Справа № 456/3527/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_3.
Провадження № 11-кп/811/951/21 Доповідач: ОСОБА_4.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_4.,

суддів: ОСОБА_5., ОСОБА_6.

з участю секретаря: ОСОБА_7.

прокурора: ОСОБА_8.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_9. на ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2021 року про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 186 КК України.

30 вересня 2021 року прокурор подала до суду клопотання про зміну ОСОБА_1 , міри запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою.

Ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2021 року задоволено клопотання прокурора та змінено обвинуваченому ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді застави на тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_1 під вартою визначити тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто з 30 вересня 2021 року до 28 листопада 2021 року.

Звернуто в дохід держави заставу, внесену в сумі 480000 (чотириста вісімдесят тисяч) гривень за ОСОБА_1 , відповідно до ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 26 вересня 2017 року, продовженого ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22.11.2017, та зарахувати її до спеціального фонду Державного бюджету України.

Своє рішення суд мотивує тим, що після звільнення обвинуваченого з-під варти, він в судові засідання впродовж 2018-2020 р.р. неодноразово не з?являвся, про причини неявки суд не повідомляв, не надав суду докази поважності причин своєї неявки.

Крім того, обвинувачений в судове засідання призначене на 04.04.2021 та 27.07.2021 не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, у зв?язку з чим судом були прийняті ухвали про здійснення примусового приводу обвинуваченого в судове засідання, 30.09.2021 в судове засідання призначене на 14 год. 00 хв. обвинувачений запізнився на 15 хв., чим порушив обов`язки, покладені на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Окремо слід зазначити, що обвинуваченим впродовж досудового розслідування та судового розгляду було вказано місце його проживання: АДРЕСА_1 , про що було зазначено в ухвалі суду про привід однак, згідно рапорту ДОП СП відділу поліції №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 06.05.2021, який складений на підставі пояснень матері обвинуваченого вбачається, що останній в АДРЕСА_1 не проживає на протязі 10 років і де він перебуває матері не відомо, на телефонні дзвінки обвинувачений не відповідає, останній раз матір з обвинуваченим спілкувалася по телефону 08.03.2021.

В подальшому обвинуваченим була вказана адреса проживання: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою здійснювався привід однак в судовому засіданні 30.09.2021 обвинуваченим було повідомлено, що він проживає в АДРЕСА_1, останній не зміг пояснити суду чому раніше про вказану адресу ним не повідомлено суд. А відтак, суд вважає, що неповідомлення обвинуваченим суд про зміну своєї адреси проживання є порушенням вимог ухвали суду від 26.09.2017.

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник обвинуваченого ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_9. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу колегії суддів Стрийського міськрайонного суду Львівської області про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою ОСОБА_1 та ухвалити нову ухвалу обравши більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.

В обґрунтування покликаються на те, що згідно повідомлення Львівської установи виконання покарань №19 від 16.03.2018р., ОСОБА_1 16.03.2018р. звільнений з під варти у звязку із внесенням застави. Станом на 30.09.2021 року строк дії ухвали суду в частині покладення на ОСОБА_1 обов`язків передбачених ст.194 КПК України закінчився. Строк запобіжного заходу відносно обвинуваченого закінчився 16.03.2018 року, з моменту звільнення з установи виконання покарань.

Сторона обвинувачення, обґрунтовувала подане клопотання тим, що обвинувачений ОСОБА_1 , не зявляється в судові засідання, навмисно затягує розгляд справи, постійно змінює захисників, чим перешкоджає здійсненню правосуддя.

Разом з цим, жодним чином не враховано те, що з моменту закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу ОСОБА_1 до моменту обрання йому запобіжного заходу нових правопорушень не вчинив. Окрім того під час досудового розслідування з`явився до відділення поліції та зізнався у вчиненні інкримінованого злочину. Не взято до уваги те, що ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання та зобов`язався з`являтися до суду за першим викликом, розуміє свою відповідальність за порушення покладеного на нього зобов`язання. Виходячи з зазначеного та оцінюючи в сукупності обставини викладені в ухвалі, вважають вказаний запобіжний захід невмотивовано жорстоким.

