Справа № 541/2404/21
Провадження № 1-кп/541/43/2022
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2022 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миргород, Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, без постійного місця проживання, фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.07.1993 року Миргородським міжрайонним окружним судом Полтавської області за ст.ст. 140 ч. 2, 141 ч. 2, 42 КК України до покарання у виді 4-х років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.09.1993 року вирок змінений Полтавським обласним судом визначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі;

10.08.1995 року Миргородським районним судом за ст.ст. 81 ч.4, 89 ч. 1, 42 КК України до 5 років позбавлення волі;

27.03.2000 Октябрським районним судом м. Полтава за ст. 105 КК України до 1 року позбавлення волі;

27.11.2000 року Миргородським міським судом Полтавської області за ст. 140 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі;

31.03.2003 Миргородським районним судом Полтавської області за ст. 187 ч. 1 КК України до 4-х років позбавлення волі;

28.11.2014 року Миргородським міськрайонним судом за ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;

19.01.2017 року Миргородським міськрайонним судом за ст.ст. 185 ч.3,185 ч. 2, 70 ч. 1,71 КК України до 3-х років позбавлення волі;

19.01.2017 року Апеляційним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 3-х років 1-го місяця позбавлення волі;

13.03.2019 звільнений по відбуттю строку покарання;

17.12.2019 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1-го року позбавлення волі;

18.05.2020 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, на підставі 4 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання 1 рік позбавлення волі ,

Звільнений 27.08.2020 року по відбуттю строку покарання;

12.05.2021 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту. Звільнений по відбуттю строку покарання;

17.12.2021 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 163 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік.

за ч.2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за скоєння майнових кримінальних правопорушень, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин корисливої спрямованості на території м. Миргород Полтавської області за наступних обставин.

Повторно, 20 червня 2021 року близько 09 год. 00 хв. близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 , правомірно перебуваючи з дозволу та за запрошенням власника в приміщенні житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де на підлозі у кухні виявив металевий посуд у вигляді: алюмінієвий таз об`ємом 12 літрів, алюмінієві каструлі об`ємом 5 літрів та 2 літра, дві алюмінієві сковорідки об`ємом 0,5 літра, належні потерпілому ОСОБА_7 .

Після цього, ОСОБА_6 під дією раптово виниклого умислу направленого на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що власник та інші сторонні особи за його діями не спостерігають, тобто діючи таємно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу, викрав з приміщення житлового будинку металевий посуд: алюмінієвий таз ємністю 12 літрів, вартістю 260 грн. 00 коп.; алюмінієву каструлю ємністю 5 л., вартістю 130 грн. 00 коп.; алюмінієву каструлю ємністю 2 л., вартістю 100 грн. 00 коп.; двоі алюмінієві сковорідки ємністю 0,5 л., вартістю 246 грн. 66 коп.

З викраденим з місця вчинення кримінального правопорушення зник, та розпорядився ним на власний розсуд, тим самим довів свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна до кінця, завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 736 грн. 66 коп.

Вказаними умисними діями, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно .

Повторно, 06 липня 2021 року, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_6 перебуваючи поблизу домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де під дією раптово виниклого умислу спрямованого на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попросив у потерпілого ОСОБА_8 у тимчасове власне користування велосипед марки «Україна», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта №СЕ-19/117-21 /9333-ТВ від 29.07.2021 становить 800 грн. 00 коп., та достовірно знаючи, що не поверне його, а оберне на свою користь, з місця вчинення кримінального правопорушення зник і розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потеплілому ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 800 грн. 00 коп.

Вказаними умисними діями, ОСОБА_5 повторно вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство ).

Винуватість в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю. Суду пояснив, що він перебував у будинку ОСОБА_9 на АДРЕСА_4 з дозволу останнього. Коли господар пішов з дому він викрав алюмінієвий посуд який знаходився у будинку саме алюмінієві каструлі та сковорідки які вказані в обвинувальному акті. Крім того в липні 2021 року попросив у ОСОБА_10 велосипед, пояснивши останньому що поїде у власних справах, а потім поверне велосипед. Коли потерпілий передав йому велосипед він продав його незнайомій особі на провулку Кривому в місті Миргороді. В скоєному розкаюється. Просить суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, просили кримінальне провадження розглядати за їх відсутності, при призначенні покарання ОСОБА_11 покладалися на розсуд суду.

Крім визнавальних показань обвинуваченого ОСОБА_12 його винуватість в скоєнні кримінальних правопорушення підтверджується доказами, визнаними судом допустимими і перевіреними в судовому засіданні, які узгоджуються між собою.

Витягом з ЄРДР №0000454 від 24.07.2021 року відповідно до якого внесені відомості за ч.2 ст. 190 КК України в зв`язку з повідомленням ОСОБА_13 про заволодіння 06.07.2021 невідомою особою велосипедом марки «Україна», який знаходився за адресою м. Миргород вулиця Шевченка,10 та витягом ЄРДР №0000455 від 26.07.2021 згідно якого внесені відомості за ч.3 ст. 185 КК України про скоєння 20.06.2021 року ОСОБА_14 крадіжки алюмінієвого посуду у ОСОБА_7 в будинку по АДРЕСА_2 .

Відповідно до витягу з ЄРДР від 24.07.2021 змінена правова кваліфікація дій ОСОБА_12 по викраденню алюмінієвого посуду з ч.3 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 185 КК України.

