КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/5846/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про продовження тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 листопада 2021 року включно, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сквира Сквирського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого директором ТОВ «Пертаміна», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , а також підозрюваний ОСОБА_7 кожен окремо подали апеляційні скарги, в яких просять ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року скасувати. При цьому в апеляційній скарзі захисник просить постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу та застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити йому розмір застави, в межах визначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України. В апеляційній скарзі, поданій підозрюваним, ОСОБА_7 просить застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби.

Як вважає сторона захисту, відсутні будь-які ризики, які необхідні та достатні для продовження тримання під вартою підозрюваного. Натомість ризики, зазначені органом досудового розслідування у клопотанні, нічим не підтверджені і з самих матеріалів вбачається, що усі можливі докази були зібрані під час проведення обшуків і вже направлені на відповідні експертизи. Усі свідки та потерпілі були допитані і зі спливом двох місяців повторно не допитувалися, а матеріали клопотання не містять відомостей про неможливість допитати свідків у цей строк.

Апелянт стверджує, що органом досудового розслідування не доведено жодних підстав, які обґрунтовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування жодним чином не пов`язані з діями чи бездіяльністю підозрюваного і перебувають поза межами його волі.

Крім того захисник вказує на істотне порушення процесуальних норм під час затримання та повідомлення про підозру, зокрема що остання була вручена ОСОБА_7 пізніше, ніж за 24 години з моменту затримання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник також стверджує про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення. На думку захисника, обставини, наведені у клопотанні та докази, подані на їх підтвердження не відповідають вимогам ст. ст. 184, 189 КПК України, оскільки не містять даних, що вказували б на вчинення підозрюваним вказаного злочину.

Разом з цим сторона захисту звертає увагу суду на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_7 у тому числі наявність у нього родини та утриманців. Зокрема зазначає, що на утриманні підозрюваного перебувають його дружина, мати, а також мати та бабуся дружини, які мають проблеми зі здоров`ям, як і сам підозрюваний.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_7 також зазначає про необґрунтованість наявності ризиків, а також твердження, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, наведених органом досудового розслідування у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема щодо ризиків продовжити злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вплинути на свідків та потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати чи спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вважає їх такими, що не підтвердженні доказами у клопотанні, оскільки ОСОБА_7 є раніше не судимим, одружений, має зареєстроване місце проживання, вищу освіту, місце роботи та літніх батьків не утриманні. Крім того зазначає, що за текстом клопотання сторона обвинувачення не конкретизує, про які саме речі та документи можуть бути знищені чи спотворені, натомість за місцем обшуків було вилучено багато предметів, які згодом були повернуті та не підтверджують участі підозрюваного у скоєнні злочину.

Окремо апелянт звертає увагу суду, що висунута стороною обвинувачення підозра не ґрунтується на доказах, що вказували б на безпосередню участь підозрюваного у вчиненні ним кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили задовольнити їх в повному обсязі, пояснення прокурора, який заперечував проти їх задоволення та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, слідчим управлінням ГУ Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000614, від 06.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України.
02.06.2021 року о 19 год. 22 хв. ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
03.06.2021 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
04.06.2021 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.07.2021 року.
27.07.2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців тобто до 03.12.2021 року включно.
28.07.2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 24.09.2021 року включно.20.09.2021 року старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7
22.09.2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 листопада 2021 року включно.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий та прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчий суддя, під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_7 строку тримання під вартою, на думку колегії суддів, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня («Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»).

Продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 не порушує його права на судовий розгляд упродовж розумного строку, оскільки відповідно до п.110 Рішення ЄСПЛ «Кудла проти Польщі», тривале тримання під вартою може бути виправдане у кожному окремому випадку за наявності конкретних ознак існуючої необхідності захисту інтересів суспільства, яка - незважаючи на презумпцію невинуватості - переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст. 5 Конвенції.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000614 продовжено ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва до 6 місяців тобто до 03.12.2021 року включно.

Обставини, що унеможливлюють закінчення досудового розслідування та у свою чергу зумовлюють підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою викликані особливою складністю кримінального провадження, що підтверджується значним обсягом призначених судових експертиз, великим обсягом об`єктів, наданих на дослідження, а також призначено декілька комплексних молекулярно-генетичних експертиз, термін виконання яких складає не менше 6 місяців та після виконання яких виникне необхідність в призначенні порівняльних молекулярно-генетичних експертиз, проведених слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій, процедурою зняття грифів секретності із матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно повідомлення про підозру дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 187 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час.

Дослідивши належним чином всі матеріали провадження, дані, які характеризують особу підозрюваного, інші, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України обставини, слідчий суддя навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення, а тому підстав для застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

Врахувавши встановлені підстави, а також конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_7 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) та застосуванням такого насильства вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у приміщення, спрямованим на заволодіння майном.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, зазначених органом досудового розслідування у клопотанні про продовження строку тримання під вартою не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовуються матеріалами, наданими до суду апеляційної інстанції.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слідчим у поданому клопотанні зазначено, що слідством не виконано всі необхідні та можливі слідчі та процесуальні дії, спрямовані на забезпечення повного, всебічного та неупередженого дослідження обставин кримінального правопорушення, зокрема не закінчено проведення ряду слідчих та процесуальних дій.
Проведення цих дій має вкрай важливе значення для виконання визначених у ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також і забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданих апеляційних скаргах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданих апеляційних скарг без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 22 вересня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 19 листопада 2021 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 та апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4