У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0002787 від 09 жовтня 2021 року,
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської обл., громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_7 звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що 09 жовтня 2021 року, приблизно о 18-26 год., ОСОБА_5 , знаходячись на території приватного будинку № 16 по вул. Шевченка в м. Києві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загально прийняті норми моральності та поведінки, зневажливо ставлячись до оточуючих та нехтуючи їхніми правами, розпалив конфліктну ситуацію з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з причини, що йому заважає шум з подвір`я даного будинку, та висунув вимогу щодо припинення ремонтних робіт.
Застосовуючи предмет, схожий на пістолет, направив його в сторону пахової зони ОСОБА_8 , після чого почав здійснювати постріли в сторону ОСОБА_8 , а саме в землю біля ніг останнього та одна з куль влучила останньому в ліву ногу, а саме в гомілку, та ще одна куля влучила в гомілку правої ноги ОСОБА_10 , чим завдав останньому тілесних ушкоджень, при цьому висловлюючи на його адресу погрози. Коли ОСОБА_10 , побоюючись за своє життя та здоров`я, почав відходити, щоб уникнути подальших неправомірних дій у свій бік, ОСОБА_5 , у свою чергу, припинив дані дії, однак, продовжив висловлюватися на адресу ОСОБА_8 , брутальною лайкою. Хуліганські дії ОСОБА_5 продовжувались протягом тривалого часу.
10 грудня 2021 року о 08-55 годині ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.
У клопотанні слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, оскільки останій обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, та у зв`язку з існуванням ризиків, передбачених статтею 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; вчинення іншого кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з підстав, викладених у ньому та просили клопотання задовольнити.
Ураховуючи те, що ОСОБА_5 є громадянином України, народився та проживає на території України, підозрюваний та його захисник відмовилися від клопотання про забезпечення перекладача з російської на українську мову.
При цьому судом було роз`яснено ОСОБА_5 його права та обов`язки передбачені КПК України, які були йому зрозумілі.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід домашній арешт у період доби з 21-00 год до 07-30 год., оскільки підозрюваний ОСОБА_5 фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває на 9 місяці вагітності, матір дружини та тітку дружини, хворіє на хронічні захворювання (хронічний панкреатит, хронічний холецистит, виразкова хвороба шлунку та дванадцятиперстної кишки, збільшена підшлункова залоза, хронічна недостатність мозкового кровообігу), з`являється за викликом слідчого у визначений час, раніше не судимий. Вважає, що такий запобіжний захід забезпечить необхідний контроль за поведінкою та місцезнаходженням підозрюваного, та надасть йому можливість доглядати за родичами та працювати. Крім того, зазначає, що матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу не підтверджують обґрунтованість підозри, прокурор та слідчий не навели обґрунтування того, що ризики, на які вони посилаються, є реально наявними та достатніми для обрання підзахисному найтяжчого запобіжного заходу.
Також захисник звернувся до слідчого судді з клопотаннями щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки громадян ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які об`єктивно заслуговують на довіру.
Крім того, захисник в судовому засіданні звернувся з заявою в порядку статті 206 КПК України, зазначивши що до підозрюваного було застосовано насильство під час затримання.
Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника, у задоволенні клопотання просив відмовити та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід. Крім того, підозрювани звернувся до слідчого судді з заявою в порядку частини шостої статті 206 КПК України щодо застосування до нього насильства з боку працівників поліції при затриманні, та просив доручити проведення судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень та доручити ТУ ДБР в м. Києві перевірити викладені ним в заяві факти.
Вислухавши прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали додані до клопотання суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Як визначено статтею 12 КПК України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002787 від 09 жовтня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.
10 грудня 2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України.
Копія клопотання та доданих до нього матеріалів, відповідно до частини другої статті 184 КПК України, підозрюваному надана.
Відповідно до положень статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Прокурором у клопотанні доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 КК України у кримінальному провадженні № 0002787 від 09 жовтня 2021 року, зокрема, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 ; рапортом інспектора №2 УПП у м. Києві ОСОБА_13 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Шевченка, 8; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_5 ; протоколами допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_8 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Посилання адвоката на те, що слідчою в порушення пункту 2 частини третьої статті 184 КПК України не було додано до клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду, а тому всі долучені до клопотання про застосування запобіжного заходу протоколи слідчих дій у вигляді допитів, у будь-який спосіб не підлягають дослідженню у судовому засіданні, є безпідставними, оскільки питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, так як підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.
Зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, а тому, з огляду на наведені у клопотанні слідчого обставини, у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, інкримінованого йому стороною обвинувачення.
Статтею 178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного (вік, стан здоров`я, майновий стан підозрюваного тощо), розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.
Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий вказує про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме, про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Однак доводи слідчого щодо реального існування таких ризиків не знайшли свого підтвердження і будуються стороною обвинувачення лише на припущеннях, які судом не можуть прийматися до уваги.
Крім того стороною обвинувачення не наведено переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими статтею 177 КПК України. Також прокурором не надано доказів, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно частини п`ятої статті 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».
Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк від трьох до семи років, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, а також те, що він має хронічні захворювання, раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з`являється за викликами слідчого, приходжу до висновку про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак не приймає доводи сторони захисту про застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту (з 21-00 год. до 07-30 год.) з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.
Згідно з частиною першою, другою статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язки передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:
- з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України, строком до 14 лютого 2022 року включно.
Що стосується клопотання ОСОБА_12 (знайомий підозрюваного ОСОБА_5 , Заслужений юрист України, депутат Київради 3-х скликань, діючий військовослужбовець офіцер Юридичного департаменту Міністерства оборони України), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про взяття на поруки підозрюваного, слідчий суддя бере до уваги, що він є поважною особою та заслуговує на довіру, однак вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки існуючі між поручителем та ОСОБА_5 взаємовідносини не гарантують здійснення реального впливу на підозрюваного, що, у свою чергу, значно ускладнить його контроль за повним та своєчасним виконанням підозрюваним, покладених на нього обов`язків.
Щодо клопотання ОСОБА_11 (знайомий підозрюваного ОСОБА_5 , керівник формування з захисту Державного кордону та правопорядку « ІНФОРМАЦІЯ_2 ») про взяття підозрюваного на поруки, то слідчий суддя відмовляє в його задоволенні, оскільки поручитель в судове засідання не з`явився, клопотання не підтримав.
Крім того, враховуючи, що в судовому засіданні підозрюваним було подано заяву в порядку частини шостої статті 206 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про її задоволення, з огляду на наступне.
Частиною шостою статті 206 КПК України визначено, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та:
1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи;
2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи;
3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Заслухавши заяву підозрюваного, який стверджував, що до нього було застосовано фізичне насильство під час його затримання, його захисника, які просили забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_5 та прокурора, слідчий суддя приходить до висновку про зобов`язання слідчих, які входять до групи слідчих у даному кримінальному провадженні № 0002787 від 09 жовтня 2021 року забезпечити проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результати якого долучити до матеріалів кримінального провадження, контроль за проведенням вказаного обстеження покласти на прокурора, який виконує повноваження прокурора у зазначеному кримінальному провадженні.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне надати доручення територіальному управлінню Державного бюро розслідування, розташованому у м. Києві, провести перевірку фактів, викладених підозрюваним ОСОБА_5 у його заяві, щодо порушення вимог законодавства працівниками поліції під час його затримання 09 жовтня 2021 року.
На підставі викладеного та керуючись статтями 177-179, 180-181, 183, 193, 194, 309 КПК Украъни, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:
Клопотання залишити без задоволення.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Визначити, що строк дії ухвали закінчується 14 лютого 2022 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до статті 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України, а саме:
- з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
- не відлучатися за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право на виїзд з України.
Строк дії обов`язків, визначених частиною п`ятою статті 194 КПК України, визначити до 14 лютого 2022 року включно.
Заяву ОСОБА_5 задовольнити.
Зобов`язати слідчих, які входять до групи слідчих у даному кримінальному провадженні № 0002787 від 09 жовтня 2021 року забезпечити проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , результати якого долучити до матеріалів кримінального провадження.
Зобов`язати прокурора, який виконує повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002787 від 09 жовтня 2021 року здійснити контроль щодо організації слідчим проведення невідкладного судово-медичного обстеження підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР у м. Києві здійснити перевірку повідомлених ОСОБА_5 фактів з приводу порушення вимог законодавства працівниками поліції під час його затримання 09 жовтня 2021 року, викладених у заяві від 15 грудня 2021 року, та, у разі виявлення порушень, вжити негайних заходів щодо усунення порушень прав підозрюваного відповідно до вимог чинного законодавства.
У задоволенні заяв ОСОБА_12 , ОСОБА_11 про передачу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під особисту поруку відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1