Справа № 243/239/18
Провадження № 1-кс/243/1743/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2021 року м. Слов'янськ

Слідчий суддя Слов'янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду № 7 м. Словянська клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за 0003925 від 07.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка, Донецької області, громадянина України, який не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України.

В С Т А Н О В И В :

08.11.2021 року до Слов`янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за 0003925 від 07.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

З клопотання вбачається, що 12.05.2014 року приблизно о 15.00 год. потерпілий ОСОБА_5 на своєму автомобілі марки «Тоуота Hilux» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 2013 року випуску, в кузові сірого кольору, пересувався поблизу кафе «Царицино» біля залізничної станції «Брусіно», де був незаконно зупинений ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які погрожуючи застосуванням зброї примусили ОСОБА_5 проїхати разом з ними на його автомобілі до будинку АДРЕСА_2 . Прибувши приблизно о 17.00 год. до вищевказаного будинку ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом та висловлюючи погрози застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, які останній сприйняв як реальні та демонструючи автоматичну зброю, незаконно заволоділи автомобілем марки «Тоуота Hilux» державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », 2013 року випуску, вартістю 289 000 грн., на якому почали переміщення та на якому покинули місце скоєння правопорушення, завдавши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 на загальну суму 289 000 грн. 00 коп.

Вказані дії підозрюваного ОСОБА_4 слідчим кваліфіковані за ч. 3 ст. 289 КК України та 10.12.2014 року складено повідомлення про підозру.

Прокурор обґрунтовує необхідність надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_4 тим, що останній переховується від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Вислухавши прокурора, дослідивши надані матеріали, приходжу до наступного висновку.

Так, під час судового розгляду, на обґрунтування даного клопотання прокурором, надані наступні докази:

?витяг з ЄРДР за №0003925 від 07.11.2014 року;

?протокол допиту потерпілого ОСОБА_5 ;

?протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками в ході якого потерпілий ОСОБА_5 впізнає ОСОБА_4

?протокол слідчого експерименту де потерпілий розповів як саме відбувались подій 05.12.2014 року.

?10.12.2014 року відносно ОСОБА_4 складено повідомлення про підозру.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов'язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.

Вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що стосовно ОСОБА_4 обґрунтовано складено повідомлення про підозру у вчинені злочину за частиною 3 ст. 289 КК України, за яке передбачене позбавленням волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Слідчий суддя, вважає, що прокурором доведено наявність ризику можливого переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «В. проти Швейцарії» (W. v Switzerland) (Заява № 14379/88) від 26 січня 1993 року в пункті 33 зазначив, що «…небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя…».

З наданих матеріалів вбачається, що 30.12.2014 року стосовно ОСОБА_4 було оголошено у розшук, про що слідчим винесена постанова, оскільки останній переховується від органів досудового розслідування, на теперішній час місцезнаходження підозрюваного не відоме.

У зв`язку з наведеним та враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, що підтверджується матеріалами справи та свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, вважає за необхідне вирішити питання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 187-190 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за 0003925 від 07.11.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 09.11.2021 року.

Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1