Захисники ОСОБА_9. в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд апеляційної скарги у її відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_1 в судовому засіданні проти розгляду апеляційної скарги у відсутності його захисника не заперечив, просив апеляційну скаргу задоволити, а також просив повернути звернену в дохід держави заставу.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши доповідь судді, заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу (його продовження) є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_1 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, апеляційним судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.09.2017, слідчим суддею було задоволено клопотання слідчого ОСОБА_11., про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , із визначенням достатньої для забезпечення обов?язків підозрюваним ОСОБА_1 , застави у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 480000 грн..

Застава в розмірі 480000 грн. була внесена заставодавцем - ОСОБА_2 на депозитний рахунок ТУ ДСА у Львівській області, та ОСОБА_1 , звільнено з-під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Оглядом матеріалів кримінального провадження встановлено, що після звільнення обвинуваченого з-під варти, він в судові засідання впродовж 2018-2020 р.р. неодноразово не з?являвся, про причини неявки суд не повідомляв, не надав суду докази поважності причин своєї неявки.

Крім того, обвинувачений в судове засідання призначене на 04.04.2021 та 27.07.2021 не з?явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, у зв?язку з чим судом першої інстанції були прийняті ухвали про здійснення примусового приводу обвинуваченого в судове засідання, 30.09.2021 в судове засідання призначене на 14 год. 00 хв. обвинувачений запізнився на 15 хв., чим порушив обов`язки, покладені на нього відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що обвинуваченим впродовж досудового розслідування та судового розгляду було вказано місце його проживання: АДРЕСА_1 , про що було зазначено в ухвалі суду про привід однак, згідно рапорту ДОП СП відділу поліції №4 ЛРУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_10 від 06.05.2021, який складений на підставі пояснень матері обвинуваченого вбачається, що останній в АДРЕСА_1 не проживає на протязі 10 років і де він перебуває матері не відомо, на телефонні дзвінки обвинувачений не відповідає, останній раз матір з обвинуваченим спілкувалася по телефону 08.03.2021.

В подальшому обвинуваченим була вказана адреса проживання: АДРЕСА_2 , за вказаною адресою здійснювався привід однак в судовому засіданні 30.09.2021 обвинуваченим було повідомлено, що він проживає в АДРЕСА_1, останній не зміг пояснити суду чому раніше про вказану адресу ним не повідомлено суд. А відтак, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що неповідомлення обвинуваченим суд про зміну своєї адреси проживання є порушенням вимог ухвали суду від 26.09.2017.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, який передбачає покарання на строк понад десять років, раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, відсутні відомості, що він працює, або займається суспільно корисною працею, перебуваючи на волі зможе вчинити спроби переховуватись від суду, продовжити займатись злочинною діяльністю

За сукупності таких обставин колегія суддів першої інстанції, приймаючи до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого, дані про особу, сімейний стан, вірно прийшла до переконання про необхідність зміни щодо ОСОБА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений не виконав покладені нього судом процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, не повідомив суд про зміну свого місця проживання та не прибував за кожною вимогою до суду.

Щодо вимоги обвинуваченого ОСОБА_1 про повернення застави, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України у разі якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Згідно ч. 9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою в судовому засіданні.

У зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_1 в судові засідання будучи належним чином повідомленим про дату час судового розгляду у вищезазначеному кримінальному провадженні до суду не з?являвся, причини неявки суду не повідомляв, судом неодноразово виносились ухвали про примусовий привід обвинуваченого до судового засідання, належних документів на підтвердження того, що він за станом здоров`я не міг з`явитися в судове засідання суду не надав, а відтак, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що клопотання прокурора про звернення застави в дохід держави підлягає задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, конкретні обставини кримінального провадження, колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи сторони захисту про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки, зміна запобіжного заходу із застави на тримання під вартою у повній мірі відповідає вимогам закону, а застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі і більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним у справі процесуальним ризикам.

Доводи захисників обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_9. щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для зміни запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката не вбачається.

Керуючись ст.ст. 182, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_9. - залишити без задоволення.

Ухвалу Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 вересня 2021 року про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою ОСОБА_1 - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4. ОСОБА_5. ОСОБА_6.