Провадження №1-кп/523/1765/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

20.12.2021 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 та обвинуваченої, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0000745 від 18 жовтня 2021 року із звинувачення

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи в кожному із наведених випадків з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та з новим умислом на заволодіння чужим майном, вчинила наступне:

1-2) у невстановлений час 24 червня 2021 року, перебуваючи під приводом збору особистих речей в раніше орендованій кв. АДРЕСА_3 :

1) шляхом зловживання довірою присутньої ОСОБА_5 , повідомила останній неправдиві відомості про нібито належні обвинуваченій золоті сережки, вартістю 1000 грн, справжнім власником яких була ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , взяла із шафи ці ювелірні вироби;

2) шляхом вільного доступу, дочекалась моменту, коли її дії будуть будь-ким не помічені, після чого таємно викрала належний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон «Meizu M5», імей 1: НОМЕР_1 ; імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 1000 грн;

3) у невстановлений час 01 вересня 2021 року, перебуваючи під приводом збору особистих речей в раніше орендованому буд. АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями будь-хто не спостерігає, таємно викрала належні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний телефон «Meizu С9», імей 1: НОМЕР_3 ; імей 2: НОМЕР_4 , вартістю 1000 грн; мобільний телефон «Lenovo», вартістю 1000 грн; а також телевізійний пристрій «Т-2», вартістю 350 грн; а всього майно, загальною вартістю 2350 грн.

В кожному із зазначених епізодів ОСОБА_8 розпорядилася майном потерпілих на власний розсуд.

Обвинувачена вину у вчинених діяннях визнала повністю та показала, що в червні вересні цього року вона мала матеріальні труднощі. Перебуваючи в раніше орендованому житлі - кв. АДРЕСА_3 , вона повідомила присутній ОСОБА_5 про належність їй чужих золотих сережок, які взяла із собою та перепродала. В цей же день вона повернулася в це ж житло та, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, взяла із нього чужий мобільний телефон, марку якого не пам`ятає, та знову перепродала це майно. 1 вересня цього року вона також збирала особисті речі в іншому, раніше орендованому буд. АДРЕСА_4 , з якого також непомітно викрала ще два мобільних телефони та телевізійну приставку, марки яких не пам`ятає, та знову перепродала це майно. У вчиненому щиро кається, відшкодувала потерпілим спричинену майнову шкоду.

Отримавши показання обвинуваченої, що повністю відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового засідання змісту цих обставин та відсутності їх оспорювань, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши правові наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням прокурора, підтриманого обвинуваченою, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів на доведення вини ОСОБА_8 у вмінених їй діяннях.

Таким чином суд визнає доведеним вчинення ОСОБА_8 дій, які полягали в тому, що вона, діючи в кожному із наведених випадків з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення та з новим умислом на заволодіння чужим майном, вчинила наступне:

1-2) у невстановлений час 24 червня 2021 року, перебуваючи під приводом збору особистих речей в раніше орендованій кв. АДРЕСА_3 :

1) шляхом зловживання довірою присутньої ОСОБА_5 , повідомила останній неправдиві відомості про нібито належні обвинуваченій золоті сережки, вартістю 1000 грн, справжнім власником яких була ОСОБА_6 , взяла із шафи ці ювелірні вироби;

2) шляхом вільного доступу, дочекалась моменту, коли її дії будуть будь-ким не помічені, після чого таємно викрала належний ОСОБА_6 мобільний телефон «Meizu M5», імей 1: НОМЕР_1 ; імей 2: НОМЕР_2 , вартістю 1000 грн;

3) у невстановлений час 01 вересня 2021 року, перебуваючи під приводом збору особистих речей в раніше орендованому буд. АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, переконавшись, що за її діями будь-хто не спостерігає, таємно викрала належні ОСОБА_7 мобільний телефон «Meizu С9», імей 1: НОМЕР_3 ; імей 2: НОМЕР_4 , вартістю 1000 грн; мобільний телефон «Lenovo», вартістю 1000 грн; а також телевізійний пристрій «Т-2», вартістю 350 грн; а всього майно, загальною вартістю 2350 грн.

В кожному із зазначених епізодів ОСОБА_8 розпорядилася майном потерпілих на власний розсуд.

Зазначені дії в першому епізоді суд кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), а в другому та третьому епізодах, в кожному окремо, за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд визнає її щире каяття в якості обставини, яка пом`якшує покарання, а також констатує про відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_8 як про особу, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, показує про неофіційне працевлаштування в якості швачки, відшкодувала потерпілим спричинену майнову шкоду.

На підставі викладеного, наявності вищезазначеної обставини, яка пом`якшує покарання, з урахуванням особи винуватої та позиції прокурора, суд вважає можливим виправлення обвинуваченої без відбування остаточного покарання у виді обмеження волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до ОСОБА_8 необхідно застосувати положення ст.ст.75,76 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.190 КК України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю вищезазначених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 та пункту 2 ч.3 ст.76 цього ж кодексу, зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1