Справа № 740/6844/21
Провадження № 1-кс/740/1619/21
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

07 грудня 2021 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , заявлене у межах кримінального провадження від 05 грудня 2021 року № 0001155 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

установив:

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло зазначене клопотання, обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001155 від 05.12.2021 року за ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 05.12.2021 року близько 21-53 год. у м. Носівка по вул. Київська, автомобіль марки Nissan Almera, р. н. НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який у результаті ДТП отримав тілесні ушкодження та доставлений на лікування до Носівської ЦРЛ.

05.12.2021 року за адресою: м. Носівка, вул. Матросова, 45, за участю ОСОБА_6 та його добровільної згоди вилучено автомобіль марки Nissan Almera, р. н. НОМЕР_1 , з характерними ушкодженнями внаслідок ДТП та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу до нього.

Вилучене під час проведення огляду місця події майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Клопотання мотивоване необхідністю збереження речового доказу у незмінному стані, забезпечення можливості його експертного дослідження та недопущення втрати, знищення, псування, перетворення, відчуження.

У клопотанні слідчий просив розглянути клопотання за його відсутності та не фіксувати судовий процес за допомогою технічних засобів.

Володілець майна ОСОБА_6 подав до суду заяву, в якій заперечив проти накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому засіданні.

Перевіривши доводи клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Установлено, що СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001155 від 05 грудня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_3 від 05.12.2021 року автомобіль марки Nissan Almera, р. н. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію указаного транспортного засобу визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001155 та постановлено зберігати на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському РВП ГУ НП в Чернігівській області.

Власником указаного автомобіля марки Nissan Almera, р. н. НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом злочину.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий обґрунтував клопотання необхідністю збереження речового доказу в незмінному стані, забезпечення можливості його експертного дослідження та недопущення втрати, знищення, псування, пошкодження, перетворення, відчуження.

Віднесення вказаного майна до речових доказів відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Ураховуючи вимоги ст. 170, 173 КПК України, з метою збереження речових доказів у незмінному стані та недопущення втрати виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, що є підставою для задоволення клопотання.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме таке втручання у права та інтереси власників майна, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним з яких є накладення арешту на майно.

Також слідчим суддею враховується, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи. У цьому разі істотна причина для утримання речей державою є забезпечення збереження речових доказів у незмінному стані, можливості їх експертного дослідження та недопущення втрати.

Керуючись ст. 170 - 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки Nissan Almera, р. н. НОМЕР_1 , що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 зареєстрований на ОСОБА_7 та перебував у користуванні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 ), та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу для забезпечення збереження речових доказів.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчих Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області, які здійснюють досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні (м. Ніжин, вул. Московська, 22).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1