Провадження № 1-кс/344/6963/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2021 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про застосування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000169 від 16.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодження з прокурором звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що протягом 2018-2020 років, в м. Івано-Франківську, невідомі особи під приводом реалізації майнових прав, шахрайським способом заволоділи чужим майном громадян в особливо великих розмірах. Крім того виявлено факти несанкціонованих дій з інформацією, яка обробляється в автоматизованих системах, у якій обробляються Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, вчинені особою, яка має право доступу до неї, вчинені повторно. Зокрема установлено, що реєстрація об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 проведена безпідставно всупереч вимогам статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також в порушення вимог п. 41 Постанови КМУ від 25.12.2015 № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Слідчий вказує в клопотанні, що в рамках даного кримінального провадження Установлено, що 11.01.2019 земельна ділянка із кадастровий номером :23:001:1184, цільове призначення якої «Для індивідуального садівництва», перебувала у власності ОСОБА_5 (1/2 частка), ОСОБА_6 (1/4 частка) та ОСОБА_7 (1/4 частка). 11.02.2019 ОСОБА_6 продав ОСОБА_7 належну йому на праві приватної власності ? частки вказаної земельної ділянки.

28.02.2019 до Департаменту містобудування, архітектури та культурної спадщини із заявою про видачу будівельного паспорту звернулися ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

В подальшому, 03.02.2019 на замовлення ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 виготовлено ескізний проект «Нове будівництво садового будинку в садівничому товаристві «За Мир» в м. Івано-Франківську». Вказаним проектом передбачено будівництво 2-ох поверхового (2-й поверх тип мансардний) садового будинку з підвальним приміщенням, загальна площа будівлі при цьому мала становити 184,32 кв.м.

07.03.2019 на замовлення ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 . Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради видано будівельний паспорт № 24/19-31.2.1-02 для забудови земельної ділянки з кадастровим номером :23:001:1184, цільове призначення якої «01.05 Для індивідуального садівництва», а саме для будівництва на ній 2-поверхового садового будинку, загальною площею 184,32 кв.м. Зміни до вказаного будівельного паспорту не вносилися.

Окрім цього, 02.04.2019 ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 подали до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Івано-Франківської міської ради (далі по тексту ДАБІ) повідомлення про початок виконання будівельних робіт «Будівництво садового будинку; Івано-франківська область, м. Івано-Франківськ, садове товариство «За Мир», 00».

20.05.2019 працівниками ДАБІ проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на вказаному вище об`єкті. Під час проведення позапланової перевірки встановлено, що замовник будівництва ОСОБА_5 виконує будівельні роботи з будівництва садового будинку з відхиленням від будівельного паспорту. За результатами проведеної перевірки ДАБІ складено акт, протокол про адміністративне правопорушення, видано припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, а також притягнуто до адміністративної відповідальності останнього та накладено штрафні санкції на суму 1700 гривень.

В подальшому, 20.06.2019 працівниками ДАБІ проведено перевірку виконання умов припису, за результатами якої встановлено, що замовник будівництва ОСОБА_5 не виконав умови припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт, не зупинив виконання будівельних робіт, не привів об`єкт будівництва у відповідність до будівельного паспорта та не здійснив коректуру будівельного паспорта. ОСОБА_5 повторно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штрафні санкції на суму 5100 гривень.

10.12.2019 в м. Івано-Франківську між продавцем ТОВ «Захід Фінанс Груп» в особі директора ОСОБА_9 та покупцем ОСОБА_5 укладено договір купівлі продажу № Н64А/3, відповідно до якого ТОВ «Захід Фінанс Груп» виконує функції забудовника і зобов`язується передати у власність ОСОБА_10 об`єкт нерухомого майна (торгове приміщення проектний № ІІI, площею 259,3 кв.м. на 3-му поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 ), який буде створений в майбутньому, а ОСОБА_10 зобов`язується прийняти цей об`єкт та оплатити його.

17.02.2020 на підставі звернення ДАБІ Івано-Франківським міським судом у справі № 344/17906/19 прийнято рішенням та зобов`язано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за власний рахунок привести об`єкт будівництва «Будівництво садового будинку; Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, садове товариство «За Мир», б/н» у відповідність до будівельного паспорта

№24/19-31.2.1-02 від 07.03.2018, виданого Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради.

30.03.2020 рішення суду набрало законної сили і станом на даний час не виконано.

