Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6170/20
Провадження № 1-кп/644/35/21

ВИРОК
іменем України

06 грудня 2021 року

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю: секретаря- ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові кримінальне провадження № 0001507 від 26.07.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 18.12.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. В силу ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік,
-у вчиненні кримінального правопорушення- злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:

25.07.2020 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом з особою у відношенні якої матеріали виділені у окреме кримінальне провадження, знаходячись біля буд. 20 по вул. Миру у м. Харків, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_5 , яка сиділа на лавці у дворі вищевказаного будинку та тримала у руках мобільний телефон.

Після чого, ОСОБА_4 за попередньою змовою з особою у відношенні якої матеріали виділені у окреме кримінальне провадження, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, з метою наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді порушення суспільних відносин у сфері власності, 25.07.2020 року близько 20:00 години знаходячись у дворі буд. 20 по вул. Миру у м. Харків, наблизився спереду до потерпілої ОСОБА_5 та шляхом ривку правої руки вихопив мобільний телефон марки «Samsung S5 SM-G900V» у корпусі чорного кольору, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2801/20 від 11.08.2020 2600 грн. 50 коп., а далі передав викрадений ним мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 особі, у відношенні якої матеріали виділені у окреме кримінальне провадження, який з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_4 та особа, у відношенні якої матеріали виділені у окреме кримінальне провадження, заподіяли потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2600 грн. 50 коп.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся та дав суду свідчення про обставини скоєння злочину, як про то викладено у вироку.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 визнав.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України приходить до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не заперечуються.
З відповідним порядком дослідження матеріалів обвинувачений та інші учасники кримінального провадження погодилися. 3 урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 186 КК України, тобтовідкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий 18.12.2020 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року обмеження волі. В силу ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не одружений, з його слів має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставинами, які обтяжують його покарання є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням ступеню важкості та ступеню суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, даних, які характеризують особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 70 ч. 4, 72 ч. 1 та 75 КК України.
При цьому суд враховує, що обвинувачений був засуджений вироком Московського районного суду від 18.12.2020 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, в силу ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік, отже, остаточне покарання має бути призначено обвинуваченому відповідно до ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України, так як злочин за яким обвинувачується ОСОБА_4 , скоєний ним до постановлення вироку від 18.12.2020 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають: два дні обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» закріплено, що рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 із застосуванням ст. 75 КК України, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу ОСОБА_4 , його відношення до скоєного правопорушення, те, що він щиро розкаявся, має постійне місце проживання, а також думку потерпілої, яка при вирішенні призначення покарання обвинуваченому покладалася на розсуд суду, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Цивільний позов ОСОБА_5 заявлений у кримінальному провадженні до ОСОБА_4 та особи, у відношенні якої матеріали виділені у окреме кримінальне провадження, про відшкодування завданих злочином майнової шкоди у сумі 2000,00 грн. та моральної шкоди 20000,00 грн. підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Враховуючи положення ст. ст. 1166, 1167 ЦК України та факту визнання ОСОБА_4 позовних вимог у сумі 1000 грн. майнової шкоди та 10000 грн. моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають задоволенню, тому стягує з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1000,00 грн. у відшкодування майнової шкоди та 10000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2801/20 від 11.08.2020 року у сумі 300 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_7 .

Під час досудового слідства та судового розгляду запобіжний захід до ОСОБА_4 не обирався.
Керуючись ст. ст. 373 ч. 2, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Московського районного суду м. Харкова від 18.12.2020 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 ( чотири) роки 2 (два) місяці.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 1000 грн., моральної шкоди в розмірі 10000 грн.
Судові витрати на залучення експерта за проведення судової експертизи № 2801/20 від 11.08.2020 року у сумі 300 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_7 .

Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung S5 SM-G900V» у корпусі чорного кольору, який знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 - вважати повернутими за належністю.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя : ОСОБА_1