В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2021 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі дистанційного судового провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0004355 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
22.06.2010 року Іванківським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України - з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
20.12.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки, згідно ухвали Київського апеляційного суду від 17.09.2019 року до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
07.05.2020 року Святошинським районним судом м.Києва за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі;
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
06.07.2020 року, приблизно о 08 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 перебував за адресою: м.Київ, бульвар Перова, 36, біля ТЦ «Квадрат», де в нього виник злочинний умисел, спрямований на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вчинення повторного таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до сховища, ОСОБА_3 маючи при собі викрутку, зайшов до фойє торгівельного центру ТЦ «Квадрат» за вищевказаною адресою, де розташовані термінали самообслуговування, банкомати та кавові автомати, обравши при цьому предметом свого злочинного посягання грошові кошти, які знаходились у кавовому автоматі «Бьянчи ЛЕИ 700», що належить ФОП ОСОБА_6 , та який розташований біля вхідних розсувних дверей, які ведуть до середини торгівельного центру.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, та його дії є таємними для оточуючих, діючи повторно, із застосуванням заздалегідь заготовленої викрутки, шляхом пошкодження кавового автомату «Бьянчи ЛЕИ 700», відкрив його нижню частину, звідки дістав касету для накопичування грошових коштів від продажу напоїв, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 7782 гривень.
Після чого, утримуючи при собі касету, всередині якої містились грошові кошти в сумі 7782 гривні, належні ФОП ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_3 завдав матеріального збитку потерпілому на загальну суму 7782 гривні.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Дійсно, 06.07.2020 року, він перебував за адресою: м.Київ, бульвар Перова, 36, біля ТЦ «Квадрат», та, маючи при собі викрутку, зайшов до фойє торгівельного центру ТЦ «Квадрат», де були розташовані термінали самообслуговування, банкомати та кавові автомати, підійшов до кавового автомату та за допомогою викрутки, відкрив його нижню частину, звідки дістав касету для накопичування грошових коштів, в якій знаходилися грошові кошти в сумі 7782 гривень, після чого, утримуючи при собі касету, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, а саме викрадені грошові кошти витратив на власні потреби. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. На час вчинення злочину він працював неофіційно, проживав з батьками.
У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінальних проваджень, які характеризують особу обвинуваченого.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, раніше судимий, у тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята і не погашена у встановленому законом порядку. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України не встановлено.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санції ч.3 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 був засуджений вироком Святошинського районного суду м.Києва від 07.05.2020 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_3 (раніше судимий, не одружений, офіційно не працює, на обліку у психіатра не перебуває, натомість перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом), а також відсутність майнових претензій з боку потерпілого, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за правилами, передбаченими ч.1 ст.71 КК України, яка передбачає можливість часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
В ході досудового розслідування та у суді потерпілими цивільний позов заявлено не було.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м.Києва від від 07.05.2020 року, до покарання, призначеного даним вироком, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання з 21 липня 2021 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час фактичного затримання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Матеріали кримінального провадження №0004355 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/12549/21.
Речові докази: ком`ютерний лазерний диск, на якому записано два відео файли Export_06072020_085437 та Export_06072020_21735, комп`ютерний лазерний ДВД диск, на якому записано три відеофайли 4_02_R_4500, 5_02_R_0000 та 6_02_R_0000, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0004355 залишити у матеріалах кримінального провадження; металеву викрутка з резиновою ручкою зеленого кольору з жовтими вставками, футболку сірого кольору та металевий прямокутний предмет чорного кольору, які передано на зберігання до кімнати речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві знищити; кепку-бейсболку темно-синього кольру з надписом та логотипом Пума, яку передано на зберігання до кімнати речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м.Києві повернути власнику ОСОБА_3 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, а також направити для відома потерпілому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1