Справа № 761/9394/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/41/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 травня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 25 березня 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали слідчого судді, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 25 березня 2020 року.

06 травня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою від 25 березня 2020 року.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва 06 травня 2020 року та постановити нову, якою визнати бездіяльність СБУ незаконною. Зобов`язати Голову Служби безпеки України зареєструвати заяву ОСОБА_6 від 23.03.2020 в ЄРДР стосовно ОСОБА_7 за ч.1 ст.109, ч.2 ст.365, ч.1 ст.422, ч.2 ст.397 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.397, ст.27, ч.1 ст.109, ч.1 ст.442 КК України. Зобов`язати Голову Служби безпеки України визнати ОСОБА_6 потерпілим, якому злочинами нанесена моральна і матеріальна шкода.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду є необґрунтованою, а суддя штучно створив докази, зловживаючи владою.

Так, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання заявника, який належним чином повідомлений про час і місце апеляційного розгляду, що стверджується розпискою про перенесення розгляду судового провадження від 14.09.2021, про поважні причини свого неприбуття не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому колегія суддів, у відповідності з вимогами ч.4 ст. 405 КПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі заявника, оскільки його неявка до суду апеляційної інстанції не перешкоджає проведенню розгляду.
Вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Щодо строку на апеляційне оскарження то колегія суддів зазначає, що апелянт вказаний строк не пропустив, оскільки оскаржувана ухвала постановлена без участі ОСОБА_6 , тому, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. З наявних в матеріалах провадження даних вбачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав 27.10.2020, та 02.11.2020, тобто в межах п`ятиденного строку подав апеляційну скаргу. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 06.05.2020 року не є пропущеним.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. При цьому згідно з положеннями ст.24, ч.3 ст.392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано §2 Глави 26 КПК України.

Приписами ст.309 КПК України передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Як вбачається з матеріалів провадження, заявником оскаржується ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Служби безпеки України, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення. При цьому, згідно ст.309 КПК України, станом на день ухвалення судового рішення слідчим суддею, зазначена ухвала оскарженню не підлягає.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з положеннями ч.3 ст.307 КПК України, які були чинними на момент розгляду скарги ОСОБА_6 , ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не могли бути оскаржені в апеляційному порядку, окрім ухвал про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.91 ч.1 ст.286 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Разом із цим, Рішення КСУ від 17.06.2020 № 4-р(ІІ)/2020 визнано неконституційним положення ч.3 ст.307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення. А відповідно до ст.91 Закону «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 №2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення КСУ рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням.

Водночас, відповідно до ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Тобто, раніше чинний закон перестає застосовуватися у кримінальному провадженні після набрання чинності новим законом. На відміну від кримінального (матеріального) закону, новий кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження.

Відтак, ОСОБА_6 оскаржує ухвалу слідчого судді, що була постановлена 06.05.2020, тобто до дня ухвалення КСУ 17.06.2020 Рішення щодо неконституційності положень ч.3 ст.307 КПК Уркаїни.

Наведене дає підстави стверджувати те, що апеляційна скарга подана на рішення, яке не підлягає оскарженню у апеляційному порядку, що унеможливлює розгляд даної скарги судом апеляційної інстанції.

За таких обставин, провадження за вказаною апеляційною скаргою відповідно до вимог ч.4 ст. 399 КПК України необхідно закрити, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст. 399, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 травня 2020 року закрити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06 травня 2020 року - повернути особі, яка її подала.

Ухвалу може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку, визначеному ст.424 КПК України.

Судді ________________ _________________ _________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4