Справа №443/740/21
Провадження №1-кп/443/60/21
ВИРОК
іменем України

23 вересня 2021 рокуЖидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Гніздичів, Стрийського району, Львівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючогослюсарем ремонтником у ПАТ «Кохавинська паперова фабрика», розлученого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, учасника бойових дій,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 01 листопада 2020 року по 13 березня 2021 року, перебуваючи за місцем проживання колишньої дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв відносно неї психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні та призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_6 , а саме викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання, за що ОСОБА_4 неодноразово був притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 .

Зокрема, 01 листопада 2020 року близько 15:00 години ОСОБА_4 вчинив із колишньою дружиною ОСОБА_6 за місцем її проживання по АДРЕСА_2 сімейний скандал, в ході якого ображав останню нецензурними словами, чинив моральний та психологічний тиск.

Крім того, ОСОБА_4 13 грудня 2020 року близько 17:30 години, за місцем проживання колишньої дружини ОСОБА_6 , вчинив із нею сімейний скандал, в ході якого обзивав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим чинив моральний та психологічний тиск.

В подальшому по вказаних фактах був притягнутий постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 15.12.2020 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_4 , 17.12.2020 приблизно о 11.00 год., у м. Жидачів, Львівської області, контактував із колишньою дружиною ОСОБА_6 , чим порушив заборонний припис серії АА № 082164 від 15.12.2020, а саме в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, у зв`язку з чим був притягнутий постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 29.12.2020 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.173-2 КУпАП до покарання у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Надалі, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 30 грудня 2020 року, близько 22:20 години, ОСОБА_4 , вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_6 , в будинку за місцем її проживання, в ході якого ображав останню нецензурними словами, виганяв з власного дому, погрожував фізичною розправою, чинив моральний та психологічний тиск, та надалі був притягнутий постановою Жидачівського районного суду Львівської області від 05.01.2021 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.173-2 КУпАП до адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Крім того, 13 березня 2021 року близько 11:00 години ОСОБА_4 , продовжуючи свої неправомірні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства відносно колишньої дружини ОСОБА_6 , а саме перебуваючи за місцем її проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно неї психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою, приниженні, що призвело до астено-невротичного стану потерпілої ОСОБА_6 , а саме викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо ОСОБА_6 , з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ст.126-1 КК України у є здоров`я особи. Додатковим факультативним його об`єктом можуть виступати воля, честь і гідність особи, її психічна недоторканність.
Об`єктивна сторона фізичне, психологічне або економічне насильство. Окрім того, законодавець вказує, що такі види насильства призводять до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.
Насильство застосування сили до кого-небудь; примусовий вплив на когось, щось.
Домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Обвинувачений ОСОБА_4 є суб`єктом даного злочину, враховуючи його вік та те, що він є колишнім чоловіком ОСОБА_6 .

Суб`єктивна сторона характеризується умислом. Окрім того законодавець підкреслив, що для наявності складу злочину умисел повинен бути систематичним.
Ознака систематичність характеризує діяння як таке, що було вчинено три і більше разів. Окрім того, всі вчинені діяння повинні бути тотожними та об`єднані спільним умислом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав. При цьому пояснив, що вони з потерпілою жили як усі і дійсно між ними інколи виникали конфлікти. Однак, ініціатором усіх конфліктів була теща. Його провокували. Він не вчиняв домашнього насильства щодо ОСОБА_6 . Крім того, вважає, що не порушував заборонного припису, за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності, оскільки зустріч відбулась за ініціативи потерпілої. Також зазначив, що свою вину у вчинених адміністративних правопорушення визнавав, оскільки не хотів, що б в їх сім`ї в подальшому виникали непорозуміння.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина у пред`явленому обвинуваченні повністю та об`єктивно стверджується наступними дослідженими по справі доказами.

