Справа № 740/7177/21
Провадження № 1-кп/740/134/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2022 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

учасники кримінального провадження:

- прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

- потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

- обвинувачений ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дрогобичі Львівської області, є громадянином України, неодружений, має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, займався підробітками різноробочим на будівництві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України є таким, що не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

установив:
14 жовтня 2021 року в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення з корисливих мотивів шляхом віджимання пластикового вікна проник до кімнати будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до якої не мав вільного доступу, звідки таємно викрав ноутбук марки Lenovo IdeaPad 3-1.51Gl 05 (8.1 WQ0027 RA) вартістю 10 981,55 грн, ланцюжок зі срібла 999-ї проби довжиною 50 см вагою 5 г вартістю 918,50 грн, підвіску зі срібла 999-ї проби вагою 5 г вартістю 918,50 грн, після чого, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, зник з місця вчинення злочину, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 12 818,55 грн.

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, 20 жовтня 2021 року в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення з корисливих мотивів шляхом віджимання пластикового вікна проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до якого не мав вільного доступу, звідки таємно повторно викрав мультиварку марки Redmond RMC-M4502 White вартістю 925,00 грн, після чого, отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, зник з місця вчинення злочину, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 925,00 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 показав, що вчинив указані кримінальні правопорушенні за викладених в обвинувальному акті обставин, з якими погодився повністю. Зазначив, що на той час (жовтень 2021 року) він ніде не працював, йому потрібні були кошти. Всі викрадені речі він здав у ломбард. До цього часу він не відшкодував шкоди, але збирається це зробити, влаштуватися на роботу і стати на правильний шлях. Вибачився перед потерпілими, засуджував свої дії, обіцяв не повторювати подібного, просив суворо не карати.

Потерпілі у судовому засіданні зазначили про вибачення обвинуваченого, відсутність претензій до нього, просили суворо не карати.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло. Вина ОСОБА_8 доведена поза розумним сумнівом.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КК України цей Кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, вчинене ОСОБА_8 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , не встановлено.

При призначенні покарання суд також ураховує особу обвинуваченого, який неодружений, має середню спеціальну освіту, має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, не працює, хоч є особою працездатного віку, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, на підставі ст. 89 КК України є таким, що не судимий.

Також суд ураховує ставлення ОСОБА_8 до вчиненого правопорушення, яке полягає у визнанні винуватості та засудженні своїх дій, обіцянні не повторювати подібного.

Підстав для призначення покарання в порядку передбаченому ст. 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, і на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства. Одночасно на обвинуваченого покладаються обов`язки, встановлені ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

До таких висновків суд дійшов з тих підстав, що в судовому засіданні встановлено вчинення кримінального правопорушення через відсутність коштів на особисті потреби, у зв`язку з тим, що обвинувачений на той час не працював. А отже, при призначенні покарання з випробуванням, а також покладенні обов`язків суд створює необхідні передумови щодо виправлення ОСОБА_8 своєї протиправної поведінки у майбутньому.

Призначення ОСОБА_8 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а й від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Призначення покарання є дискрецією суду та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій передбачений законом спосіб.

Запобіжний захід у виді застави в розмірі 45 400 грн стосовно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили разом з покладеним обов`язком у виді заборони відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає без дозволу суду, слід залишити без змін. Інші обов`язки стосуються лише стадії досудового розслідування та судового розгляду, а отже, не можуть бути продовжені до набуття вироком законної сили.

Після набуття вироком законної сили застава в розмірі 45 400,00 грн, яка внесена ОСОБА_6 за ОСОБА_8 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Чернігівській області, підлягає поверненню ОСОБА_6 .

Також суд ураховує, що в межах кримінального провадження щодо ОСОБА_8 застосовувався запобіжний захід у виді тримання під вартою, а саме з 14.12.2021 до 26.01.2022. У зв`язку з цим слід зарахувати як відбуте ОСОБА_8 за цим вироком покарання, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 14.12.2021 до 26.01.2022, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

Кримінальним правопорушенням завдано матеріальної шкоди потерпілим, а саме: ОСОБА_6 на загальну суму 12 818,55 грн, ОСОБА_7 на суму 925,00 грн. Матеріальна шкода не відшкодована, цивільні позови не подавалися.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертиз, які згідно з довідками Чернігівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру становлять загальну суму 1372,96 грн та на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Зарахувати як відбуте за цим вироком покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 , починаючи з 14 грудня 2021 року і до 26 січня 2022 року, виходячи з положень ст. 72 КК України, що 1 (одному) дню попереднього ув`язнення відповідає 1 (один) день позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;

- повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у виді застави у розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень стосовно ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили разом з покладеним обов`язком у виді заборони відлучатися із населеного пункту, в якому фактично проживає, без дозволу суду залишити без змін.

Після набуття вироком законної сили заставу, якщо її не буде звернуто в дохід держави, у розмірі 45 400 (сорок п`ять тисяч чотириста) гривень, яка внесена ОСОБА_6 на р/р UA0005960, отримувач ТУ ДСА України у Чернігівській області, , банк отримувача Державна казначейська служба України повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1 372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривень 96 коп. процесуальних витрат на залучення експертів для проведення експертиз.

Речові докази: пластиліновий зліпок сліду знаряддя зламу, запакований до спеціального пакета № SUD1053819, сліди папілярних узорів пальців рук, запаковані до спеціального пакета № KIV3125173; пластиліновий зліпок сліду знаряддя зламу, запакований до спеціального пакета № SUD1053843, сліди папілярних узорів пальців рук, запаковані до спеціального пакета № SUD1053846, - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1