автомобілі марки Форд Сієра , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

20 травня 2014 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309 КК України, Носівським районним судом повернуто прокуророві для проведення додаткового розслідування.

30 травня 2014 року та 06 червня 2014 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309 КК України, та об`єднано в одне провадження за №0000009.

06 жовтня 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309 КК України.

06 жовтня 2014 року досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні зупинено, а також ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Досудовим розслідуванням зібрано достатньо фактичних відомостей, які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, а тому виникла необхідність у затриманні останнього з метою приводу до суду для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки до ОСОБА_5 не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив клопотання задовольнити з викладених у ньому обставин.

Заслухавши прокурора, перевіривши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Статтею 188 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане:

1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою;

2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику;

3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини.

Згідно із ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Разом з цим за приписами ч. 1 ст. 190 КПК України, у хвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Установлено, що до клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не додано самого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а лише надано його проект.

Викладене дає підстави для висновку, що клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою подане з порушенням установленого ст. 188 КПК України порядку, за відсутності клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що слідчий суддя розцінює як недоведеність прокурором зазначених у клопотанні обставин, що в силу вимог ч. 4 ст. 189 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

Крім того, матеріали клопотання не містять відомостей про здійснення викликів підозрюваного до органу досудового розслідування чи прокурора після повернення судом справи на додаткове розслідування, та відповідно даних, що підозрюваний ухиляється від слідства.
При цьому повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 06.10.2014 вручено не особисто ОСОБА_5 , а ОСОБА_8 .
При цьому, слідчий суддя вважає прийнятними для врахування при вирішенні питання про наявність чи відсутність підстав для висновку про ухилення особи від органів досудового розслідування наступні висновки суду касаційної інстанції.
Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року (провадження № 5-1кс15), під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо)… При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.
Крім того, в постанові Верховного Суду від 27 березня 2019 року (провадження №51-9040 км 18) на підставі аналізу положень ч. 1 ст. 281 КПК колегія суддів дійшла висновку, що підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин, коли не встановлено його місцезнаходження. Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.
З огляду на викладене слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність наданими матеріалами достатніх підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, що у відповідності до п. 1 ч.4 ст. 189 КПК України є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись ст. 188, 189 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволенні клопотання старшого слідчого Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , заявлене у кримінальному провадженні № 0000009 від 04 червня 2014 року, про дозвіл на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1