Справа № 474/889/21
Провадження № 1-кс/474/405/21
УХВАЛА
Іменем України

03.11.21 року смт. Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

скаржника ОСОБА_3

старшого оперуповноваженого підполковника поліції ОСОБА_4

розглянув скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

встановив:

01.11.2021р. до слідчого судді Врадіївського районного суду Миколаївської області, в порядку ст. 303 КПК України, надійшла скарга ОСОБА_3 (далі - скаржник) на бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, в якій скаржник просив:

- визнати бездіяльність посадових осіб Первомайського РВП ГУНП ВП № 2 Миколаївської області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його другої заяви про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, незаконною;

- зобов`язати службових осіб Первомайського РВП ГУНП ВП № 2 Миколаївської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його другою заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ст. 364, ст. 367 Кримінального кодексу України, що всупереч установленому законом порядку вчинення самоправства та службової недбалості та зловживанні владою, а також провести повний та всебічний розгляд його заяви у відповідності з Кримінальним процесуальним кодексом України;

- встановити та притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та інших осіб за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 Кримінального кодексу України, проти особи та держави Україна (матеріали за цим пунктом ним будуть долучені вході розслідування).

Скарга обґрунтована тим, що 25.10.2021р. скаржник звернувся до начальника Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 із другою заявою щодо вчинення стосовно нього кримінальних правопорушень, однак, в супереч вимогам ст. 214 КПК України, протягом 24 годин відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань не були внесені.

Водночас до уваги не беруться твердження скаржника викладенні у скарзі в обґрунтування обставин вчинення кримінальних правопорушень, оскільки згідно приписів ч. 3 ст. 26, ст.ст. 303-307 КПК України слідчий суддя розглядає скаргу на дії або бездіяльність прокурора, слідчого, дізнавача лише в межах заявлених вимог скарги, при чому перевіряє дії вказаних осіб на відповідність їх приписам КПК України в частині дотримання порядку та процедури проведення слідчих (розшукових) дій чи вчинення інших процесуальних дій, не даючи при цьому жодної оцінки обставинам, які згідно приписів ст. 91 КПК України, підлягають доведенню в кримінальному провадженні.
В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги в частині визнання бездіяльності посадових осіб Первомайського РВП ГУНП ВП № 2 Миколаївської області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання його другої заяви про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень, незаконною та зобов`язання службових осіб Первомайського РВП ГУНП ВП № 2 Миколаївської області внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його другою заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356, ст. 364, ст. 367 Кримінального кодексу України. Від решти вимог скарги скаржник відмовився.

Начальник Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки не повідомив.

Згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України неявка особи дії якої оскаржуються не перешкоджає розгляду скарги.

Водночас з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду скарги до у часті у розгляді останньої було допущено старшого оперуповноваженого Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_4 (далі - старший оперуповноважений ОСОБА_4 ) виключно як представника відділу поліції, до якого скаржник звертався із заявою про вчинення кримінального правопорушення та з огляду на те, що заява скаржника на даний час перебуває на розгляді вказаної посадової особи.

Так, зокрема, щодо вимог скарги старший оперуповноважений ОСОБА_4 зазначив, що наданий час заява скаржника розглядається згідно Закону України Про звернення громадян та наразі остаточне рішення не прийняте. Просив постановити рішення на розсуд суду.

Заслухав пояснення скаржника та старшого оперуповноваженого ОСОБА_4 , дослідив докази додані до скарги та матеріали за результатами розгляду заяви скаржника від 25.10.2021р., зареєстровані 25.10.2021р. за № 4308, вважаю встановленим таке.

25.10.2021р. скаржник повторно звернувся до начальника Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 із заявою щодо вчинення стосовно нього кримінальних правопорушень, що підтверджується відтиском штампу вказаного відділу поліції на копії заяви скаржника, рапортом помічника чергового Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 від 25.10.2021р., протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію.

Наявні в матеріалах судової справи докази не містять інформації про внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР. Натомість з останніх вбачається, що заява скаржника, яка зареєстрована за № 4308, направлена на розгляд старшого оперуповноваженого ОСОБА_4 та розглядається згідно Закону України Про звернення громадян, при чому станом на 03.11.2021р. скаржник належним чином не проінформований про результати розгляду його заяви.

