Справа № 646/2862/21
№ провадження 1-кп/646/586/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2021 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
розглянувши в судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001616 від 20 жовтня 2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та кримінального правопорушення- кримінального проступку ч. 1 ст. 309 КК України,-
в с т а н о в и в :,
В провадження Червонозаводського районного суду міста Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001616 від 20 жовтня 2020 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України та кримінального правопорушення- кримінального проступку ч. 1 ст. 309 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 може переховуватися від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та може вчиняти інші кримінальні правопорушення. Також прокурор зазначив, що вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, відсутність законного джерела доходів та відсутність стійких соціальних зв`язків та те, що свідок ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні ще не допитаний, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Також просив врахувати, що обвинувачений не працює, тобто легального джерела доходу не має, не одружений, дітей не має, проживав сам.
Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та змінити запобіжний захід на більш м`який, а саме на домашній арешт у нічний час за адресою місця реєстрації обвинуваченого та зазначив, що обвинувачений досить тривалий час перебуває під вартою та за час розгляду справи, свідки у кримінальному провадженні не допитані, що порушує його права.
Обвинувачений підтримав думку захисника та просив змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Суд, розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.02.2021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який ухвалою від 05.04.2021 продовжено до 10.05.2021 включно. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.04.2021 року ухвалу Червонозаводського районного суду від 05.04.2021 року залишено без змін. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 06.05.2021 року продовжено запобіжний захід обвинуваченому строком до 04.07.2021 року. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.06.2021 року продовжено запобіжний захід обвинуваченому строком до 27.08.2021 року. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.07.2021 року продовжено запобіжний захід обвинуваченому строком до 26.09.2021 року. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.09.2021 року продовжено запобіжний захід обвинуваченому строком до 21.11.2021 року. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.11.2021 продовжено запобіжний захід обвинуваченому строком до 16.01.2022. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.12.2021 ухвала Червонозаводського районного суду м.Харкова від 18.11.2021 залишена без змін.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Судом встановлено, що продовжують існувати ризики передбачені ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів може вдатися до відповідних дій.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за яке може бути призначено покарання до 10 років позбавлення волі.
Однак, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням фактичних обставин кримінального провадження, а саме того, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів у сфері незаконного обігу особливо небезпечних психотропних речовин, на думку суду, у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.
Крім того, як вбачається із матеріалів судового провадження, обвинувачений не має судимості в силу ст.89 КК України, не працює, що додатково підтверджує наявність ризику переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.
За таких обставин, посилання захисника на недоведеності існування ризиків, суд вважає безпідставними, оскільки існування ризиків в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.
Що стосується доводів захисника про відсутність доказів вчинення ОСОБА_4 інкримінованих злочинів, що підтверджується на його думку свідченнями свідка ОСОБА_7 та проведенням обшуку з порушенням вимог КПК України, суд не бере до уваги, оскільки зазначені обставини, повинні бути оцінені судом при ухвалені остаточного рішення у цьому кримінальному провадженні. Крім того, судом ще не допитано інші свідки та поняті, які брали участь під час проведення обшуку.
Посилання сторони захисту про наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 місця проживання та реєстрації, а також батька пенсіонера, який страждає на ряд тяжких захворювань, в даному конкретному випадку недостатньо свідчить про належне виконання обвинуваченим своїх процесуальних прав та обов`язків, в разі обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу.
Посилання захисника на безпідставне обрання слідчим суддею запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою є безпідставним, оскільки ці суб`єктивні доводи захисника не знаходили свого підтвердження у неодноразових оскаржуваних рішеннях до апеляційної інстанції за скаргою захисника.
Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, тому клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити.
Доказів про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу суду не надано.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмову у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
На підставі наведеного, керуючись ст. 314-316 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 25 лютого 2022 року включно, з правом внесення застави, розмір та порядок внесення якої визначено ухвалою слідчого судді Червнозаводського районного суду м.Харкова від 10.02.2021 року.
В задоволенні клопотання захисника відмовити
Строк дії ухвали встановити до 25 лютого 2022 року включно.
Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою та відмови у зміні запобіжного заходу може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1