ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 лютого 2022 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17 листопада 2021 року у кримінальному провадженні №0000555 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, ,мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17 листопада 2021 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України та йому призначене покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати у розмірі 942 грн. 06 коп. Вирішена доля речових доказів.

На вказане судове рішення надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 із проханням скасувати вирок та закрити провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у звязку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України.

Провадження№11-кп/822/18/22 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8
Категорія: ч.4 ст. 358 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Посилається на те, що 26.05.2020 року складено повідомлення про підозру та в цей же день відправлено ОСОБА_6 поштовим зв`язком. 29.05.2020 року ОСОБА_6 отримав дане повідомлення та набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000555 від 04.12.2019 року.

Вважає, що наявна в матеріалах провадження розписка ОСОБА_6 про отримання підозри вказує на дотримання процедури її отримання.

Також, на думку апелянта, про отримання повідомлення про підозру свідчить виписка з поштового відправлення, яке було направлено ОСОБА_6 за місцем його проживання рекомендованим листом за № 537 , наявність у ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 26.05.2020 року, яке підписано слідчим та прокурором та покази свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні підтвердив, що передав своєму сину ОСОБА_6 рекомендований лист з ГУНП в Чернівецькій області, у якому було повідомленням про підозру.

02.06.2020 року орган досудового розслідування отримав підтвердження про вручення рекомендованого листа за № 537 ОСОБА_6 ..Отже,захисник вважає, що, направивши повідомлення про підозру поштовим відправленням, орган досудового розслідування належним чином повідомив ОСОБА_6 про підозру у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Зазначає, що відповідно діючих норм КПК, кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Слідчі (розшукові) дії не можуть проводитись після закінчення строків досудового розслідування, а проведені з порушенням цих правил є недійсними, та встановлені внаслідок них докази, є недопустимими.

Вказує, що у даному кримінальному провадженні, згідно вимог ст.219 КПК України, строк досудового розслідування становить 1 місяць. Враховуючи те, що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_6 29.05.2020 року, а досудове слідство не продовжувалося, тому строк досудового слідства закінчився 29.06.2020 року та відновленню не підлягає.

Однак, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 був складений начальником сектору дізнання ЧВП ГУНП в Чернівецькій області 06.09.2020 року,затверджений прокурором 07.09.2020 року і направлений до суду більше ніж через 2 місяці після закінчення строку досудового розслідування, тобто поза межами строку досудового розслідування.

Крім цього, вважає помилковим висновок суду про те, що стороною захисту не оскаржувались дія чи бездіяльність прокурора.

Зазначає, що у порядку ст.303 КПК України була подана скарга захисником на бездіяльність прокурора, яка полягала у не закритті кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

За наслідками ухвалою слідчого судді від 04.09.2020 року скарга частково задоволена та зобов`язано процесуального прокурора,перевіривши факт, чи отримував ОСОБА_6 повідомлення про підозру у встановленому законом порядку, чи не отримував, вчинити за наявності підстав дії, передбачені гл.24 КПК України,однак прокурор рішення суду не виконав.

Також апелянт вказує, що сторона захисту зверталася із клопотанням про закриття провадження по страві згідно п.10.ч.1 ст.284 КПК України, однак таке клопотання прокурором не розглянуто та будь-якого рішення не прийнято.

За таких обставин апелянт вважає, що судом допущена неповнота судового розгляду,оскільки суд належним чином не перевірив обґрунтованість пред`явленого обвинувачення та не надав відповідну оцінку всім доказам по справі, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що вплинуло на його правильність.

На апеляційну скаргу захисника прокурор Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_10 подала заперечення.Вважає, що вирок суду є законним та обгрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає, тому просить вирок щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Згідно вироку, 22.02.2007р. ОСОБА_6 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 , категорії «В», що видавалось ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Чернівці в Чернівецькій області. 29.10.2019р. відносно ОСОБА_6 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №130659, за вчинення адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП та вилучено в нього належне йому посвідчення водія.

13.11.2019 року постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Надалі, 05.12.2019 року, на виконання вищевказаної постанови та відповідно до положень наказу МВС України №1395 від 07.11.2015р. «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_6 , було направлено директору територіального сервісного центру 7341 м. Чернівці, де знаходиться на збереженні по теперішній час.

16.11.2019 р. приблизно о 00 год. 10 хв., за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та під час складання адміністративних протоколів ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, спрямованих на використання завідомо підробленого документу, пред`явив працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 22.02.2007р., категорії «А1, А, В1, В, С1, С, ВЕ, С1Е, СЕ», чим вчинив протиправні дії, а саме використав завідомо підроблений офіційний документ водійське посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.02.2007р., яке згідно висновку експерта №1594-К від 09.12.2019р. за досліджуваним способом друку не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Зазначені дії кваліфіковані судом за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним,обгрунтованим і вмотивованим,тобто ухваленим із дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин,які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України з точки зору їх належності,допустимості,достовірності та достатності для прийняття остаточного рішення у справі.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, таких вимог не дотримався.

