Справа № 343/734/17
Провадження № 11-кп/4808/446/21
Категорія ст. 331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря с/з ОСОБА_6 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Долинського районного суду Івано-Франківської області від 14 вересня 2021 року.

в с т а н о в и в :

І. Зміст оскарженого судового рішення та встановлені судами обставини.

1.1. Обвинуваченому ОСОБА_8 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 12 листопада 2021 року.

1.2. ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 262 КК України.

Суд першої інстанції уважав переконливими наведені прокурором ризики (ч. 1 ст. 177 КПК) - можливість переховування від суду (втечу), вплив на потерпілих, свідків з урахуванням обставин, тяжкості кримінальних правопорушень, даних, які характеризують обвинуваченого та його неналежну поведінку під час розгляду кримінального провадження, можливого покарання.

1.3. Доводи апеляційної скарги:

обвинувачений ОСОБА_8 більше 5 років знаходиться під вартою;

потерпілі не мають до нього претензій по даному кримінальному провадженні;

потерпілі вказують, що обвинувачений ОСОБА_8 ніякого відношення до інкримінованих йому злочинів немає.

Просить оскаржену ухвалу скасувати, та застосувати, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

2. Провадження в апеляційному суді.

2.1. Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 просили задовольнити апеляційну скаргу з указаних у ній мотивів.

2.2. Прокурор доводи апеляційної скарги заперечив, вважав їх безпідставними, просив

законну та обґрунтовану ухвалу суду залишити без зміни.

ІІІ. Висновки суду, оцінки аргументів та джерела права.

3.1. Апеляційну скаргу належить задовольнити з таких підстав.

Перше і головне. Санкція ч. 4 ст. 187 КК передбачає від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Даних про те, з якого часу ОСОБА_8 під вартою судове рішення не містить. У клопотанні прокурора перша дата 05.05.2017 (продовження обраного запобіжного заходу). ОСОБА_8 указав дату 16.08.2016, а прокурор не оспорив це твердження

26.11.2015 року був прийнятий (24.12.2015 набрав чинності) Закон України за № 838-VIII Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, згідно з яким (ч. 5 ст. 72 КК) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, в межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Такий тривалий термін перебування під вартою до остаточного рішення суду прямо суперечить приписам ч. 3 ст. 5 та ч. 1 ст. 6 Конвенції і положенням ст. 28 КПК щодо забезпечення розгляду справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження з ґарантіями з`явитися в судове засідання.

Обвинувачений ОСОБА_8 вже фактично відбув понад 10 років можливого покарання у виді позбавлення волі.

Із цих мотивів із під варти його належить звільнити під час провадження, остаточна дата закінчення якого не відома.

Друге. Із усіх обставин, визначених ст. 178 КПК як обов`язкових до з`ясування, суд фактично послався на тяжкість покарання та вказав, що ОСОБА_8 є жителем м. Долина і до моменту інкримінованих йому дій спілкувався з потерпілим ОСОБА_10 .

Як це обумовлює необхідність утримання його під вартою суд не розкрив як не зазначив і те, чому не може бути застосований домашній арешт (ч. 1 - 5 ст. 181, ч.1 ст. 183, ч. 4 ст. 194, ст. 195 КПК) із жорсткими обов`язками і контрольними заходами відповідних служб поліції.

Жодних даних, із яких можна було б зробити висновок про високу імовірність чи наміри перешкодити правосуддю, немає.

Наявність постійного місця проживання у цьому випадку навпаки вказує, що є можливість застосування домашнього арешту.

Не можна обґрунтовувати тримання під вартою і тим, що не долучені дані про сім`ю (дружина, неповнолітні діти) ОСОБА_8 . Це саме ті обставини, які згідно зі ст. 91 та 92 КПК входять в предмет доказування і обов`язок їх установити лежить на стороні обвинувачення.

Третє. Суд послався на кількість епізодів злочинної діяльності і не вказав їх число. Тобто, не обґрунтував твердження, яке стало одним із мотивів рішення.

Ще суд послався на реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, але ні обставин, із цим пов`язаних, ні відповідних норм права не навів.

Четверте. Щодо зловживання правами сторони захисту, які перешкоджають провадженню. Така ситуація можлива, але її потрібно конкретизувати в рішенні, чого суд не зробив.

Дійсно, ОСОБА_8 і в засіданні апеляційного суду вів себе збуджено і підвищеним тоном вимагав припинити порушення своїх прав, але тут треба розуміти, що він в уразливому становищі під вартою, а його невинуватість презюмується (ст. 62 Конституції України), поки не доведене протилежне.

Таку поведінку, яка можливо є формою захисту, не можна покласти в основу продовження ув`язнення без доказів зловживання правом.

IV. Рішення.

4.1. Нормою ч. 1 ст. 194 КПК України при вирішенні питання законних підстав для утримання особи під вартою на суд покладено обов`язок установити: 1) обґрунтованість підозри (ст. 177 КПК України); 2) наявність ризиків (ст. 177 КПК України); 3) можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

4.2. З урахуванням викладеного апеляційний суд уважає, що запобігти можливим ризикам можна і без тримання ОСОБА_8 під вартою в умовах цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання із застосуванням електронних засобів, які дають додаткові ґарантії дієвості контрольних заходів поліції (ст. 195 КПК).

4.3. Тому колегія суддів уважає необхідним змінити запобіжний захід ОСОБА_8 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись статтями 376, 195,404, 405, 407, 409, 418, 419, 422-1 КПК України Івано-Франківський апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Долинського районного суду від 14 вересня 2021 щодо ОСОБА_8 - змінити.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 змінити з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю та забороною залишати житло без дозволу суду за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали - по 12 листопада 2021 року включно.

ОСОБА_8 звільнити з-під варти в порядку п. 1 ч. 3, 5 ст. 202 КПК України.

Ухвалу апеляційного суду направити до ДУ "Івано-Франківська установа виконання покарань (12)" та органу Національної поліції за місцем домашнього арешту.

Контроль за виконанням ухвали апеляційного суду покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво.

Ухвала не оскаржується.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5