Справа №: 398/5320/21
провадження №: 1-кс/398/1043/21
УХВАЛА
Іменем України

"30" листопада 2021 р.

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , дізначача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0001200 від 15.11.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення ч. 1 ст. 249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд накласти арешт на гребний човен « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з веслами зеленого кольору без будь-яких маркувань не зареєстрований у встановленому законом порядку та три риболовецькі сітки довжиною по 50м, висотою 1,3м з розміром вічка 55мм, що були вилучені 15.11.2021 року під час проведення огляду місця події, а саме території бази відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » прилеглої до Кам`янського водосховища акваторії річки Дніпро, розташованої по АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_4 , який проживає в АДРЕСА_2 , шляхом заборони ОСОБА_4 права на використання, розпорядження або відчуження зазначених речей.

Клопотання дізнавач мотивує тим, що у провадженні СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження №0001200 від 15.11.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення ч. 1 ст. 249 КК України.

В ході проведення дізнання встановлено, що 15.11.2021 року до СПД №1 (смт. Онуфріївка) ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшло повідомлення провідного державного інспектора Кіровоградського рибоохоронного патруля ОСОБА_5 про те, що 15.11.2021 року близько 08:30 години під час планового рейду працівниками Кіровоградського рибоохоронного патруля, перебуваючи на околиці села Куцеволівка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області поблизу бази відпочинку «Ромашка», розташованої по вул. Дніпрова, 1, було виявлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за допомогою риболовецьких сіток здійснив незаконний вилов риби з Кам`янського водосховища акваторії річки Дніпро в загальній кількості 140 кілограм, завдавши матеріальних збитків на суму 577 065 гривень.

За даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001200 від 15.11.2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

15.11.2021 року під час проведення огляду місця події, а саме території бази відпочинку «Ромашка» прилеглої до Кам`янського водосховища акваторії річки Дніпро, розташованої по вул. Дніпрова, 1 в с. Куцеволівка Онуфріївської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, було виявлено та вилучено гребний човен «Язь» з веслами зеленого кольору без будь-яких маркувань не зареєстрований у встановленому законом порядку, три риболовецькі сітки довжиною по 50 м, висотою 1,3 м з розміром вічка 55мм, належні ОСОБА_4 , а також 140 кілограм живої риби карась сріблястий в кількості 365 штук.

Дізнавач у клопотанні зазначає, що три риболовецькі сітки, являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а гребний човен «Язь» з веслами - засобом вчинення кримінального правопорушення, тому просить накласти на них арешт.

У судовому засіданні дізнавач клопотання підтримав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали, що додані до клопотання, слідчим суддею встановлено наступне.

СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001200 від 15.11.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення ч. 1 ст. 249 КК України.

Під час огляду місця події від 15.11.2021 року дізнавачем виявлено та вилучено: гребний човен « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з веслами зеленого кольору без будь-яких маркувань не зареєстрований у встановленому законом порядку, три риболовецькі сітки довжиною по 50м, висотою 1,3м з розміром вічка 55 мм, належні ОСОБА_4 , а також 140 кілограм живої риби карась сріблястий в кількості 365 штук.

Постановою дізнавача від 16.11.2021 року вказану вище вилучену рибу, а також рибальські сітки, надувну камеру та весла було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0001200 від 15.11.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення ч. 1 ст. 249 КК України, рибу передано на зберігання до морозильної камери ФОП « ОСОБА_6 », рибальські сітки у кількості 3 штуки передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, а гребний човен « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з веслами зеленого кольору без будь-яких маркувань передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .

З пояснень ОСОБА_4 вбачається, що останній дійсно 15.11.2021 року вийшов на воду на човні "Язь" з метою здійснити вилов риби за допомогою вудки. Пропливаючи повз прибережний очерет, вздовж лінії берега, на воді виявив риболовецькі сітки з рибою, які були встановлені невідомою особою. Він вирішив їх витягти та передати відповідним особам, що займаються патрулюванням. Коли він вийняв з води сітки та поклав їх до човна, до нього підпливли працівники Кіровоградського рибоохоронного патруля та вилучили у нього сітки, рибу та човен. Особисто він зазначені сітки не встановлював та виловом риби не займався.

15.11.2021 року відносно ОСОБА_4 складений протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст.85 КУпАП за №001128. Відповідно до цього протоколу адміністративне правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_4 15 листопада 2021 року здійснив лов риби з човна з використанням трьох сіток. Дані сітки, човен та риба були вилучені.

Відповідно ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

За змістом ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є арешт майна застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ст. 132 КПК України застосування арешту майна не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами у кримінальному провадженні є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно п. 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо арешту майна та для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, врахував правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для сторін кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

З наданих матеріалів встановлено, що кримінальне провадження №0001200, в рамках якого дізнавач заявив клопотання про накладення арешту на майно, зареєстровано за ч. 1 ст. 249 КК України, якою встановлено відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду. В той же час, відносно ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення №001128 від 15.11.2021 року за ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Верховний Суд в своїй постанові від 2 грудня 2019 року по справі № 612/712/16-кзробив висновок, згідно якого притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 389 КК, зокрема за ухилення від виконання покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами особи, котру вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 126 КУпАП (керування автомобілем особою, позбавленою права керування транспортними засобами), виключається у випадку, коли юридичні заходи та наслідки правового реагування на суспільно небезпечну поведінку є непередбачуваними та непропорційними для такої особи; встановлені факти, які двічі призвели до притягнення до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, а оцінка у кримінальному провадженні по суті стосувалася тих самих фактів, що досліджувались у провадженні про адміністративне правопорушення, і значну їх частину покладено в обґрунтування кримінального обвинувачення. У цьому випадку обвинувачення є несумісним із гарантіями, передбаченими у ст. 4 Протоколу № 7, а ухвалення обвинувального вироку суперечить приписам ч. 3 ст. 2 КК.

По даній справі встановлено, що стосовно ОСОБА_4 складено протокол про адміністративне правопорушення №001128 тза незаконний лов рибиа справу передано до суду для розгляду, хоча за ці саме дії відносно нього внесені відомості до ЄРДР.

Отже, з врахуванням зазначеного висновку Верховного Суду приходжу до переконання, що притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності виключається, а тому відсутні підстави вважати, що вилучені в нього човен, сітки риболовні у кількості 3 шт., риба карась сріблястий у кількості 365 шт., є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вважаю, що зазначені човен, сітки риболовні та риба є доказами адміністративного правопорушення, що у свою чергу позбавляє можливості накласти арешт в межах кримінального повадження №0001200.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання дізнавача СД Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001200 від 15.11.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення ч. 1 ст.249 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8 НЕРОДА