Номер справи 703/1624/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2021 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

у присутності особи, відносно якої розглядається клопотання, - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000189 від 01.04.2021 за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, українця, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у с т а н о в и в :
ОСОБА_7 в період часу з 25.03.2021 по 30.03.2021, перебуваючи у стані неосудності, знаходячись на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу заволодів секціями металевої огорожі, натягнутих сіткою рабицею, у кількості 7 одиниць, загальною вагою 98 кг, вартістю 565 грн. 46 коп., що належать на праві власності ОСОБА_4 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на вказану суму та у подальшому розпорядився зазначеним майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_7 мають ознаки суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, - таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 підтвердив обставини вчинення суспільно-небезпечного діяння, які викладені у фабулі клопотання прокурора, проти застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не заперечував, однак просив застосувати такі заходи у вигляді амбулаторного лікування. Крім того пояснив, що дійсно за вказаних у клопотанні обставин заволодів майном потерпілої, яке у подальшому збув мешканцю розташованого неподалік домоволодіння, оскільки потребував коштів на придбання алкоголю.

У судовому засіданні прокурор, зважаючи на висновок судово-психіатричної експертизи, клопотання підтримав та просив застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Захисник просив застосувати відносно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги. Вказав, що нагляд за його підзахисним та його лікуванням буде здійснювати сестра ОСОБА_4

Законний представник підтримала позицію захисника та просила застосувати відносно ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру з амбулаторним лікуванням.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, показання потерпілої, дослідивши подані сторонами докази, приходить до наступного.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру та якщо слід, то які саме.

Факт вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка повідомила суду, що з ОСОБА_7 є її рідним братом. Їй належить будинок по АДРЕСА_1 . Там проживає брат та її мама з 2019 року. З 28 по 31 березня цього року ОСОБА_7 , проживаючи там, заволодів секціями огорожі домоволодіння, що вона виявила. Іще до виклику поліції він зізнався, що заволодів ними, попросив два дні щоб повернути. На той час він зловживав алкоголем;

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.04.2021 відповідно до якого у ОСОБА_4 в період часу з 25.03.2021 по 30.03.2021 в АДРЕСА_1 скоєно крадіжку металевої огорожі;

- протоколом огляду місця події з таблицею зображень до нього від 01.04.2021 відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду місця події з таблицею зображень до нього від 16.04.2021 відповідно до якого було оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_2 з якої було вилучено 7 секцій залізного забору перетягнутих сіткою рабицею;

- висновком експерта №СЕ-19/124-21/4612-ТВ від 15.04.2021 відповідно до якого ринкова вартість 98 кілограмів чорного металобрухту станом на 01.04.2021 за цінами на брухт чорних металів могла становити 565 грн. 46 коп.;

- копією договору-купівлі-продажу земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 .

Прокурор вказав про недоцільність допиту в судовому засіданні свідків, у зв`язку з чим клопотання про їх виклик не заявив.

З метою оцінки вказаних доказів за ознаками належності, допустимості та достовірності, встановлення інших обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, а також вирішення питань, що вирішуються судом при постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру, судом досліджено такі процесуальні рішення, документи та інші матеріали:

- витяг з ЄРДР №0000189 від 01.04.2021;

- довідка-характеристика виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради Смілянського району Черкаської області від 01.04.2021 №24, відповідно до якої ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується задовільно;

- довідка КНП «Черкаська обласна психіатрична лікарня Черкаської обласної ради» від 15 квітня 2021 року з якої вбачається, що ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні у вказаній установі з 22.04.2020 по 06.05.2020 з діагнозом: психічні і поведінкові розлади, викликані вживанням алкоголю-абстинентний стан з делірієм;

- довідка лікаря-нарколога від 19.04.2021, згідно з якою ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря-нарколога;

- копія довідки від 16.04.2019 №185 про реєстрацію місця проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 ; копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_7 ;

- вимога УІАП ГУНП в Черкській області від 16.04.2021, згідно з якою відомості про судимість ОСОБА_7 відсутні;

- вимога ДІАП ВП м. Київ від 16.04.2021, згідно з якою відомості про судимість ОСОБА_7 відсутні;

- довідка характеристика виконавчого комітету Балаклеївської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 30.09.2021 №57, відповідно до якої ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується задовільно;

- висновок судово-психіатричного експерта від 07.05.2021 №168.

Оцінивши в сукупності зазначені вище належні та допустимі докази, суд вважає, що суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.185 КК України, мало місце і воно вчинене ОСОБА_7 .

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 07.05.2021 №168, комісія експертів дійшла висновку про наявність у ОСОБА_7 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, проявів хронічного психічного захворювання у формі шизотипового розлядуз афективними субдепресивними розладами (F-21 за міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду МКХ 10), ускладненого психічними і поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, з перенесеними в минулому психозами по екзогенному типу (10.24 за МКХ 10), з актуальними на період скоєння інкримінованого правопорушення маячними ідеями параноїдної структури і тривожно-депресивними синдромами, через що на вказаний період він не міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Як встановлено висновком судово-психіатричної експертизи від 07.05.2021 №168, на час проведення експертизи у ОСОБА_7 виявляються прояви хронічного психічного захворювання у формі шизотипового розладу з афективними субдепресивними розладами, ускладненого психічними і поведінковим розладами внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності, з перенесеними в минулому психозами по екзогенному типу, з актуальними на теперішній час маячними ідеями параноїчної структури і тривожно-депресивними симптомами, через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, не може правильно сприймати обставини, що мають значення по справі, не може самостійно приймати участь при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді і за своїм психічним станом через відмічені в клінічній картині шизотипові розлади, маячні ідеї параноїчної структури, тривожно-депресивні симптоми, прояви некритичності, що становить пасивний тип суспільної небезпеки і може привести до скоєння ОСОБА_7 суспільно-небезпечних дій, він потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.

Із урахуванням наведеного, у зв`язку із наявністю у ОСОБА_7 психічних розладів, які потребують лікування у примусовому порядку, відносно нього підлягають до застосування примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Що стосується клопотання сторони захисту про призначення ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру в амбулаторних умовах, суд зазначає наступне.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005р. «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», визначаючи відповідно до частин 3-5 ст. 94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Як вбачається з висновку експерта, у зв`язку з наявними у ОСОБА_7 захворюваннями відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом і лікування в примусовому порядку.

Вказаний висновок експерта не викликає у суду жодних сумнівів у його правильності та обґрунтованості.

Заперечень зі сторони захисту щодо правильності поданого висновку експерта та клопотання про його виклик в судове засідання для надання роз`яснень по вказаному висновку до суду не надходило. Не було заявлено і клопотання про проведення повторної судово-психіатричної експертизи.

Відтак, зважаючи на викладене, враховуючи об`єктивну оцінку ступеня небезпечності хворого ОСОБА_7 для себе та оточуючих, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту щодо можливості застосування відносно ОСОБА_7 амбулаторного лікування.

Запобіжний захід до ОСОБА_7 не застосовувався.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 372, 395, 503, 512, 513 КПК України,

п о с т а н о в и в :
Клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_7 в зв`язку з вчиненням ним в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази: сім секцій металевого паркану, перетягнутого сіткою «рабиця», залишити потерпілій ОСОБА_4 , звільнивши її від зобов`язань по зберігальній розписці.

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не оскаржено, а у разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_1