Справа № 152/1266/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2021 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Шаргород кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 16 листопада 2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Шостаківка Шаргородського району Вінницької області, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого мешканця АДРЕСА_1 , раніше несудимого;
у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого частиною другою статті 125 КК України, -
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.
1. Обвинувачений ОСОБА_3 , 12 листопада 2020 року близько 13-00 год, перебуваючи в АДРЕСА_1 , а саме на межі із земельною ділянкою ОСОБА_5 (кадастровий номер :03:005), на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, та, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, підбігши до ОСОБА_5 , який знаходився на власній земельній ділянці біля трактора, наніс близько чотирьох ударів кулаком правої руки в область голови ОСОБА_5 . Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 14-к від 2 серпня 2021 року у ОСОБА_5 мало місце тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я.

ІІ. Позиція обвинуваченого та його захисника.
2. Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні не визнав. Пояснив, що 12 листопада 2020 року він дійсно знаходився на території земельної ділянки, яка належить його доньці, підключав до криниці воду. Ця земельна ділянка межує із земельною ділянкою потерпілого ОСОБА_5 , яку в цей же день виорював трактор. Межа земельних ділянок огороджена лише частково. Коли тракторист виорав город ОСОБА_5 до половини, то зупинився та спитав ОСОБА_3 , який знаходився поруч на сусідній ділянці, де закінчується земельна ділянка ОСОБА_5 .. На це ОСОБА_3 вказав на відмітку вкінці городу. В цей час ОСОБА_3 відчув удар в шию позаду. Від цього удару обвинувачений впав на землю. Підвівшись, ОСОБА_3 побачив потерпілого ОСОБА_5 , який агресивно себе поводив, висловлювався нецензурною лайкою та намагався завдати йому удару. Захищаючись, ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_5 і останній впав на виорану землю, потягнувши за собою ОСОБА_3 .. Обвинувачений зазначає, що знаходячись на землі між ними відбулась штовханина, в ході якої він можливо і наніс один удар ОСОБА_5 , однак це було зроблено не умисно, а з метою самозахисту від неправомірного посягання останнього. Після цього потерпілий встав і побіг до свого будинку. Зважаючи на те, що в нього не було умислу заподіювати потерпілому тілесні ушкодження, ОСОБА_3 просив його виправдати.
3. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 зазначила, що досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні було здійснено необ`єктивно та односторонньо. Формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, яке викладене в обвинувальному акті, не знайшло свого підтвердження в ході досліджених під час судового розгляду доказах, зокрема не відображає точну кількість заподіяних ударів потерпілому. Слідчий експеримент був проведений слідчим у відсутність обвинуваченого, останньому дізнавач навіть не пропонував брати участь. Показання потерпілого в частині кількості та локалізації заподіяних йому тілесних ушкоджень не підтверджуються жодним, дослідженим у судовому засіданні, доказом. У зв`язку з вищевикладеним, захисник вважала, що в даному випадку ОСОБА_3 діяв в рамках необхідної оборони, а тому просила виправдати свого підзахисного.
ІІІ. Позиція потерпілого.
4. Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 12 листопада 2020 року на своїй земельній ділянці збирав картоплю за трактором, який орав город. Раптово до нього підбіг ОСОБА_3 , та наніс йому удар в область голови кулаком, в якому тримав камінь. Від нанесеного удару ОСОБА_5 зігнувся від болю, після чого, ОСОБА_3 наніс ще два удари кулаком в область грудей (серця) та кілька ударів ногами по тілу, намагаючись кинути його під трактора. Після того, як трактор проїхав, ОСОБА_3 сівши на ОСОБА_5 (коли останній перебував на землі), наніс ще 10 ударів каменем в область голови. Потерпілий вказав, що обвинувачений наніс йому близько 16 ударів та неодноразово погрожував фізичною розправою. Водій трактора зупинив бійку. Після нанесених тілесних ушкоджень ОСОБА_5 звернувся в Шаргородську лікарню, в якій його оглянув лікар хірург. Цього ж дня ОСОБА_5 був госпіталізований в травматологічне відділення Шаргородської лікарні, де перебував близько 10 днів. Після лікування в м. Шаргород, сімейний лікар направив потерпілого на лікування до м. Вінниці в обласну лікарню, де потерпілий лікувався близько 3 місяців. Від нанесених тілесних ушкоджень потерпілий перебував 3 місяці на лікарняному. Просив суворо покарати обвинуваченого.
ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.
5. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 , Суду показав, що знайомий з обвинуваченим та потерпілим та перебуває з ними в дружніх відносинах. 12 листопада 2020 року він своїм трактором приїхав виорювати земельну ділянку, яка належить ОСОБА_5 .. На сусідній земельній ділянці знаходився ОСОБА_3 , якого ОСОБА_7 запитав щодо межі земельної ділянки ОСОБА_5 .. Раніше ОСОБА_7 вже виорював цю земельну ділянку, однак тоді, сусідня земельна ділянка не була у приватній власності. Під час розмови з ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_5 , знаходився в кінці земельної ділянки. Після чого, свідок почав орати город в напрямку, який показав ОСОБА_5 .. В ході оранки городу, оглянувшись назад, ОСОБА_7 побачив, як ОСОБА_3 , перебуваючи зверху на ОСОБА_5 , наносить останньому тілесні ушкодження руками в область голови. ОСОБА_7 зупинив трактор та почав кричати до них, після чого ОСОБА_3 пішов до себе додому. ОСОБА_5 підвівся із землі та в нього з голови текла кров, обличчя було бліде. В подальшому свідок продовжив орати город. Скільки саме ударів наніс обинувачений ОСОБА_5 свідок сказати не може, однак більше одного.
6. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 . Суду показав, що працює заступником начальника сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.З обвинуваченим та потерпілим знайомий, оскільки неодноразово прибував на виклик потерпілого в с. Гибалівка. 12 листопада 2020 року прибувши за повідомленням потерпілого, яке надійшло на планшетний пристрій зі служби 102 на вул. Драгоміра в с. Гибалівка до автомобіля працівників поліції відразу підійшов громадянин ОСОБА_5 та повідомив, що його родич ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження на присадибній ділянці. Потерпілий тримався за головою, в його руках була ганчірка чи хустинка з плямою червоного кольору, говорив, що його дуже болить голова. ОСОБА_8 відібрав пояснення у потерпілого, а його колега ОСОБА_9 в обвинуваченого. ОСОБА_8 запропонував потерпілому викликати швидку допомогу, на що останній повідомив, що у разі погіршення здоров`я, він сам викличе швидку допомогу. Також, свідок роз`яснив потерпілому, що якщо він бажає, щоб ОСОБА_3 було притягнуто до відповідальності, йому потрібно звернутися із заявою до слідчого поліції для отримання направлення на експертизу. Потерпілий повідомив, що наступного дня звернеться до слідчого поліції. Опитавши потерпілого та обвинуваченого, працівники поліції покинули місце події.
7. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 , суду показав, що він працює у відділенні поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області та 12 листопада 2021 року прибув на виклик разом із ОСОБА_8 по вул.. Драгоміра в с. Гибалівка. Повідомлення надійшло від потерпілого ОСОБА_5 , який скаржився, що йому заподіяв тілесні ушкодження сусід з приводу межових знаків. Кого саме опитували на місці події свідок вже не пам`ятає. Лише пам`ятає, що на місці події був потерпілий, обвинувачений та тракторист.
8. Відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, сформованого 31 серпня 2021 року, 16 листопада 2020 року були внесені відомості до ЄРДР про те, що 15 листопада 2020 року до Шаргородського ВП надійшла заява ОСОБА_5 про те, що йому спричинили тілесні ушкодження (а.с.54).
9. Згідно із рапортом старшого інспектора-чергового СРПП №3 Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області від 15 листопада 2020 року, надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що відома особа нанесла йому тілесні ушкодження 12 листопада 2020 року (а.с.55).
10. Відповідно до заяви від 15 листопада 2020 року, потерпілий ОСОБА_5 звернувся до начальника Шаргородського відділення поліції з повідомленням про те, що 12 листопада 2020 року ОСОБА_3 наніс йому тілесні ушкодження, просив притягнути останнього до кримінальної відповідальності. В цій заяві потерпілий зазначає, що ОСОБА_3 бив його каменем та намагався кинути під трактор (а.с.56).
11. Згідно із довідкою виконавчого комітету Гибалівської сільської ради Шаргородського району від 11 лютого 2021 року №101, громадянин ОСОБА_5 неодноразово звертався в сільську раду по спірних земельних питаннях із сусідом ОСОБА_3 , заяви надходили 12 березня 2020 року, 3 липня 2020 року, 7 липня 2020 року, 18 вересня 2020 року (а.с.58).
