Справа № 347/423/21
Провадження № 1-кп/347/51/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" лютого 2022 р. Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Косів об`єднані кримінальні провадження, що внесені в ЄРДР 16.02.2021 року за №0000050 та 12.08.2021 року за №0000116 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, громадянина України, не одруженого, не маючого утриманців, не працевлаштованого, раніше не судимого, не депутата, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 та ч.2 ст.186 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство за нижче вказаних обставин.

ОСОБА_4 з 2008 року по листопад 2019 року проживав спільно із матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вітчимом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Починаючи з листопада 2019 року та в продовж 2020 року між ОСОБА_4 його матір`ю ОСОБА_5 та вітчимом ОСОБА_6 , в тому числі - у зв`язку із зловживанням ОСОБА_4 алкогольними напоями, склались особисті неприязні відносини, які супроводжуються непоодинокими сімейними конфліктами, нецензурною лайкою зі сторони ОСОБА_4 в адресу матері ОСОБА_7 та вітчима ОСОБА_6 , образами, та вчиненням ОСОБА_4 насильницьких дій відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Так, 19.11.2019 року близько 15.00 годині за місцем проживання у житловому будинку ОСОБА_4 умисно вчинив відносно вітчима ОСОБА_6 психологічне насильство.

За вказаним фактом працівниками Косівського ВП ГУНП в Івано- Франківській області відносно ОСОБА_4 було складено та скеровано до Косівського районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, за результатом розгляду якого 09.12.2019 року постановою судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_8 правопорушник ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, та останнього звільнено від адміністративної відповідальності згідно ст. 22 КУпАП за малозначністю діяння і оголошено йому усне зауваження.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, не припиняючи своїх протиправних дій та продовжуючи свою неправомірну поведінку, вчергове вчинив психологічне насильство щодо вітчима ОСОБА_6 , що призвело до його психологічних страждань та виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі, втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях.

Зокрема, 08.04.2020 року ОСОБА_4 за місцем проживання умисно вчинив відносно вітчима ОСОБА_6 психологічне насильство, що виразилося у нецензурних висловлюваннях та погрозах фізичною розправою.

За даним фактом працівниками Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_4 було складено та скеровано до Косівського районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за результатом розгляду якого 22.05.2020 року постановою судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 правопорушник ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Однак, незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив умисно систематично вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 .

Так, 18.04.2020 року ОСОБА_4 вчинив психологічне насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_5 , повторно протягом року.

За даним фактом працівниками Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області відносно ОСОБА_4 було складено та скеровано до Косівського районного суду Івано-Франківської області протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, за результатом розгляду якого 15.06.2020 року постановою судді Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_8 правопорушник ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, та накладено стягнення у вигді штрафу в розмірі 340 грн.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства в сім`ї ОСОБА_4 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та 14.02.2021 року близько 20.00 години на побутовому ґрунті вчинив із потерпілим ОСОБА_6 словесний конфлікт і сварку, що супроводжувались гучними криками, грубою нецензурною лайкою та погрозами застосування фізичної сили відносно потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_6 зазнав психологічних та моральних страждань, у зв`язку з чим звернувся із заявою до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області про вчинене кримінальне правопорушення щодо нього ОСОБА_4 , що зафіксовано у протокол-заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 16.02.2021 року та кваліфіковано органом досудового розслідування за ст. 126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства щодо особи із якою винен перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах - ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Своїми умисними, систематичними діями, потерпілому ОСОБА_6 ОСОБА_4 завдано психологічних страждань, що виразилось у втраті енергійності, втомі, фізичному дискомфорті, втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях, тобто ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України (домашнє насильство).

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Так, близько 19:30 години 11.08.2021року ОСОБА_10 та ОСОБА_4 знаходились на автомобільній дорозі в селі Яворів Косівської міської територіальної громади, неподалік господарства ОСОБА_11 , де спілкувались між собою.

У зазначений час ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливими мотивами, спрямованими на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до ОСОБА_10 , та наніс останньому удар правою рукою в ділянку голови ззаду, тим самим застосувавши до нього насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я. В результаті нанесеного удару ОСОБА_10 , впав на землю. Після цього ОСОБА_4 з кишені штанів ОСОБА_10 , відкрито викрав належний останньому мобільний телефон синього кольору марки і моделі ТЕСNO Т301, з наступними ідентифікаторами мобільного обладнання НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 242 гривні, в якому була вмонтована sim-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , вартістю 100 гривень.

Після цього ОСОБА_4 з викраденим майном місце вчинення кримінального правопорушення покинув, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , майнову шкоду на загальну суму 342 гривні.

Своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 сг.186 КК України.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не прибув, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутності, претензій до обвинуваченого він не має, просить ОСОБА_4 суворо не карати та не позбавляти його волі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не прибув, звернувся до суду із заявою, в якій просить розглядати справу у його відсутності, щодо міри покарання ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю та пояснив, що ОСОБА_6 був йому вітчимом та проживав разом із ОСОБА_4 та його матір`ю у їх житловому будинку. Коли ОСОБА_4 повернувся із армії між ОСОБА_6 та ним стався конфлікт та виникли неприязні відносини, на грунті яких ОСОБА_4 неодноразово вчиняв відносно ОСОБА_6 домашнє насильство, за що притягувався до адміністративної відповідальності. Наразі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають окремо від ОСОБА_4 та він не вчиняє відносно них домашнє насильство. Проживає у будинку один.

Щодо грабежу пояснив, що він разом із ОСОБА_10 розпивали алкогольні напої, після чого ОСОБА_4 вимагав у ОСОБА_10 повідомити йому абонентський номер телефону певної особи, на що останній відмовив, внаслідок чого ОСОБА_4 вирішив шляхом застосування фізичної сили заволодіти вказаним номером телефону шляхом відкритого заволодіння телефоном ОСОБА_10 із застосуванням насильства. Після заволодіння абонентським номером телефону він повернув ОСОБА_10 сам телефон.

ОСОБА_4 у вчинених кримінальних правопорушеннях щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується іншими здобутими під час досудового розслідування доказами, які ніким із учасників судового провадження не оспорювалися. У зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України вважає за необхідне визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням показання обвинуваченого ОСОБА_4 та письмових доказів, які характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження. При цьому суд з`ясував в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом досліджені характеризуючі особу обвинуваченого ОСОБА_4 наступні письмові докази:

- копію військового квитка ОСОБА_4 ;

- характеристику на ОСОБА_4 Яворівського старостинського округу №86 від 12.08.2021 року, згідно якої останній за місцем проживання характеризується позитивно;

- акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №154 від 12.08.2021 року Яворівського старостинського округу, згідно якого ОСОБА_4 зареєстрований та проживає в господарстві по уч.Никовата в с.Яворів, не працевлаштований, інколи їздить на сезонні роботи;

- довідку про склад сім`ї №855 від 12.08.2021 року, згідно якої до складу сім`ї ОСОБА_4 належать мати ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_12 ;

- довідку про судимість №2-13082021/26012, згідно якої ОСОБА_4 не судимий;

- довідки Косівської рай поліклініки №271 та №264 від 12.08.2021 року, відповідно до яких ОСОБА_4 на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах даного закладу не перебуває.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ст.126-1 КК України за домашнє насильство та за ч.2 ст.186 КК України за грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України є, відповідно, нетяжким та тяжким злочинами, раніше не судимий, за місцем проживання в АДРЕСА_1 характеризується позитивно, не працевлаштований, з середньою освітою, утриманців не має, проживає один, вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю та щиро розкаюється у них, відшкодував заподіяну шкоду шляхом повернення потерпілому викраденого майна, не продовжує протиправних діянь відносно потерпілих, які претензій матеріального та/або морального характеру до ОСОБА_4 не мають та суворої кари йому не бажають.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Враховуючи наявність зазначених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що покарання ОСОБА_4 слід обрати у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт та у межах санкції ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ч.1 ст.70, ч.1 ст.75КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього на період іспитового строку обов`язків, передбачених ч.1 п.п.1, 2 та ч.3 п.2 ст. 76 КК України, як таке, що є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, а арешт, накладений на речові докази - підлягає зняттю.

Речовими доказами у кримінальному провадженні є мобільний телефон синього кольору марки і моделі ТЕСNO Т301, з наступними ідентифікаторами мобільного обладнання НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , який знаходиться в камері речових доказів Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області; sim-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка передана потерпілому ОСОБА_10 на відповідальне зберігання.

За змістом п.5 ч.9 ст.100 КПК України: гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Отже, вказані речові докази підлягають поверненню за належністю їх власнику ОСОБА_10 .

Процесуальні витрати в справі, що складають 686,48 гривні за проведення судової експертизи СЕ-19/109-21/8958-ТВ від 17.08.2021 року підлягають відшкодуванню обвинуваченим в користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого вичерпав свою дію, в новий не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.126-1 та ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

-за ст.126-1 КК України - сто п`ятдесят годин громадських робіт;

-за ч.2 ст.186 КК України чотири роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу ч.1 п.п.1, 2 та ч.3 п.2 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи а також періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 13.08.2021 року на речові докази - мобільний телефон синього кольору марки і моделі ТЕСNO Т301, з наступними ідентифікаторами мобільного обладнання НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , sim-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 - зняти.

Речові докази: мобільний телефон синього кольору марки і моделі ТЕСNO Т301, з наступними ідентифікаторами мобільного обладнання НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , sim-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_3 повернути потерпілому ОСОБА_10 за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (рахунок UА0009266, код доходу 24060300, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), отримувач ГУК в Ів.-Фр.обл./Косів р-н/24060300, код отримувача 37951998) 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок процесуальних витрат за проведення судової експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду кримінального провадження апеляційним судом.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1