Відповідно до вимог ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 цього Кодексу, у випадках,зокрема, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Статтею 135 КПК України передбачений порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні, яким встановлено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Встановлено, що 04.12.2019 року були внесені відомості до ЄРДР за №0000555 за ч.4 ст.358 КК України про використання ОСОБА_6 завідомо підробленого документу-посвідчення водія(а.с.1)

26.05.2020 року старшим слідчим СУ ГУНП в Чернівецькій області було складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України.

Повідомлення про підозру підписане слідчим та погоджене прокурором 26.05.2020 року(а.с.142-145 т.1)

Відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно та картки прописки, ОСОБА_6 є співвласником та зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 (т.1.а.с.172-175,185),однак за місцем реєстрації був відсутній(т.1 а.с.141,184).

У зв`язку із цим слідчим повідомлення про підозру від 26.05.2020 року було направлено ОСОБА_6 поштою за вказаною вище адресою та вручено 29.05.2020 року,про що свідчать матеріали провадження,зокрема,супровідний лист на ім`я ОСОБА_6 (т.1 а.с.146),корінці повісток про виклик(т.1 а.с.147-148),чек Укрпошти(а.с.149) а також трекінг із офіційного сайту Укрпошти щодо відстеження відправлення(а.с.151 т.1).

Більш того,слідчим 05.06.2020 року на адресу Укрпошти був направлений запит та отримана інформація про те,що рекомендований лист від 26.05.2020 року на ім`я ОСОБА_6 було вручено листоношею під підпис тво начальника ОСББ Козакову,про що свідчить накладна,яка додавалась.(т.1 а.с.153-155)

Викладені вище обставини не давали підстав сумніватись у тому,що повідомлення про підозру від 26.05.2020 року вручене ОСОБА_6 29.05.2020 року у порядку,що встановлений ст.276 КПК України у взаємозв`язку зі ст.ст.135,136 КПК України.

Посилання суду на те,що згідно ч.1 ст.136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повідомлення про підозру є виключно розпис особи,у тому числі на поштовому штемпелі,суперечить точному змісту цієї норми закону

Згідно ст.136 ч.1 КПК України передбачено,що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

Отже,розпис особи про отримання є одним із альтернативних способів підтвердження,а не єдиним належним,як вказує суд.

Необхідно зазначити,що показання свідка ОСОБА_11 орган досудового розслідування здобув лише 31.08.2020 року (а.с.103 т.1) ,а тому станом на 29.05.2020 року не мав жодних підстав для сумніву щодо вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру.

Показання у суді свідка ОСОБА_11 ,який виконував обов`язки голови ОСББ з жовтня 2019 по жовтень 2020,про те,що він не отримував кореспонденцію на ім`я ОСОБА_6 ,оскільки з травня по липень був у Києві суперечать письмовим доказам, які зазначені вище та є голослівними.

Жодних доказів, що свідок перебував у іншому місті протягом значного періоду часу, у провадженні немає.

Натомість,свідок ОСОБА_9 показав у суді,що увечері, повертаючись додому, на дошці у під`їзді ,де залишають оголошення, побачив лист на прізвище сина, ОСОБА_6 . Конверт віддав сину,який ознайомився із його вмістом та повідомив,що там підозра.

У районному суді обвинувачений ОСОБА_6 показав та під час апеляційного розгляду підтвердив, що дійсно 29.05.2020 року отримав повідомлення про підозру від 26.05.2020 року у конверті,який йому передав батько.

Повідомлення про підозру разом із конвертом та повісткою про виклик обвинувачений надав суду.

Факт отримання ОСОБА_6 повідомлення про підозру від 26.05.2020 року підтверджується власне і наявністю у ОСОБА_6 оригіналу зазначеного процесуального документу-повідомлення про підозру-із конвертом зі штемпелем від 26.05.2020 року,у якому він був направлений слідчим ОСОБА_6 разом із повісткою про виклик.(а.с.109-114 т.2)

За наявності викладених вище письмових доказів, адвокатські запити від 10.06.2020 року та 24.06.2020 року в інтересах ОСОБА_6 , на які посилався суд в обгрунтування своїх висновків,не свідчать про те,що ОСОБА_6 не отримував повідомлення про підозру,оскільки за змістом резолютивної частини адвокат просив повідомити,чи завершене досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000555.

Наведені вище обставини у їх сукупності не давали підстав сумніватись у тому,що повідомлення про підозру вручене ОСОБА_6 29.05.2020 року у порядку,що встановлений ст.276 КПК України у взаємозв`язку зі ст.ст.135,136 КПК України,відтак він набув статусу підозрюваного.

Даючи оцінку доводам сторони захисту щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру судова колегія зауважує наступне.

За класифікацією згідно ст.12 КК України( в редакції Закону від 15.11.2011 року) ст.358 ч.4 КК України на час вчинення(16.11.2019 року) була віднесена до категорії злочину невеликої тяжкості

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України(в редакції Закону від 03.10.2017 року) досудове розслідування повинно бути закінчено протягом 2 місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.Такий строк може бути продовжений у встановленому законом порядку до 6 місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої тяжкості .

