490/3054/21 30.08.2021
н/п 1-в/490/187/2021
Справа № 490/3054/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2021 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в залі суду подання начальника Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 30.04.2021 Центральним РС м. Миколаєва за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Учасники судового провадження:
представник установи ОСОБА_5

в с т а н о в и в:
У липні 2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням стосовно засудженого ОСОБА_4 .

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, про час, місце розгляду подання повідомлявся належним чином.

Прокурор ОСОБА_6 подав до суду заяву в якій клопотав проводи розгляд подання за його відстуності, просив відмовити у задоволенні подання у зв`язку із його невмотивованістю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Представник органу пробації, в судовому засіданні просив задовольнити подання.

Суд, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання, дослідивши матеріали подання, дійшов висновку.

30.04.2021 вироком Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 53 КК України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Кримінально-виконавчим кодексом України передбачено два варіанти примусових дій щодо осіб, які у місячний термін після набрання вироком законної сили не сплатили призначену суму штрафу. З аналізу ч. ч. 3, 4 ст. 26 КВК України можна зробити висновок, що застосування заміни несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону є більш суворою мірою ніж надання можливості обвинуваченому сплачувати штраф частинами, але при цьому, прийняття рішення про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу повинно бути обґрунтованим.

Слід зазначити, що враховуючи положення ст. 53 КК України, ст. 26 КВК України, ст. 537 КПК України та принципи кримінального судочинства, що закладені в законодавстві України, подання органу пробації про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, а також містити чітке формулювання щодо дії, яку необхідно вчинити у зв`язку з несплатою засудженим штрафу, але у своєму поданні орган пробації не конкретизував за яких підстав слід застосувати вказані положення.

Розстрочка виплати штрафу припустима у випадку, якщо неможливість сплати штрафу обумовлена об`єктивними причинами: відсутністю роботи, заробітної плати, грошових заощаджень, інших прибутків, відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, якщо засуджений не ухиляється від сплати штрафу.

При цьому, Заводський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області не надає суду доказів на підтвердження того, що засуджений ОСОБА_4 не може сплатити штраф, призначений вироком суду, та не надає доказів про факт ухилення засудженого від покарання у виді штрафу, органом з питань пробації також не встановлено підстав та причини несплати штрафу засудженим ОСОБА_4

Ухилення засудженого від сплати штрафу, призначеного як основне чи додаткове покарання тягне відповідальність за ч. 1 ст. 389 КК України.

Суд вважає, що неможливо, виходячи лише з одних формальних міркувань - факт несплати штрафу, вирішувати питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських або виправних робіт, або обмеження волі або позбавлення волі.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 26 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання начальника Заводського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням відносно засудженого ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня винесення ухвали до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1