Справа № 577/3768/21
Провадження № 1-кс/577/1556/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" вересня 2021 р. м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Воскресенка Буринського району Сумської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має ІІІ групу інвалідності, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий,

який підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,
ВСТАНОВИВ:
28.09.2021 старший слідчий СВ Конотопського РВП ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , на 34 дні без визначення розміру застави. Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 06.08.2021 близько 14 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого мешкання на території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вживав алкогольні напої разом із своїм сусідом ОСОБА_7 . В цей час між ними виникла словесна сварка в ході якої ОСОБА_7 наніс один удар кулаком в обличчя ОСОБА_4 від чого останній впав на землю. В подальшому ОСОБА_4 , лежачи на землі, схопив двома руками за ноги ОСОБА_7 та потягнув його на себе в результаті чого останній впав на землю, де вони продовжували наносити один одному удари. В цей час ОСОБА_4 , тримаючи в руках кухонний ніж який взяв зі столу, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел на вчинення вбивства, умисно наніс ним два удари в область грудної клітки ОСОБА_7 , в результаті чого останній отримав несумісні з життям тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення правої половини грудної клітки, ускладнене правобічним гемопневматораксом, від яких через деякий час помер. Виконуючи вказані дії ОСОБА_4 розумів їх суспільно-небезпечний характер, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від вказаних дій та бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.
Відомості про кримінальне правопорушення за фактом вбивства ОСОБА_7 07.08.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000556 за ч. 1 ст. 115 КК України та розпочато досудове розслідування.
ОСОБА_4 07.08.2021 о 06 год. 50 хв. затриманий в порядку ст. 208 КПК України. У клопотанні зазначає, що в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають обґрунтовані підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Про існування вказаних ризиків свідчать наступні обставини: ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під загрозою покарання може ухилитися від досудового розслідування та суду. Також слідчий зазначає про невизнання вини; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 178, 183 КУпАП; відсутність та утриманців; можливість впливу на потерпілого та свідків, які проживають в с. Воскресенка Конотопського району Сумської області (в одному з підозрюваним населеному пункті)
У кримінальному провадженні необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії: витребувати висновок судової медико-криміналістичної експертизи (станом на 28.09.2021 експертиза не завершена); витребувати висновки двох судово-медичних (імунологічних) експертиз (станом на 28.09.2021 експертизи не завершені); витребувати 2 висновки додаткових судово-медичних експертиз (експертизи не завершені); повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри та допитати його як підозрюваного; в порядку ст. 290 КПК України ознайомити підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника з матеріалами досудового розслідування; в порядку ст. 290 КПК України ознайомити потерпілого ОСОБА_8 з матеріалами досудового розслідування; скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, вручити їх копії підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику. Зазначені обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, строк дії якої закінчується 03.10.2021 о 06 год. 50 хв.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 пред`явлену підозру вважав не обґрунтованою, оскільки не погоджується з кваліфікацією його дії, оскільки потерпілий його сам побив і сам впав на ніж, просить обрати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 висловила думку, що з урахуванням висновку експерта дії підозрюваного можуть бути перекваліфіковані на менш тяжкий злочин. Зауважила, що ризики передбачені п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України були відсутні на час обрання слідчим суддею запобіжного заходу у виді тримання під вартою і наразі відсутні також. З приводу ризику передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК вважає за можливе обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання сестри підозрюваного ОСОБА_9 , яка має можливість і згодна забезпечити цілодобове проживання підозрюваного у належному їй будинку. Також просить врахувати наявність у підозрюваного смертельної хвороби такої як СНІД.
Допитана в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що є власником будинку по АДРЕСА_1 , де зареєстрований її брат ОСОБА_4 . Висловила згоду забезпечити цілодобове проживання брата в цьому будинку у випадку застосування цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до статті 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно із статтею 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною першою статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Порядок продовження строку тримання під вартою регулюється ст.199 КПК України. Клопотання про продовження такого строку, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу повинно містити : виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З практики Європейського суду з прав людини, зокрема з рішення «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вбачається, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, при цьому наявність доказів на даному етапі не повинна бути достатньою для забезпечення засудження, а повинна лише виправдовувати подальше розслідування.
З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається наявність кримінального провадження за ч.1 ст. 115 КК України, в рамках якого слідчий звернувся до суду із клопотанням.
Ухвалою слідчого судді від 09.08.2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, на строк до 3 жовтня 2021 року до 6 год. 50 хв., з метою запобігання ризику передбаченому п.1) ч.1 ст. 177 КПК України.