Які постановою прокурора Миргородської окружної прокуратури від 30.07.2021 об`єднані в одне провадження.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/117-21/93З0-ТВ від 29.07.2021 вартість двох алюмінієвих сковорідок ємністю 0,5 л., на момент вчинення кримінального правопорушення становить 246 грн. 66 коп.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-21/9328-ТВ від 28.07.2021 вартість алюмінієвої каструлі ємністю 2 л могла становити 100 грн. 00 коп;

Висновком судово - товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-21/9331-ТВ від 29.07.2021 встановлено ринкову вартість алюмінієвого тазу ємністю 12 літрів, яка становить 260 грн. 00 коп.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/117-21/9332-ТВ від 29.07.2021 вартість алюмінієвої каструлі ємністю 5 л., становить 130 грн. 00 коп.;

Висновком судово - товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-21/9333-ТВ від 29.07.2021 встановлено ринкову вартість велосипеда марки «Україна» на момент вчинення кримінального правопорушення яка могла становити 800 грн. 00 коп.;

Речовими доказами по кримінальному провадженню алюмінієвий таз об`ємом 12 літрів, алюмінієві каструлі об`ємом 5 літрів та 2 літра, дві алюмінієві сковорідки об`ємом 0,5 літра, належні потерпілому ОСОБА_7 ; велосипед марки «Україна.

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, та заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно. тобто скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину,повідомлення про місце знаходження викраденого та його повернення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд в порядку ст. 67 КК України не вбачає.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.

Частиною 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

На підставі частини 4 вказаної статті, за цими ж правилами призначається покарання, якщо після ухвалення вироку буде встановлено, що засуджений винен ще й в іншому злочині, вчиненому до ухвалення попереднього вироку. В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК України, не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів у випадку, якщо особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком.

Самостійне виконання вироків порушує приписи ч. 4 ст. 70 КК України, які не визначають відмінних варіантів призначення покарання залежно від того, чи застосовано при призначенні покарання звільнення від його відбування з випробуванням. Закон про кримінальну відповідальність в ч. 1 ст. 70 КК України встановив три альтернативних способи призначення покарання: поглинення менш суворого більш суворим, повне складання покарань, часткове складання покарань. Зміст ст. 70 КК України не передбачає самостійного виконання вироків.

Саме тому суд, при призначенні покарання за злочин, про який стало відомо після ухвалення першого вироку, яким призначено покарання, від відбування якого особу звільнено згідно з положеннями ст. 75 КК України, має вирішити питання про можливість звільнення від відбування покарання з іспитовим строком із урахуванням всіх вчинених злочинів, застосувавши ст.70 КК України.

Таким чином, суд, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК України, має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України. Такий висновок суду цілком узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у рішенні від 23 вересня 2019 року, провадження № 51-2631км19.

Разом із цим, слід зазначити, що статтями 70, 72, 75-78 КК України не передбачено повне або часткове складання, поглинення іспитового строку. Зазначені в ст. 70 КК України правила застосовуються лише до покарань.

Дійшовши висновку про можливість виправлення особи без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування, суд має керуватися виключно положеннями ст. 75 КК України, вмотивувавши своє рішення щодо цього.

ОСОБА_5 вчинив інкриміновані злочини влітку 2021, тобто до ухвалення попереднього вироку Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17.12.2021, яким ОСОБА_5 засуджено за ч.1ст. 263 КК України на 4 роки позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробування із встановленням іспитового строку 1 рік.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, обставини які пом`якшують покарання та особу винного, який характеризується посередньо.

Враховуючи обставини скоєння кримінального правопорушення, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, не значний розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі без реального відбування покарання та призначивши іспитовий строк при звільненні від його відбування. Та вважає що таке покарання сприятиме досягненню мети виправлення і перевиховання та на думку суду, буде відповідати характеру вчинених дій, меті запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим так і іншими особами.

Статтею 70 КК України визначені підстави, порядок та межі призначення покарання за сукупністю злочинів.

Враховуючи вищевикладені обставини необхідно призначити остаточне покарання ОСОБА_5 на підставі ст.70 КК України. Спочатку призначивши ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 1 рік позбавлення волі, за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 рік обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання у виді 1 рік позбавлення волі та згідно ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покаранняпризначеного цим вироком більш суворим призначеним вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17.12.2021, визначити остаточне покарання у виді 4 роки позбавлення волі.

При цьому суд дійшов переконання про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування остаточного покарання з випробуванням, на підставі ст.ст.75,76 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

Судові витрати на залучення експерта відповідно до положень ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 .

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України та ч.2 ст. 190 КК України і призначити покарання

за ч.2 ст.185 КК України -1(один) рік позбавлення волі,

за ч. 2 ст. 190 КК України- 1(один) рік обмеження волі

На підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1(один) рік позбавлення волі.
На підставі частини 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим призначеним вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 17.12.2021, визначити ОСОБА_5 , остаточне покарання у виді 4(чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два ) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації

Речові докази які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області: алюмінієвий таз об`ємом 12 літрів, алюмінієві каструлі об`ємом 5 літрів та 2 літра, дві алюмінієві сковорідки об`ємом 0,5 літра, передати потерпілому ОСОБА_7 ; велосипед марки «Україна», передати потерпілому ОСОБА_8 або уповноваженій особі.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві ) гривні 40 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженому в цей же термін, з моменту вручення йому копії вироку шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому

Суддя ОСОБА_1