Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2712/21
1 - кс/490/5064/2021
У Х В А Л А
26 листопада 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золоте, Луганської області, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ( ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ), не працюючого, раніше не судимий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

26.11.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000117 від 09.04.2021р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах, діючи відповідно до спільно розробленого з невстановленими особами злочинного плану, однак не пізніше 25.11.2021р., придбав, у невстановлений спосіб, невстановлену кількість наркотичного засобу, який став зберігати з метою подальшого збуту в належному йому автомобілі «KIA RIO», д/н НОМЕР_1 .

25.11.2021р. в ході санкціонованого судом обшуку належного ОСОБА_6 автомобіля «KIA RIO», д/н НОМЕР_1 , виявлено та вилучено наркотичний засіб у невизначеній на теперішній час кількості, який ОСОБА_6 зберігав в автомобілі з метою його подальшого збутушляхом залишення у спеціально визначених місцях (так звані «закладки») на території м. Одеси.
25.11.2021р. ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
25.11.2021р. слідчим повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичного засобу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість, у зв`язку з чим просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою. Також підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що наркотичний засіб, який у нього виявлений належить йому, але де він його взяв він не знає, а просто зберігав його у себе, без мети збуту.
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду
України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема: рапортом УБН в Миколаївській області ДБН НП України від 17.11.2021р., стосовно причетності ОСОБА_6 та інших осіб до вчинення кримінальних правопорушень в сфері незаконного обігу наркотичних засобів; протоколом обшуку автомобіля «KIA RIO», д/н НОМЕР_1 , належного ОСОБА_6 від 25.11.2021р., в ході якого було вилучено 150 згортків, що містять наркотичну речовину; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, в тому числі матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, з яких ще не знято гриф секретності «таємно».
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000117 від 09.04.2021р. відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
У своєму клопотанні слідчий зазначив, як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати та здійснювати тиск на свідків у кримінальному провадженні, інших ймовірних підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Розуміючи наслідки вчиненого може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.
Окрім того, ОСОБА_6 будучи обізнаним про місцем проживання інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перебуваючи на свободі матиме можливість впливати на останніх шляхом погроз та застосування насильства з метою схилення їх до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим буде перешкоджати встановленню істини у справі.
Окрім того, слідчим суддею враховано те що ОСОБА_6 офіційно не працює, не має законних джерел прибутку, в якості джерела доходу обрав для себе діяльність, пов`язану із незаконним збутом наркотичних речовин та зазначена протиправна діяльність підозрюваного була припинена лише завдяки діям правоохоронних органів. Вказане свідчить, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із незаконним придбанням, зберіганням з метою збуту та незаконним збутом наркотичних засобів.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.
У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, а саме: - особисте зобов`язання, оскільки, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, не працює, тож не має законного джерела доходів, фактично його діяльність пов`язана з незаконним збутом наркотичних засобів і є його єдиним джерелом доходу; - особиста порука, оскільки, відсутні дані щодо осіб, які заслуговують на довіру та які можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; - домашній арешт, оскільки ОСОБА_6 , знаходячись за місцем мешкання отримає можливість вільного використання засобів зв`язку (мобільний телефон, інтернет, тощо), які зможе використати для впливу на свідків у кримінальному провадженні; - застава, в розмірах передбачених ст. 182 КПК України, оскільки враховуючи обсяги та об`єми вилучених під час обшуку наркотичних засобів можуть вказувати на достатньо великі розміри збуту наркотичних засобів та отримання достатньо великих прибутків від вказаної незаконної діяльності, що в свою чергу не зможе забезпечити підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Під час розгляду вказаного клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що застава, передбачена в розмірах ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити підозрюваним ОСОБА_6 виконання обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Частина 4 ст. 182 КПК України, вказує, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, яке посягає та підриває встановлений законодавством України порядок обігу наркотичних засобів, також вчиняється з корисливих мотивів, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 1 000 000 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати на строк до 21.01.2022р. включно до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави у 1 000 000 (один мільйон) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_6 слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 на строк до 21.01.2022р. включно наступні обов`язки:

прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
не відлучатись з населеного пункту в якому він проживає, а саме м. Одеса, Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи, зміну контактних даних;
утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками у даному кримінальному провадженні;
здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.
У разі порушення підозрюваним ОСОБА_6 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного з явки за першою вимогою слідчого, прокурора чи суду, або не повідомлення ним про зміну місця свого проживання слідчому, прокурору чи суду, внесену заставу, ким би її не було внесено, буде звернуто у доход держави, та вирішено питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1