Постановою керівника Конотопської окружної прокуратури Сумської області від 28.09.2021 строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до трьох місяців, тобто до 07.11.2021 року.
Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за викладених в клопотанні обставин.
Так, досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри, найпереконливіші з яких є: висновок експерта № 55 від 09.09.2021 року згідно якого тілесне ушкодження виявлене у ОСОБА_7 у вигляді проникаючого ножового поранення правової половини грудної клітки знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 малоймовірно щоб були заподіяні в результаті вільного падіння з вертикального положення на площину, за умов відсутності надання тілу додаткового прискорення, тобто ударів, поштовхів (а.с. 13); висновок експерта № 236 від 14.09.2021 року у дослідницькій частині якого зазначено, що підозрюваний пояснив, що коли він лежав на грунті обличчям догори, то в правій руці тримав ніж лезом до гори, а лівою рукою ухопивши за низ шортів і підставивши ліву ногу, щоб легше звалити ОСОБА_10 , доьорнув ОСОБА_10 за шорти від чого ОСОБА_10 упав на ніж. Згідно висновку експерта механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_7 частково співпадає з механізмом спричинення продемонстрованим ОСОБА_11 під час проведення слідчого експерименту. Не співпадає по кількості та локалізації ушкоджень, а саме відсутній механізм заподіянні тілесних ушкоджень у вигляді садна голови, забійної рани бровної дуги зліва. Різаної рани 2-го пальця лівої кисті по згинальній поверхні. Останнє ушкодження характерне для заподіяння в момент самозахисту потерпілого; протоколи допиту свідків ОСОБА_12 (а.с. 45-48), ОСОБА_13 (а.с. 49-51).
Суд враховує практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).
Підозрюваний ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні в стані алкогольного сп`яніння особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.
Підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , близько двох років проживав без реєстрації в с. Воскресенка Конотопського району, є пенсіонером, має інвалідність 3 групи, неодружений (зі слів дружина давно померла), неповнолітніх дітей не має, перебував під медичним наглядом у відділенні профілактики і боротьби зі СНІДом з 22.06.2016 року по 13.08.2021 року з діагнозом: HIV-інфекція, клінічна стадія IV, легеневий туберкульоз; 13.08.2021 року знятий з обліку в медичному центрі з причини переводу його до Сумської медичної частини філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України в Сумській області».
ОСОБА_4 01.05.2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 178 КУпАП, що встановлено в ухвалі слідчого судді від 09.08.2021 року на підставі витягу з АРМОР.
Слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання продовжує існувати ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
У даному випадку тяжкість злочину, в поєднанні із наведеними відомостями про особу підозрюваного, має свій раціональний зміст та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання виключно у виді позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, підвищує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування.
Вказане узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
В той же час ризики, передбачені п.3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України лише декларуються в клопотанні і не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею. Так, невизнання своєї провини є позицією захисту підозрюваного і не може свідчити про те, що він впливатиме на свідків, потерпілого чи експерта. Крім того, в клопотанні не наведено яким іншим чином підозрюваний перешкоджатиме кримінальному провадженню.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 , більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, передбаченому п.1) ч.1 ст. 177 КПК України, але на підставі сукупності досліджених обставин, доведених прокурором, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Посилання захисника на стан здоров`я підозрюваного згідно із довідкою КНП СОР «Обласний клінічний медичний центр соціально небезпечних захворювань» від 20.09.2021 року не є підставою, яка унеможливлює утримання особи під вартою, враховуючи, що ОСОБА_4 з 13.08.2021 року знятий з обліку в медичному центрі з причини переводу його до Сумської медичної частини філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України в Сумській області. Відповідний медичний висновок лікарсько-консультативної комісії щодо неможливості підозрюваного утримуватися в СІЗО за станом здоров`я відсутній.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у пункті 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
З урахуванням того, що строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 03.10.2021 року о 06:50 год, однак у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих дій, а саме: витребувати висновки судової медико-криміналістичної експертизи, двох судово-медичних (імунологічних) експертиз, двох 2 додаткових судово-медичних експертиз, визначитися з об`ємом обвинувачення, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, суд вважає необхідним у відповідності вимог статей. 197, 199 КПК України продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 на строк 30 діб.
Керуючись статтями 184, 196, 197, 199, 206, 209, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, на строк 30 діб до 29 жовтня 2021 до 06 год 50 хвилини.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1