УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ ВП №1 ЗРУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному проваджені 0001520, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.

До ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області 15.11.2021 надійшов рапорт співробітника поліції, про те, що в ході здійснення досудового розслідування за кримінальним провадженням № 0001418 від 01.11.2021, було встановлено факт вчинення шахрайських дій невстановленими особами.

Вказане повідомлення 15.08.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001418 від 01.11.2021 за ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що 15.11.2021 до Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з приводу отримання дозволу на отримання трупа для захоронення ОСОБА_5 без будь-яких документів, що підтверджують родинний зв`язок ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Під час здійснення досудового розслідування в якості свідка допитано ОСОБА_6 , який повідомив, що ОСОБА_5 йому хрещеною. Останній раз вони спілкувались близько п`яти років тому. ОСОБА_6 31.10.2021 за проханням своєї матері ОСОБА_7 , 1940 року народження, спільно зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_8 поїхав відвідати ОСОБА_5 , але від сусідів їм стало відомо про смерть останньої. Окрім цього свідок додав, що його матір ОСОБА_7 та хрещена ОСОБА_5 тривалий час не спілкувались через конфлікт.

Допитана у якості свідка ОСОБА_8 повідомила, що ОСОБА_5 їй знайома як хрещена матір її цивільного чоловіка ОСОБА_6 . Останній з ОСОБА_5 не спілкувались на протязі п`яти років через словесний конфлікт. Свідок за проханням ОСОБА_7 , 1940 року народження, яка є матір`ю ОСОБА_6 , 31.10.2021 поїхали відвідати ОСОБА_5 , але від сусідів їм стало відомо про смерть останньої. Окрім цього свідок додала, що її свекруха ОСОБА_7 та хрещена ОСОБА_5 тривалий час не спілкувались через конфлікт.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що право власності на квартиру площею 54,58 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право на спадщину від 08.12.2017 № 3327, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 , та свідоцтва про право власності від 27.04.2007 № НОМЕР_2 , виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради.

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що невизначене нерухоме майно ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі постанови державного виконавця Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного МРУЮ Міністерства юстиції (м. Дніпро) ОСОБА_10 від 11.11.2021 № 67491513 накладено арешт.

Згідно з відомостями веб порталу «Автоматизована система виконавчого провадження» встановлено, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС у місті Запоріжжі Південно-Східного МРУЮ Міністерства юстиції (м. Дніпро) 11.11.2021 відкрито виконавче провадження № 67491513, в якому боржником є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а стягувачем Ї ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, зазначену квартиру визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001520 від 15.11.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки вказана квартира є об`єктом кримінально протиправних дій, а отже є речовими доказами в кримінальному проваджені в розумінні ст. 98 КПК України.

Посилаючись на те, що на теперішній час з метою збереження речових доказів, запобігання можливості пошкодження, псування, перетворення, відчуження квартири, яка є об`єктом кримінально протиправних дій, необхідно накласти арешт, застосувавши заборону на відчуження, розпорядження та користування зазначеною квартирою, слідчий просить накласти на неї арешт.

Слідчий підтримав подане клопотання, надавши відповідну заяву.

Власник майна в судове засідання не викликався, оскільки згідно доданої до клопотання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2021 власником квартири, на яку слідчий просить накласти арешт, є ОСОБА_5 , яка померла.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено без фіксації судового процесу.

Дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України , арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя, зваживши сукупність наведених вище обставин, констатує, що в даному кримінальному провадженні заявлене для арешту майно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України, оскільки обставини, які розслідуються та внесена до ЄРДР правова кваліфікація вказують, що зазначене майно є предметом кримінально протиправних дій.

Самі обставини провадження, пов`язані з арештом нерухомого майна, що належало померлій ОСОБА_5 , свідчать про наявність ризиків відчуження зазначеного майна.

Беручи до уваги, що додані слідчим до клопотання матеріали кримінального провадження містять достатні дані для висновку, що майно, про яке йдеться у клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на зазначене у клопотанні майно, заборонивши будь-яким особам розпоряджатися ним до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку, без позбавлення права користування нерухомим майном.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, що належала на праві приватної власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонити будь-яким особам розпорядженням вказаним майном до скасування такого обмеження у встановленому законом порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокуророві.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1