Показами потерпілої ОСОБА_6 , даними нею в судовому засіданні про те, що обвинувачений є її колишнім чоловіком та неодноразово, починаючи з листопада 2020 року по березень 2021 року влаштовував скандали, ображав її, погрожував, що спалить хату, що забере сина, виганяв з хати. З обвинуваченим вони не проживають з 15.11.2020 року та розлучені. Його погрози носили систематичний характер та одного разу навіть наніс їй удар кулаком в голову. Останній раз обвинувачений вчинив щодо неї домашнє насильство в березні 2021 року. Через дії обвинуваченого у неї виникли проблеми зі здоров`ям, вона перебуває на медичному обліку та відвідувала сімейного лікаря, психолога і психіатра.

Показами свідка ОСОБА_7 , даними нею в судовому засіданні про те, що обвинувачений та потерпіла є її сусідами. Починаючи з 2016 року у сім`ї обвинуваченого та потерпілої почали виникати конфлікти та скандали, особливо після подання ОСОБА_8 заяви про розлучення. Вона неодноразово чула крики з їх двору. Бачила як одного разу обвинувачений бив потерпілу та вона їх розбороняла. Крім цього, потерпіла розказувала їй, що ОСОБА_4 бив її, погрожував. Останній раз скандал виник у березні 2021 року. Останнім часом потерпіла поводить себе схвильовано, боїться обвинуваченого, має проблеми зі здоров`ям.

Заявою ОСОБА_6 від 17.03.2021 року про вчинення ОСОБА_4 відносно неї домашнього насильства, згідно якої 13.03.2021 року ОСОБА_4 кричав на неї, ображав нецензурними словами та словесно погрожував фізичною розправою, чим чиним моральний та психологічний тиск /а.с.49/.

Рапортом про надходження 17.03.2021 повідомлення від ОСОБА_6 про вчинення відносної неї домашнього насильства її колишнім чоловіком /а.с.50/.

Рапортом дільничного офіцера поліції СП ВП №1 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 про те, що в діях ОСОБА_4 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України та прийнято рішення про скерування матеріалів перевірки ЖЄО №1063 від 17.03.2021 в орган досудового розслідування, з метою подального внесення відомостей в ЄРДР за ст.126-1 КК України /а.с.51/.

Матеріалами по зверненню ОСОБА_10 від 02.11.2020р., згідно яких за результатами перевірки 13.11.2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №349169 відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.173-2 КУпАП /а.с.53-66/.

Матеріалами по зверненню ОСОБА_6 від 04.12.2020р., згідно яких за результатами перевірки 15.12.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №349004 відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.173-2 КУпАП та 15.12.2020 винесено терміновий заборонний припис серії АА №082164 стосовно кривдника, відповідно до якого ОСОБА_4 протягом 10-ти діб з моменту винесення припису заборонено вхід та перебування в місці проживання ОСОБА_6 , в будь-який спосіб контактувати з нею, а також зобов`язано залишити її місце проживання /а.с.69-82/.

Матеріалами по зверненню ОСОБА_6 від 17.12.2020р., згідно яких за результатами перевірки 17.12.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №349007 відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.173-2 КУпАП /а.с.84-90/.

Матеріалами по зверненню ОСОБА_6 від 30.12.2020р., згідно яких за результатами перевірки 05.01.2021 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №349083 відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.173-2 КУпАП /а.с.92-99/.

Постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 15.12.2020 у справі №443/1853/20, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. Даною постановою встановлено, що ОСОБА_4 01.11.2020 близько 15.00 год. за місцем проживання по АДРЕСА_2 вчинив сімейний конфлікт відносно дружини ОСОБА_6 та тещі ОСОБА_10 , в ході якого обзивав нецензурними словами, чим чинив психологічний та моральний тиск, що могло нанести шкоду психічному здоров`ю ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Крім того, ОСОБА_4 13.12.2020 близько 17.30 год. за місцем проживання по АДРЕСА_2 вчинив сімейний конфлікт відносно дружини ОСОБА_6 , в ході якого обзивав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, чим чинив психологічний та моральний тиск. В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся/а.с.110/.

Постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 29.12.2020 у справі №443/1870/20, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень. Даною постановою встановлено, що ОСОБА_4 17.12.2020 близько 11.00 год. у м.Жидачеві контактував із колишньою дружиною ОСОБА_6 , чим порушив заборонний припис серії АА №082164 від 15.12.2020. У суді ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся/а.с.109/.

Постановою судді Жидачівського районного суду Львівської області від 05.01.2021 у справі №443/41/21, якою ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Даною постановою встановлено, що ОСОБА_4 30.12.2020 близько 22.20 год. у АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_6 в ході якого погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурними словами, здійснював моральний та психологічний тиск. У суді ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся/а.с.108/.

Повідомленням старости Жирівського старостинського округу №24 від 22.04.2021 про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав без реєстрації в АДРЕСА_2 , і неодноразово здійснював домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 . В даний час знаходиться на обліку як сімейний кривдник /а.с.103/.

Довідкою лікуючого лікаря Л.Лозинської амбулаторії загальної практики-сімейної медицини КНП «Жидачівська міська лікарня», виданою ОСОБА_6 про те, що вона знаходиться під наглядом Жидачівської центральної районної лікарні з діагнозом Астено-невротичний розлад пов`язаний зі стресовою ситуацією в сім`ї (відносинами з колишнім чоловіком) /а.с.104/.

Довідкою №26 від 26.04.2021р. поліклінічного відділення КНП «Жидачівська міська лікарня» про те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом F43.1 хвороба пов`язана з домашнім насильством /а.с.105/.

Довідкою від 21.09.2021р. амбулаторії загальної практики-сімейної медицини КНП «Жидачівська міська лікарня» про те, що ОСОБА_6 перебуває на обліку у сімейного лікаря нарколога з діагнозом: Астено-невротичний розлад пов`язаний зі стресовою ситуацією в сім`ї (відносинами з колишнім чоловіком)).

Результатами огляду ОСОБА_6 лікарем загальної практики сімейної медицини від 23.04.2021, за результатами якого у ОСОБА_6 встановлено діагноз F48.8 інші уточнені невротичні розлади середнього ступеня тяжкості (Астено-невротичний розлад пов`язаний зі стресовою ситуацією в сім`ї (відносинами з колишнім чоловіком)) /а.с.106/.

Випискою із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_6 , згідно якої у останньої встановлений діагноз F43.1 захворювання, пов`язане з домашнім насильством /а.с.107/.

Відповідно до ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Європейський суд з прав людини у п. 40 рішення у справі № 34006/06 від 25 лютого 2016 року «Зякун проти України», п. 54 рішення у справі № 75520/01 від 06 грудня 2007 року «Козинець проти України» зазначив, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Оцінюючи вищеописані зібрані по справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими в процесі доказування, оскільки такі докази знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку з пред`явленим обвинуваченням, нічим не спростовані, передбачені як джерела доказування КПК України та зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.
Зазначені докази були піддані детальному і глибокому аналізу, в тому числі із наданням і забезпеченням можливості висловитись з приводу їх належності і допустимості в повному об`ємі, кожній стороні кримінального провадження.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване, доведена повністю.

При цьому, надаючи оцінку показам обвинуваченого щодо заперечення своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд розцінює їх, як такі, що дані останнім з метою уникнути покарання за скоєне та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а тому їх відхиляє.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст.126-1 КК України є правильною, оскільки останній вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо ОСОБА_6 , з якою перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій, неодноразово нагороджувався за заслуги та участь в антитерористичній операції, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, скарг за місце проживання не надходило, бере активну участь в громадському житті будучи членом ГО «Спілка учасників АТО Жидачівщини» та заступником голови ГО «Спілка учасників АТО Гніздичівської громади», раніше не судимий, має на утриманні малолітнього сина, на обліку в лікарів психіатра та наркологаа не перебуває.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.
Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та потерпілій.

Головуючи суддя ОСОБА_1