Справа № № 585/278/22
Номер провадження 1-в/585/47/22
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
08 лютого 2022 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої розглядається справа ОСОБА_4 ,

адвоката ОСОБА_5 ,

представника лікарні ОСОБА_6 .

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни матеріали до заяви завідуючого 5-м відділенням КНП СОР ОКСЛ лікаря-психіатра ОСОБА_6 про продовження примусових заходів медичного характеру:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, мешканцю АДРЕСА_1 , перебуваючому на примусовому лікуванні КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» згідно ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12.08.2021 року ,

В С Т А Н О В И В:

Лікар-психіатр 5-го відділення КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 у вигляді лікування у спеціалізованій лікарні зі звичайним наглядом строком на 6 місяців.
Заяву мотивував тим, що ОСОБА_4 був госпіталізований до КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» згідно ухвали Роменського міськрайонного суду від 12.08.2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом. ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів. Комісія прийшла до висновку, що на теперішній час ОСОБА_4 страждає на «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». На момент огляду виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді параноїдного синдрому, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих та може завдати суттєву шкоду його здоров`ю внаслідок погіршення психічного стану, у разі, якщо особі не буде надана психіатрична допомога. У пацієнта не знизився і не зник ступінь його суспільної небезпечності і не відпала необхідність подальшого лікування в умовах психіатричного закладу. Подальше лікування ОСОБА_4 можливе тільки в умовах психіатричного закладу, тому просив продовжити йому примусові заходи медичного характеру у вигляді лікування у спеціалізованій лікарні зі звичайним наглядом строком на 6 місяців.
У судовому засіданні представник спецлікарні підтримав заяву, суду пояснив, що подальше лікування ОСОБА_4 можливе тільки в умовах психіатричного стаціонару, в пацієнта не зник і не знизився ступінь суспільної небезпеки, він потребує продовження лікування.
ОСОБА_4 проти продовження госпіталізації заперечував та пояснив, що хоче додому.
Адвокат просив відмовити в задоволенні заяви , або змінити примусові заходи медичного характеру із лікування у психіатричному закладі зі звичайним наглядом на амбулаторне лікування за місцем проживання, мотивує тим, що небезпека для себе та оточуючих ОСОБА_4 є необгрунтованою.
Прокурор просив заяву лікаря задовольнити.
Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши висновок комісії лікарів психіатрів, суд вважає, що заява про продовження ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді примусового лікування у спеціалізованій лікарні зі звичайним наглядом підлягає задоволенню частково.
У судовому засіданні встановлено, що постановою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 серпня 2021 року до ОСОБА_4 застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Ухвала прийнята у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 185 КК України.
З висновку комісії лікарів-психіатрів від 28.01.2022 року вбачається, що ОСОБА_4 страждає на «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом» МКХ-10: F 20.00. Враховуючи наявність продуктивної симптоматики, грубих структурно-логічних розладів мислення, відсутність критики до свого стану та скоєного суспільно-небезпечного діяння за своїм психічним станом на теперішній час хворий являє собою небезпеку для оточуючих, не знизився і не зник ступінь його суспільної небезпечності і не відпала необхідність лікування в умовах психіатричного закладу. Потребує подальшого застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом .

Висновок комісії лікарів психіатрів в частині психічного стану ОСОБА_4 у суду сумнівів не викликає.

Оскільки ОСОБА_4 після проведеного лікування виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, суд вважає за необхідне продовжити йому примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом.

В той же час, суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів про необхідність застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 саме строком на 6 місяців.
В судовому засіданні лікар-психіатр та сам ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_4 є дієздатною особою. Так, термін продовження примусових заходів медичного характеру повинен бути обґрунтованим оскільки поміщення до психіатричної лікарні є позбавленням свободи.
ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок за ч.1 ст. 185 КК України, а тому термін продовження примусових заходів, на думку суду, має виходити з небезпеки вчинення ним подібного правопорушення, або тяжчого, що ні у висновку лікарів, ні в поясненнях лікаря, наданих у судовому засіданні не вбачається.
Тому суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи характер вчиненого суспільно-небезпечного діяння, виходячи із поведінки ОСОБА_4 в судовому засіданні та наданими ним пояснень приходить до висновку про необхідність продовжити примусові заходи медичного характеру строком до 3 місяців.

Щодо заперечень адвоката ОСОБА_5 проти заяви про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 з вимогою відмовити в задоволенні заяви або змінити примусові заходи медичного характеру на амбулаторне лікування , суд приходить до наступного висновку .
Згідно ч. 1 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Згідно ч. 2 ст. 514 КПК України, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
В даному випадку до суду надійшла заява про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , тому суд не може виходити за межі даної заяви і вирішувати питання про зміну примусових заходів медичного характеру. З клопотанням про призначення експертизи відносно ОСОБА_4 , для вирішення питання можливості змінити примусові заходи медичного характеру ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 не звертався.

Крім того, з ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 серпня 2021 року вбачається, що ОСОБА_4 лікувався амбулаторно, проте дане лікування не дало позитивного результату, і тому він вчинив кримінальне правопорушення (а.с.6-7).

Керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514, 369-372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву завідуючого 5-м відділенням КНП СОР ОКСЛ лікаря-психіатра ОСОБА_6 про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 задовільнити частково.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру в умовах госпіталізації у психіатричному закладі зі звичайним наглядом, строком до 3 ( трьох ) місяців.

В іншій частині заяви відмовити.

Апеляція на ухвалу суду може бути подана до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд протягом 7 - ми днів з дня її оголошення.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО
МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_8