Справа № 585/2652/21
Номер провадження 1-кп/585/378/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2021 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000015 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, проходить військову службу у військовому званні «солдат» на посаді стрільця - помічника гранатометника 2-го відділення охорони 2 взводу охорони 4 роти охорони батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 409 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.03.2021 ОСОБА_4 на добровільній основі уклав з Міністерством оборони України, в особі командира військової частини НОМЕР_1 , контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України терміном на 3 роки.

Достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 (дислокована по АДРЕСА_2 ), діючи в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з прямим умислом, з метою ухилитися від проходження військової служби, у порушення вимог ст. ст. 1, 2, 24 Закону України „Про військовий обов`язок і військову службу, ст. ст. 11, 16, 49, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV та ст.ст. З, 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551- XIV, Військової присяги, затвердженої постановою Верховної Ради України „Про текст Військової присяги від 06.12.1991, 23.06.2021 надав командуванню військової частини НОМЕР_1 неправдиву інформацію про своє захворювання та поміщення на лікування до КНП „Центр медико - санітарної допомоги № 1 СМР, з діагнозом „Мононуклеоз, на підставі якої та його рапорту командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 123 від 23.06.2021 (по стройовій частині) про вибуття ОСОБА_4 на амбулаторне лікування з 23.06.2021.

Надалі близько 16 год. 00 хв. 07.07.2021 поруч з власним будинком, розташованим по АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 знову повідомив командуванню військової частини НОМЕР_1 недостовірну інформацію про продовження лікування, продемонструвавши своєму прямому начальнику сержанту за контрактом ОСОБА_5 катетер від крапельниці на руці, який власноручно прикріпив без введення його у вену, з допомогою медичного пластиру, для створення уяви про отримання ним крапельниць.

Близько 15 год. 00 хв. 23.07.2021 ОСОБА_4 , дізнавшись, що командуванню військової частини НОМЕР_1 відомо про його безпідставну відсутність на службі, усвідомивши протиправність своїх діянь, щодо ухилення від військової служби, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи прибув до місця дислокації 4 реактивного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), при цьому будь- яких підтверджуючих свою відсутність на службі медичних документів не надав та пояснив, що на лікуванні не перебував, а вільний час проводив на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, у скоєному розкаявся і дав показання, що події відбувались так як вказано в обвинувальному акті. Дійсно він повідомив своєму прямому начальнику неправдиву інформацію про свою хворобу та проходження ним лікування. 23.07.2021 року добровільно повернувся до військової частини. Розумів, що вчиняє неправильно, але хотів відпочити.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позицій немає. Також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_4 доведена у повному обсязі, його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 409 КК України, як ухилення військовослужбовцем від несення військової служби шляхом іншого обману в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_4 визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи також обставини справи - відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який на обліку і лікаря нарколога та психіатра не перебуває, являється учасником бойових дій, раніше не судимий, ураховуючи також поведінку обвинуваченого під час розгляду справи, яка свідчить про дійсне щире розкаяння, та враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи думку прокурора про можливість застосування ст. 69 КК України, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, ніж установлене в санкції частини 3 статті 409 КК України - до арешту.

Таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Ураховуючи обрану міру покарання, суд не вбачає необхідності обирати ОСОБА_4 запобіжний захід до вступу вироку в законну силу.

Витрати по справі відсутні. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч. 3 ст. 409 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на 2 (два) місяці із застосуванням ч. 2 ст. 60 КК України, з відбуванням його на гауптвахті.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Після набрання вироком законної сили доручити військовій службі правопорядку Збройних сил України затримати ОСОБА_4 та доставити його до місця відбування покарання - гауптвахти Збройних Сил України.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня фактичного прибуття обвинуваченого на гауптвахту для відбуття покарання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційної інстанції.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1