12. Відповідно до висновку експерта №6 судово-медичної експертизи ОСОБА_5 від 26 лютого 2021 року, на підставі даних судово-медичного вивчення медичних документів (медичної карти стаціонарного хворого №4507 КНП «Шаргородська ЦРЛ», медичної карти амбулаторного хворого №070495 Шаргородської ЦРЛ, медичної карти амбулаторного хворого б/н Шаргородського ЦПМСД, консультативного висновку клінічного диспансеру радіаційного захисту населення та трьох рентгенограм) судовий експерт дійшов висновку, що у ОСОБА_5 під час поступлення на стаціонарне лікування у травматологічне відділення КНП «Шаргородська ЦРЛ» 12 листопада 2020 року було виявлено осадження та підшкірні гематоми волосистої частини голови. Ці ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету (предметів) , відносяться до легких тілесних ушкоджень, відсутність описання їх клінічних ознак (зокрема кольору, розмрів, форми, тощо) не дає можливості визначити їх точну давність утворення, тобто допускає їх утворення як у строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 12 листопада 2020 року, так і раніше відносно цього терміну. В наданих медичних документах також вказаний діагноз «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Цефалгічний та вестибулатактичний синдром. Астеноневротичний синдром.» Цей діагноз не може бути врахований при судово-медичній кваліфікації, оскільки в наданих медичних документах не відображена об`єктивна неврологічна симптоматика, що відповідає об`єктивним проявам струсу головного мозку. Діагноз «забій грудного відділу хребта» встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями, що також не може бути врахований при судово-медичній кваліфікації. Тривалість перебування ОСОБА_5 на стаціонарному лікуванні понад 6 днів не може бути взята до уваги при судово-медичній кваліфікації ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки не обумовлена характером вказаних у пункті 1 тілесних ушкоджень, а може бути пояснена лікувально-діагностичною тактикою, направленою на виявлення можливих проявів струсу головного мозку. Встановити кількість нанесених ударів ОСОБА_5 по записам в медичних документах не представляється можливим (а.с.59-64).
13. На підтвердження неприязних відносин обвинуваченого та потерпілого, прокурор надав суду копії талонів-повідомлення Єдиного обліку про прийняття і реєстрацію заяв від ОСОБА_5 про кримінальне правопорушення та іншу подію (а.с.65, 66).
14. Згідно із висновком експертів комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , проведеної за матеріалами кримінального провадження №0000049 від 16 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України від 2 серпня 2021 року на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_5 (31 травня 2021 року), а також вивчення медичних документів (медичної карти стаціонарного хворого №4507 КНП «Шаргородська ЦРЛ», медичної карти амбулаторного хворого №070495 Шаргородської ЦРЛ, медичної карти амбулаторного хворого б/н Шаргородського ЦПМСД, консультативного висновку лікаря-нейрохірурга від 17 листопада 2020 року, даних проведення електроенцефалограми від 3 грудня 2020 року Вінницького обласного спеціалізованого клінічного диспансеру радіаційного захисту населення, листків непрацездатності на чотирьох аркушах, рентгенівських знімків кісток черепа № 6811, 6812 від 12 листопада 2020 року, даних СКТ головного мозку №197 від 17 листопада 2020 року) та матеріалів кримінального провадження, судово-медична експертна комісія дійшла висновку, що у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження закрита черепно-мозкова травма: струс головного мозку, забій м`яких тканин голови (підшкірні гематоми (3) з саднами волосяної частини голови та садно лобної ділянки справа). При вивченні судово-медичною комісією, сумісно з лікарем-рентгенологом, наданих рентгенівських знімків кісток черепа та даних СКТ голови ознак кістково-травматичної та об`ємно-вогнищевої патології не виявлено. Виявлена у ОСОБА_5 закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але менше 21 дня) розлад здоров`я, по давності утворення відповідає терміну, вказаному у постанові про призначення експертизи 12 листопада 2020 року. За характером, множинністю, локалізацією на різних взаємно протилежних поверхнях тіла, судово-медична експертна комісія прийшла до висновку, що тілесні ушкодження у ОСОБА_5 виникли не менше як від чотирьохразової дії тупого твердого предмету (предметів), механізм утворення удар та тертя, з прикладанням травмуючої сили в ділянку голови. Даний механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 можливий при нанесенні ударів «рукою зжатою в кулак та ногою взутою у взуття» та виключається при однократному падінні з положення стоячи на площину. Тривале (понад 21 день) перебування ОСОБА_5 на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не може бути прийняте до уваги при судово-медичній оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки таке тривале лікування не пов`язане з характером і клінічними проявами названих вище тілесних ушкоджень, а може бути пояснене лікувально-діагностичною тактикою та наявністю супутніх захворювань (а.с.67-71).
15. Як видно із протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицями, 30 вересня 2021 року старшим дізнавачем СД відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 , в присутності двох понятих було проведено слідчий експеримент за участю потерпілого. В ході слідчого експерименту ОСОБА_5 показував та розповідав про обставини нанесення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_3 12 листопада 2020 року (а.с.74-77).