31.07.2020 в м. Івано-Франківську між директором ТОВ «Захід Фінанс Груп» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 складено акт приймання передачі № Н46А/3, відповідно до якого ОСОБА_10 прийняв торгове приміщення № ІІІ площею 259,3 кв.м. на 3-му поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , вартість якого згідно договору купівлі продажу становила 259 300 гривень. 05.08.2020 ТОВ «А++» виготовлено технічний паспорт на торгове приміщення № I площею 214,9 кв.м., яке розташоване на 3-му поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зазначено: якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Згідно п. 41 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Постанови №1127), для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, крім інших документів, подаються:

1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта;

3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

У той же день, тобто 10.08.2020, у порушення вимог статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вимог п. 41 Постанови КМУ від 25.12.2015 № 1127, ОСОБА_11 будучи державним реєстратором, тобто особою, яка згідно вимог ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» має доступ до автоматизованої системи, в якій обробляються Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно, використовуючи документацію, яка не містила будь яких фактичних даних, з якими закон пов`язує реєстрацію права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна, знаючи, що відповідні документи про готовність об`єкта до експлуатації органами Державної архітектурно-будівельної інспекції не видавались, поштова адреса: АДРЕСА_1 будь якому новозбудованому об`єкту нерухомого майна у визначеному законодавством порядку не присвоювалась, діючи умисно, несанкціоновано вчинила дії з інформацією, яка оброблюється в автоматизованих системах, а саме внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зміни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) об`єкта нерухомого майна торгового приміщення (нежитлового) № ІІІ, загальною площею 214,9 кв.м. у будинку, розташованого на земельній ділянці з кадастровим номером № :23:001:1184 площею 0,0922 га., реєстраційний номер об`єкта 101, із незаконним присвоєнням адреси: АДРЕСА_1 , про що зробила запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 37688236.

Згідно інформації Департаменту містобудування та архітектури Івано-Франківської міської ради, вказаним органом місцевого самоврядування не приймалось будь яких рішень про присвоєння адреси: АДРЕСА_1 будь якому новозбудованому об`єкту нерухомого майна, в даному випадку вище вказаному нежитловому приміщенню, право власності в якому зареєстрував державний реєстратор.

За результатами вище вказаних незаконних дій ОСОБА_10 безпідставно став власником нерухомого майна, а саме: торгового приміщення ІІІ (нежитлового), загальною площею 214,9 кв.м., адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

04.12.2021 ОСОБА_5 продав ? приміщення № ІІІ площею 214,9 кв.м. ОСОБА_12 , тобто вчинив дії щодо відчуження майна, здобутого кримінально протиправним шляхом, третій особі.

12.10.2021 проведено огляд будівлі, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером №:23:001:1184, цільове призначення якої «01.05 Для індивідуального садівництва», за адресою: АДРЕСА_1 , та у якій знаходиться приміщення № IІІ площею 214,9 кв.м., власниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_12 . За результатами огляду установлено, що приміщення використовується невідомими особами, а також наявна інформація про намагання власника приміщення здійснити дії щодо його подальшого відчуження третім особам.

Зареєстрований державним реєстратором відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області ОСОБА_13 об`єкт нерухомого майна торгове нежитлове приміщення № IІІ площею 214,9 кв.м., із незаконним присвоєнням адреси: АДРЕСА_1 у вказаному кримінальному провадженні має значення речового доказу.

З метою запобігання можливості відчуження, пошкодження, псування, перетворення майна нежитлового торгового приміщення № ІІІ площею 214,9 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, власником якого є якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , яке розташоване в будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1184, площею 0,0922 га. в такому стані, в якому воно є на даний час, оскільки вони є доказом вчинення злочинних незаконних дій, що доказуються у вказаному кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником нерухомого майна торгового приміщення № IІІ площею 214,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_5 та ОСОБА_12 .

Слідчий зазначає, що вказане майно має значення речового доказу, а власником майна вчиняються дії щодо відчуження цього майна, а тому необхідність у накладенні арешту на майно із забороною його користування, розпорядження та відчуження.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий подав заяву, за змістом якої просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

В той же час, згідно з вимогами абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням доведено наявність достатніх підстав вважати, що вказані у клопотанні речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В той же час необхідно також констатувати про наступне.

Згідно із ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою запобігання відчуження майна, оскільки незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як передача майна і які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити частково із із забороною розпоряджатися та відчужувати таке майно, а така ступінь втручання в права особи відповідатиме і правовим позиціям Івано-Франківського апеляційного суду за подібними правовідносинами, постановленими в справах №344/16088/20 (провадження №11-с/4808/2/21), №344/4423/20 (провадження №11-сс/4808/188/20), №344/7034/20 (провадження №11-сс/4808/129/20), №344/15800/19 (провадження №11сс/4808/263/19), які покликані забезпечувати сталість та єдність судової практики.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно із забороною розпоряджатися ним та відчужувати таке майно : нежитлове приміщення № ІІІ площею 214,9 кв.м. реєстраційний номер об`єкта 101, яке розташоване у будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці із кадастровим номером :23:001:1184, площею 0,0922 га., власником якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_12 до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1