Справа № 646/506/21
№ провадження 1-кп/646/488/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000583 від 17.11.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, який має неповнолітню дитину 2009 року народження, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
У С Т А Н О В И В:
16 листопада 2020 року близько 12 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, використовуючи свій мобільний телефон, замовив та оплатив через месенджер «Телеграм» в мережі Інтернет наркотичний засіб метадон. У той же день близько 14 годині 30 хвилин ОСОБА_3 прослідував до Мереф`янського шосе у м. Харкові, більш точного місця не встановлено, де на відкритій ділянці місцевості забрав, тим самим незаконно придбав за вказаних обставин, наркотичний засіб метадон, масою 0,0706 г, який поклав до лівої кишені своєї куртки, тим самим почав незаконно зберігати.
Після чого, 16 листопада 2020 року близько 15 годині 00 хвилин ОСОБА_3 був зупинений працівниками поліції за адресою: м. Харків, Мереф`янське шосе, 22, де у нього в ході проведення огляду було виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежений метадон, масою 0,0706 г.
Таким чином, ОСОБА_3 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» незаконно придбав та зберігав без мети збуту наркотичний засіб - метадон, обіг якого обмежений згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, а також форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.
Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, неодружений, має неповнолітню дитину 2009 року народження, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працює та не має джерела доходу.
Суд, з урахуванням вищезазначених обставин, визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинувачуваного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому основне покарання у виді обмеження волі у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого не настало, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, а також положення диспозитивності кримінального судочинства, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Суд вважає вищезазначені обставини дійсно можуть бути підставою для застосування інституту звільнення від покарання з випробуванням, бо ще не втрачена можливість соціальної реабілітації та виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що також підтверджується його критичним ставленням до нього, усвідомлення своєї провини і засудження своєї протиправної поведінки, яка свідчить про дійсне прагнення стати на шлях виправлення і перевиховання.
Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Витрати на залучення експерта суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року було накладено арешт на речові докази, суд скасовує вказаний арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 349, 373-374, 381-382 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді обмеження волі, призначеного за цим вироком, з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирався.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2020 року на речові докази.
Речові докази: прозорий поліетиленовий пакет з речовиною білого кольору всередині, поміщений до сейф-пакету № 2837180, два медичних шприці ємністю 12 мл. в запечатаному стані, та дві ампули з назвою «Лідокаїн», поміщені до сейф-пакету №2837179 знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи дослідження матеріалів та виробів у розмірі 1634 грн. 50 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1