ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/2093/21 Номер провадження 11-кп/814/290/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2022 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю прокурора представника потерпілих захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000286 за апеляційною скаргою прокурора Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 листопада 2021 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою під час підготовчого судового засідання по кримінальному провадженню №0000286 щодо

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харківці Гадяцького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого електромонтером АТ ПОЕ «Полтаваобленерго», несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296 та ст.128 КК України, повернуто прокурору обвинувальний акт.
В обґрунтування прийнятого рішення місцевий суд зазначив про невідповідність обвинувального акта вимогам п.7 ч.2 ст.291 КПК України з огляду на відсутність відомостей про розмір шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.
Крім того, суд звернув увагу, що під час досудового розслідування слідчий відмовив потерпілим у задоволенні клопотання про проведення судово-психологічної експертизи для визначення розміру моральної шкоди, хоча зобов`язаний був це зробити на підставі п.6 ч.2 ст.242 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_9 у суді першої інстанції.
При цьому зазначає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та містить відомості про те, що майнова шкода потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не заподіяна, а цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялись.
Наголошує, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень з формальним складом.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 просять залишити без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування представника потерпілих про законність і обґрунтованість судового рішення, пояснення обвинуваченого та його захисника, які покладалися на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор у відповідності до вимог ст.291 КПК України, направив до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000286 щодо ОСОБА_9 за ч.3 ст.296 та ст.128 КК України.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд може повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.291 цього Кодексу.
Повертаючи прокурору обвинувальний акт, суд вказав про невідповідність обвинувального акта вимогам п.7 ч.2 ст.291 КПК України з огляду на відсутність відомостей про розмір шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення.
Проте такі висновки місцевого суду не ґрунтуються на вимогах закону.
З обвинувального акта видно, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні хуліганства та заподіянні необережних середньої тяжкості тілесних ушкоджень обом потерпілим.
Безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за статтею 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.
Безпосереднім об`єктом тілесного ушкодження виступають суспільні відносини, що забезпечують охорону здоров`я людини. Будь-яке тілесне ушкодження незалежно від ступеня його тяжкості заподіює певну шкоду здоров`ю людини.
Таким чином, кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , вважаються закінченими із моменту вчинення зазначеного у законі діяння.
Більше того, в обвинувальному акті вказано, що внаслідок вчинення кримінальних правопорушень майнова шкода потерпілим не спричинена.
Отже, висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам п.7 ч.2 ст.291 КПК України з огляду на відсутність відомостей про розмір шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення, є вочевидь помилковими.
Відповідно, неприйнятними є і доводи суду про обов`язок слідчого або прокурора у даному провадженні забезпечити проведення судово-психологічної експертизи для визначення розміру моральної шкоди на підставі п.6 ч.2 ст.242 КПК України.
Адже цією нормою закону передбачено проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.
Сам обвинувальний акт, у відповідності до вимог ст.291 КПК України, складений слідчим, затверджений прокурором, містить відомості, передбачені ч.2 цієї статті Кодексу.
Обставини, які відповідно до частини першої статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно.
Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого кримінального правопорушення, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель кримінального правопорушення, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Наведені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_9 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
Зважаючи на наведене, належить визнати необґрунтованими висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам статті 291 КПК України, які обумовлюють повернення його прокурору.
Отже, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412 та 418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 задовольнити.
Скасувати ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 16 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000286 та призначити новий розгляд в суді першої інстанції обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.296 та ст.128 КК України.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4