УХВАЛА

Справа № 521/15858/21

Номер провадження:1-кс/521/5130/21

03 листопада 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси Передерко Д.П., при секретарі Дороніній Д.О., за участю слідчого Лимара М.М., представника власника майна адвоката Маркова О.С., розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Троскотт А.А. у кримінальному провадженні № 0000798 від 20.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання слідчого, 19 вересня 2021 року до відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він просить вжити заходи до невстановлених осіб, які 19 вересня 2021 року у період часу з 02 години 00 хвилин по 02 годину 25 хвилин за адресою: м. Одеса, Тираспольське шосе, 24, ТОВ «Техноторг-Одеса» шляхом віджиму метало-пластикового вікна проникли до приміщення офісу, звідки шляхом зламу замка метало пластикових дверей директора проникли до кабінету, звідки таємно викрали сейф, в якому знаходилися грошові кошти. Сума матеріального збитку встановлюється.

21 вересня 2021 року на трасі виїзду з санаторію «Куяльник» на узбіччі в бік об`їзної дороги м. Одеси проведено невідкладний обшук автомобілю марки «Toyota Land Cruiser 100» срібного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 100» срібного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; ключі від даного автомобілю; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung»; предмет схожий на ніж; 110 купюр по 100 доларів США; 181 купюра НБУ номіналом 500 гривень; мобільний телефон марки «Samsung»; мобільний телефон марки «Nokia»; мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору ; квитанції; картка «Приват банк» з номером НОМЕР_3 ; картка «Приват банк» з номером НОМЕР_4 ; картки «UPG»; картка від сім-карти з № НОМЕР_5 .

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті на виявлені та вилучені під час невідкладного обшуку обшук автомобілю марки «Toyota Land Cruiser 100» срібного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , оскільки є підстави вважати, що вищевказане майно є предметом кримінального правопорушення.

23.09.2021 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вищезазначене майно було відмовлено, у зв`язку із тим, що 22.09.2021 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про проведення обшуку обшук автомобілю марки «Toyota Land Cruiser 100» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 .

Разом з цим, 06.10.2021 ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси було задоволено клопотання слідчого про проведення обшуку автомобілю марки «Toyota Land Cruiser 100» державний номерний знак НОМЕР_1 , яке було подане у зв`язку із наявністю нових обставин, які слідчим суддею раніше не досліджувались.

У зв`язку з викладеним, у органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті майна, виявленого та вилученого під час невідкладного обшуку автомобілю марки «Toyota Land Cruiser 100», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , оскільки є підстави вважати, що вищевказане майно є предметом кримінального правопорушення та в зв`язку із тим, що воно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представник власника майна адвокат Марков О.С. в судовому засідання просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, посилаючись на те, що клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене у ньому майно вже було розглянуто слідчим суддею та надав до суду копію рішень слідчого судді щодо цього майна.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з копій матеріалів кримінального провадження, які були предметом дослідження у судовому засіданні, 21.09.2021 року на трасі виїзду з санаторію «Куяльник» на узбіччі в бік об`їзної дороги м. Одеси проведено невідкладний обшук автомобілю марки «Toyota Land Cruiser 100», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 100» срібного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 ; ключі від даного автомобілю; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; мобільний телефон марки «Samsung»; предмет схожий на ніж; 110 купюр по 100 доларів США; 181 купюра НБУ номіналом 500 гривень; мобільний телефон марки «Samsung»; мобільний телефон марки «Nokia»; мобільний телефон марки «Redmi» чорного кольору ; квитанції; картка «Приват банк» з номером НОМЕР_3 ; картка «Приват банк» з номером НОМЕР_4 ; картки «UPG»; картка від сім-карти з № НОМЕР_5 .

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 23.09.2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про проведення обшуку зазначеного автомобіля, тобто проведення обшуку слідчим суддею було визнано необґрунтованим.

З цих підстав, 23.09.2021 року слідчим суддею Малиновського районного суду міста Одеси було ухвалено рішення, яким слідчому було відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку автомобіля.

Незважаючи на це, клопотання про накладення арешту на зазначене майно слідчим було подано до суду повторно. Визначаючи підставу, яка на думку слідчого надає йому можливість для повторного звернення до слідчого судді з тотожним клопотанням про накладення арешту, слідчий поліції зазначає задоволення слідчим суддею його повторного клопотання про обшук.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, доля якого вже була вирішена попереднім рішенням слідчого судді, слідчий суддя виходить з наступного.

23.09.2021 року слідчим суддею Малиновського районного суду міста Одеси було ухвалено рішення, яким слідчому було відмовлено у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене під час проведення обшуку, а саме: автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 100» державний номерний знак НОМЕР_1 ; ключі від даного автомобілю; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; мобільного телефону марки «Samsung»; предмету схожого на ніж; 110 купюр по 100 доларів США; 181 купюру НБУ номіналом 500 гривень; мобільного телефону марки «Samsung»; мобільного телефону марки «Nokia»; мобільного телефон марки «Redmi» чорного кольору; квитанції; картки «Приват банк» з номером НОМЕР_3 ; картки «Приват банк» з номером НОМЕР_4 ; картки «UPG»; картки від сім-карти з № НОМЕР_5 . Як зазначено у резолютивній частині судового рішення, відмова у задоволенні клопотання про накладення арешту тягне за собою негайне повернення вилученого майна. Зазначене клопотання не було оскаржене до апеляційного суду та набрало законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, всупереч вимог ст. ст. 169 ч.1, 173 ч.3 КПК України, вилучене майно його власнику повернуто не було і слідчий повторно звернувся до суду з клопотанням про накладення тимчасово вилученого майна, посилаючись на наявність нових обставин.

Здійснивши аналіз діючого кримінально- процесуального законодавства, зокрема Глави 17 КПК України, яка регулює порядок арешту майна у кримінальному провадженні, слідчий суддя не знаходить норм, які б могли слугувати підставами для повторного розгляду питання щодо накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке вже було предметом судового розгляду і рішення щодо якого набрало законної сили.

Крім того, відповідно до п.2 ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Вирішуючи питання про можливість використання вилученого майна у якості доказу у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

Положення ст.84 ч.1 КПК України вказують на те, що доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Як вбачається з норми ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно п.1 ч.2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння (серед інших): здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

Як вбачається з ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 23.09.2021, вилучення вищевказаних предметів відбулося при відсутності процесуальних підстав, в зв`язку із чим слідчим суддею було відмовлено у клопотанні слідчого про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля марки «Toyota Land Cruiser 100» державний номерний знак НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.3 ст. 233 КПК України, якщо слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Редакція зазначеної норми процесуального закону є вичерпною та розширенню не підлягає, з огляду на що слідчий суддя вважає, що повторне звернення до слідчого суді з клопотанням про визнання законним проведеного обшуку було безпідставним.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучення предметів, на які слідчий просить накласти арешт, відбулося з істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, що в свою чергу зобов`язує слідчого суддю визнати цей доказ недопустимим та таким, що не може бути використаним у кримінальному провадженні, а тому клопотання слідчого про накладення арешту на майно не може бути задоволено з зазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 167-173, 233 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області Троскотт А.А. у кримінальному провадженні № 0000798 від 20.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про арешт майна, вилученого в ході обшуку автомобілю марки «Toyota Land Cruiser 100», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , що є підставою для виконання дій, передбачених ч.3 ст. 173 КПК України та тягне за собою негайне повернення особі цього тимчасово вилученого майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: Д.П.Передерко