16. Дані, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_3 відображені в довідці-характеристиці виконавчого комітету Гибалівської сільської ради Шаргородського району №1582 від 23 грудня 2020 року, інформації щодо відсутності судимості, інформації КНП «Шаргородська міська лікарня» від 24 вересня 2021 року № 1474 щодо неперебування на медичних обліках, характеристиці Шаргородської міської ради від 12 жовтня 2021 року №1160 та довідці про склад сім`ї від 13 жовтня 2021 року №1159 (а.с.57, 72, 73, 78, 79).

V. Оцінка Суду.
17. Враховуючи показання обвинуваченого, потерпілого, свідків, співвіднісши їх з фактичними обставинами справи, Суд знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною другою статті 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
18. Так, в ході судового розгляду встановлено, що між обвинуваченим та потерпілим склалися неприязні відносини на побутовому ґрунті. Такі відносини тривають уже кілька років. Потерпілий кілька разів, зокрема в 2020 році 4 рази, скаржився до сільської ради з приводу неправомірних, на його думку, дій обвинуваченого, які стосувалися спірних земельних питань. Щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, потерпілий звернувся до поліції лише один раз 15 листопада 2020 року з приводу подій, які мали місце 12 листопада 2020 року.

19. 12 листопада 2020 року близько 13-00 год між обвинуваченим та потерпілим виник черговий конфлікт, в ході якого обвинувачений умисно наніс потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

20. Умисне заподіяння обвинуваченим потерпілому легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я підтверджується показаннями свідка ОСОБА_7 та висновком експертів комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_5 .

20.1. Те, що потерпілому було заподіяно більше, ніж чотири удари кулаком та перебування його на лікуванні більше 21 дня не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи. Тому показання потерпілого в цій часині Суд не приймає до уваги.

20.2. Посилання захисника на неточний виклад об`єктивної сторони кримінального правопорушення в обвинувальному акті, Суд також не приймає до уваги, з огляду на те, що в обвинувальному акті зазначено про заподіяння близько чотирьох ударів кулаком, що відповідає висновку експертів комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , де так само вказано, що тілесні ушкодження у ОСОБА_5 виникли не менше як від чотирьохразової дії тупого твердого предмету (предметів), механізм утворення удар та тертя, з прикладанням травмуючої сили в ділянку голови. Даний механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 можливий при нанесенні ударів «рукою зжатою в кулак та ногою взутою у взуття». Тобто мається на увазі, що потерпілому було завдано не менше, ніж чотири удари кулаком, при цьому удари супроводжувалися тертям.
20.3. Що стосується протоколу слідчого експерименту, то Суд зауважує, що проводити чи не проводити такий це право слідчого, дізнавача, передбачене статтею 240 КПК України. Саме дізнавач визначає з якими особами слід провести слідчий експеримент. В даному випадку слідчий експеримент з потерпілим проводився після комісійної судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , яка встановила кількість, локалізацію та характер, заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень. Цей слідчий експеримент очевидно проводився для уточнення показань потерпілого, які суперечили комісійній експертизі. Враховуючи, що обвинувачений взагалі не визнавав факту заподіяння ним будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому, то і проводити з ним слідчий експеримент, дізнавач не вбачав потреби.
21. Суд вважає, що пояснення обвинуваченого, які він надав у судовому засіданні та його версія події не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.
21.1. Відповідно до частини першої статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Обвинуваченим та його захисником не було представлено доказів, які підтверджують, що першочергово мало місце суспільно-небезпечне посягання з боку потерпілого, від якого обвинувачений захищався. Тому Суд розцінює пояснення обвинуваченого в цій частині як намагання виправдати свої протиправні дії.

22. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.
VІ. Призначення покарання.
23. Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статей 66, 67 КК України не встановлено.

24. Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та відповідно до статті 65 КК України враховує:
24.1. ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно із статтею 12 КК є кримінальним проступком;
24.2. враховує наслідки та обставини вчиненого проступку: дії обвинуваченого у виді, не менше як чотирьох ударів кулаком в область голови потерпілого; наслідки, у вигляді легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я потерпілого; причинний зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками; форму вини у виді прямого умислу;
24.3. особу винного, а саме: його вік 62 роки; матеріальний стан пенсіонер; сімейний стан одружений, неповнолітніх та непрацездатних осіб на утриманні не має; позитивно характеризується за місцем проживання; раніше не притягувався до кримінальної відповідальності; про стан здоров`я відсутня інформація.

25. За таких обставин, Суд доходить висновку, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді максимального штрафу, передбаченого санкцією частини другої статті 125 КК України.
26. Окрім наведених вище мотивів в даному конкретному випадку Суд враховує індивідуальні особливості вчиненого діяння, тривалість протиправної поведінки та її наслідків, те що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених (частина друга статті 50 КК).
VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
27. Цивільний позов по справі не заявлявся.
28. Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.
29. Процесуальні витрати по справі відсутні.
30. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370, 371, 373, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -
У Х В А Л И В :
1. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною другою статті 125 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

2. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя Андрея РОЗДОРОЖНА