УХВАЛА

13 грудня 2021 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого дізнавача Рівненського РУП ГУ Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0003789 від 07.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач, в межах повноважень передбачених ст. 40-1 КПК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на автомобіль марки «ЗИЛ» модель «130», номерні знаки НОМЕР_1 , 1976 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ПП «Деліс» та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 і на тридцять пиломатеріалів необрізаних в кількості тридцяти штук.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення від начальника СРПП Рівненського РУП в Рівненській області ОСОБА_5 , про те, що під час перевірки транспортного засобу марки «ЗИЛ 130» державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Біла, 16 в м. Рівне, водієм якого являється ОСОБА_6 , виявлено підробку ідентифікаційного номеру кузова та номерів агрегатів кузова, фактичним власником даного автомобіля є ПП «Деліс», також у вантажному відсіку автомобіля було виявлено та вилучено тридцять пиломатеріальних необрізних дошок, на які не має відповідних документів.

Покликаючись на вищевикладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вказаний транспортний засіб та вказане вище майно, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, враховуючи сукупність наявних підстав вважати, що зазначене майно відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України.

З урахуванням викладеного та заяви дізнавача, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається без повідомлення власника майна.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.
За правилами ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого, а відтак відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.

Судом встановлено, що в провадженні Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0003789 від 07.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Згідно із ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Наведені у клопотанні обставини, вказують на необхідність накладення арешту на майно, оскільки вказаний автомобіль є об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.
Враховуючи, що слідчим доведено необхідність застосування арешту, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, проведення відповідних експертиз, а також з урахуванням того, що згаданий автомобіль відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме зберіг на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту транспортного засобу та на вказане у клопотанні майно, а відтак клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задоволити.
Накласти арешт на автомобіль марки «ЗИЛ» модель «130», номерні знаки НОМЕР_1 , 1976 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , власником якого є ПП «Деліс» та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 і на тридцять пиломатеріалів необрізаних в кількості тридцяти штук.

Встановити заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися автомобілем марки «ЗИЛ» модель «130», номерні знаки НОМЕР_1 , 1976 року випуску, номер кузова та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ЗИЛ» модель «130» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , видане на ім`я ПП « ОСОБА_7 », на тридцять пиломатеріалів необрізаних в кількості тридцяти штук до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Місцем зберігання транспортного засобу марки «ЗИЛ» модель «130», номерні знаки НОМЕР_1 , 1976 року випуску, тридцять пиломатеріалів необрізаних в кількості тридцяти штук, визначити спец майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів, що розміщений за адресою: вул. Барона Штейнгеля, 90 с. Городок Рівненського району Рівненської області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1