Отже,строк досудового розслідування у цьому провадженні з дня повідомлення ОСОБА_6 про підозру спливав 29.07.2020 року.

Разом із тим,Законом №2617-VІІІ від 22.11.2018 року було внесено зміни,зокрема, до КК України,а також до КПК України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень.Цей Закон набрав законної сили 01.07.2020 року.

Згідно ст.12 КК України(в редакції Закону від 22.11.2018 року) кримінальне правопорушення,передбачене ст.358 ч.4 КК України,є кримінальним проступком,досудове розслідування у якому здійснюється у формі дізнання(ст.215 КПК України)

Відповідно до ч.3,4 ст.219 КПК України в ред.Закону від 22.11.2018 року з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчено:

- протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому ч.4 статті 298-2 цього Кодексу;

-протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім;

-протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому ч.2 статті 298-4 цього Кодексу;

Строк досудового розслідування кримінального проступку може бути продовжений у встановленому порядку,однак загальний строк не може перевищувати 1 місяця з дня повідомлення особі про підозру.

Відповідно до п.4 розділу II. Прикінцеві та перехідні положення Закону №2617-VІІІ від 22.11.2018 року встановлено,що з дня набрання чинності цим Законом(з 01.07.2020 року) у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене ч.2 статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому гл.25 цього Кодексу, тим органом, що здійснював досудове розслідування.
Таким особам протягом 72 годин слідчим повідомляється про підозру у вчиненні кримінального проступку. У цих випадках строки дізнання обчислюються відповідно до ч.3 статті 219 Кримінального процесуального кодексу України з моменту повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку.
За таких умов особі з дня набрання чинності Законом №2617-VІІІ від 22.11.2018 року,тобто з 01.07.2020 року протягом 72 год(3 днів) повинна бути повідомлена підозра та загальний строк дізнання не може складати більше 1 місяця,тобто максимально до 04.08.2020 року.

Всупереч вимогам закону,який містить імперативну норму щодо пред`явлення підозри протягом 72 годин із дня набрання чинності 01.07.2020 року Законом №2617-VІІІ від 22.11.2018 року, ОСОБА_6 не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку у визначені законом строки.
Таке повідомлення про підозру було здійснене не слідчим,як вимагає закон,а начальником сектору дізнання лише 21.08.2020 року(а.с.192 т.1),тоді як строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні за умови дотримання вимог закону та повідомлення Мензаку про підозру протягом 72 годин з дня набрання чинності 01.07.2020 року Законом №2617-VІІІ уже закінчився.
Обвинувальний акт у цьому провадженні був затверджений 06.09.2020 року та направлений до суду 09.09.2020 року також поза межами строку досудового розслідування.

Відповідно до ст.5 ст.294 КПК України, строк досудового розслідування, який закінчився, поновленню не підлягає, а відтак - продовжений бути не може.
За таких обставин постанова прокурора від 24.08.2020 року про продовження строку дізнання до 10.09.2020 року (а.с.199-100 т.1) не має правового значення та не утворює процесуальних наслідків.

Необхідно також вказати,що ОСОБА_6 та його захисники 06.09.2020 року були повідомлені про закінчення досудового розслідування та можливість отримання 08.09.2020 року копій матеріалів провадження,тоді як 06.09.2020 року вже був затверджений обвинувальний акт

Викладеним обставинам у їх сукупності суд не надав належної оцінки та прийшов до висновків,які не відповідають фактичним обставинам провадження і така невідповідність істотно вплинула на правильність прийнятого рішення.

Отже, повідомлення про підозру та направлення прокурором обвинувального акта до суду після закінчення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого,а,отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України

Згідно ст.417 КПК України,суд апеляційної інстанції,встановивши обставини,передбачені ст.284 КПК України,скасовує вирок та закриває кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок суду - скасуванню із закриттям кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України.

Речові докази:посвідчення водія НОМЕР_1 від 22.02.2007 року(т.1 а.с.22,31), чотири оптичні носії-диски сірого кольору із відеозаписами боді камер працівників УПП в Чернівецькій області(т.1а.с.38,48-49,61,66-67) необхідно відповідно до ст.100 КПК України залишити у матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати за проведення технічної експертизи документу у розмірі 942 грн. 06 коп належить віднести на рахунок держави,як те випливає із вимог ст.124 ч.2 КПК України.

Керуючись ст.ст.284,404,405,407,409,411,417,418,419КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити .

Вирок Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17 листопада 2021 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження №0000555 по обвинуваченню ОСОБА_6 ч.4 ст. 358 КК України закрити на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Речові докази:посвідчення водія НОМЕР_1 від 22.02.2007 року(т.1 а.с.22,31), чотири оптичні носії-диски сірого кольору із відеозаписами боді камер працівників УПП в Чернівецькій області(т.1а.с.38,48-49,61,66-67)-залишити у матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у розмірі 942 грн. 06 коп. за проведення технічної експертизи документу віднести на рахунок держави.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3