Справа № 487/5124/21
Провадження № 1-кс/487/4934/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2021 м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000027 від 24.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_2 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на вилучене майно 18.08.2020 в ході обшуку квартири за місцем фактичного проживання заступника начальника відділу поліції № 1 (м. Знам`янка) - начальника сектору кримінальної поліції Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон «Samsung» GT-E1282T сім-карткою оператора «Діджус»; дві фотокартки ОСОБА_4 ; мобільний телефон «Xiaomi Redmi» M2003i15SG з 2 сім-картками № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосується арешту майна.
Частиною першою статті 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Так, встановлено, що третім слідчим відділом (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000027 від 24.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366 КК України.
З матеріалів клопотання вбачається, що у клопотанні слідчий порушує питання про арешт майна третьої особи, зокрема, ОСОБА_4 , яке було вилучено в ході проведення обшуку за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Проте клопотання слідчого не містить обґрунтування необхідності накладення арешту на майно, вилученого за вказаною адресою за місцем проживання ОСОБА_4 .
Частиною 3 ст.172 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Отже, судом встановлено, що клопотання подано без додержання вимог статті 171 КПК України, у зв`язку з чим підлягає поверненню слідчому для усунення недоліків на підставі ч. 3 ст. 172 КПК України.
Керуючись ст.ст. 64-2, 170-173, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0000027 від 24.06.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна повернути особі, що його подала, та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали слідчим для усунення недоліків.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1