справа №619/4641/21
провадження №1-кс/619/1078/21
Ухвала
12 жовтня 2021 року Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі скаргу захисника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
Захисник ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою у якій просить зобов`язати слідчого СВ ВП №3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 негайно повернути власнику ОСОБА_5 мобільний телефон «Redmi NOTE 9» з паролем «U», посилаючись на те, що 12.09.2021 у підозрюваного ОСОБА_5 при затриманні був вилучений зазначений мобільний телефон, арешт на який ухвалою слідчого судді накладено не було, а зобов`язано негайно вернути, залишивши відповідну копію інформації з нього. До теперішнього часу мобільний телефон не повернуто.
У судове засідання захисник ОСОБА_3 не з`явилася, надавши заяву про підтримання скарги та розгляд справи без її участі.
Слідчий ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис відповідальної особи у реєстрі на відправлення кореспонденції кур`єром.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про її задоволення, з огляду на таке.
Частиною 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п .1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
При розгляді даної скарги суд виходить з того, що інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування є важливою гарантією захисту прав учасників кримінального процесу, зокрема, відповідно до приписів п. 17 ч. 1 ст. 7 КПК України забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності є однією із загальних засад кримінального провадження.
Приорітетними завданням кримінального провадження визначено захист осіб від кримінальних правопорушень (ч. 1 ст. 2 КПК України).
Частиною 1 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.
На звернення захисника ОСОБА_3 до слідчого з проханням повернути мобільний телефон, слідчий ОСОБА_4 29.09.2021 письмово повідомив, що наразі проводяться заходи із залишення відповідної копії інформації з залученням відповідних спеціалістів.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
За змістом ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України закріплено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Отже, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість скарги захисника, оскільки будь-які законні підстави утримувати мобільний телефон «Redmi NOTE 9» з паролем «U», що належить ОСОБА_5 , у слідчого ОСОБА_4 відсутні.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,
постановив:
Скаргу захисника ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, задовольнити.
Зобов`язати слідчого ВП №3 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_5 мобільний телефон «Redmi NOTE 9» з паролем «U».
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1