Встановивши вказані обставини приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Статтею 38 КПК України визначено, що органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Досудове слідство здійснюють слідчі підрозділи: органів Національної поліції; органів безпеки; органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; органів Державного бюро розслідувань; підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів: органів Національної поліції; органів безпеки; органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; органів Державного бюро розслідувань; Національного антикорупційного бюро України.

Досудове слідство здійснюють слідчі одноособово або слідчою групою.

Орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування організовує досудове розслідування.

Керівник органу досудового розслідування уповноважений: визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих; відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування; ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування, давати слідчому письмові вказівки, які не можуть суперечити рішенням та вказівкам прокурора; вживати заходів щодо усунення порушень вимог законодавства у випадку їх допущення слідчим; погоджувати проведення слідчих (розшукових) дій та продовжувати строк їх проведення у випадках, передбачених цим Кодексом; здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Частинами 1, 2 та 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Слідчий уповноважений починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Згідно ст. 39-1 КПК України керівник органу дізнання організовує дізнання.

Керівник органу дізнання уповноважений: визначати дізнавача, який здійснюватиме дізнання; відсторонювати дізнавача від проведення дізнання за ініціативою прокурора або з власної ініціативи та призначати іншого дізнавача за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу (самовідводу) або неефективного дізнання; ознайомлюватися з матеріалами дізнання, давати дізнавачу письмові вказівки, що не суперечать рішенням та вказівкам прокурора; вживати заходів для усунення порушень вимог законодавства у разі їх допущення дізнавачем; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Частиною 1, п. 1 ч. 2 та ч. 4 ст. 40-1 КПК України визначено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Дізнавач уповноважений починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про:

1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування;

7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

У Єдиному реєстрі досудових розслідувань автоматично фіксується дата внесення інформації та присвоюється номер кримінального провадження.

Згідно п.п. 1 та 8 розділу 1 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020р. (далі - Положення), це Положення визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Реєстр), а також надання відомостей з нього.

Реєстраторами Реєстру (далі - Реєстратор) є:

- прокурори, у тому числі керівники органів прокуратури;

- керівники органів досудового розслідування;

- керівники органів дізнання;

- слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень;

- дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - уповноважені особи інших підрозділів).

Відповідно до п. 1 розділу 2 Положення до Реєстру, зокрема, вносяться відомості про:

час та дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення;

короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;

попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

прізвище, ім`я, по батькові керівника прокуратури, органу досудового розслідування, слідчого, прокурора, який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво;

прізвище, ім`я, по батькові керівника органу прокуратури, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, детектива, керівника органу дізнання, дізнавача (уповноваженої особи інших підрозділів), який вніс відомості до Реєстру та/або розпочав досудове розслідування та/або здійснює досудове розслідування чи процесуальне керівництво.

При цьому слід зазначити, що ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 1 розділу 2 Положення визначають перелік відомостей, які необхідно вносити до ЄРДР, однак жодним чином не визначають, що такі відомості обов`язково мають бути зазначені у заяві про вчинення кримінального правопорушення.

Отже у ст. 214 КПК України закріплено обов`язок прокурора, слідчого, дізнавача, а також уповноважену особу іншого підрозділу органу Національної поліції, уповноважену в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування/дізнання. Таким чином, на відміну від процесуального порядку реагування на заяви та повідомлення про злочин, який було встановлено в КПК 1960 року, згаданий обов`язок слідчого, дізнавача або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб учинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

При цьому, слід також зазначити, що в узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017р., зазначено, що якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, - за правилами Закону України Про звернення громадян, оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

З наведених підстав обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України Про звернення громадян.

Частиною 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України заявнику надано право на досудовому провадженні оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому слід врахувати, що хоча скаржником не вказано конкретного суб`єкта оскарження, однак предметом даного виду оскарження є бездіяльність, а не конкретна дія чи рішення, які вчиняються конкретним суб`єктом, а тому скаржник на момент звернення зі скаргою об`єктивно може не володіти інформацією стосовно того суб`єкта, чиї дії він фактично оскаржує.

А відтак, за таких умов, вважаю, що не зазначення скаржником конкретного суб`єкта оскарження не може бути самостійною та достатньою підставою для відмови в задоволенні скарги.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 11) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на вищевикладене скарга є законною та обґрунтованою в частині визнання бездіяльності посадових осіб Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань незаконною та зобов`язання останніх внести вказані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а відтак в цій частині підлягає задоволенню.

Водночас вимоги скарги від яких скаржник відмовився не підлягають задоволенню, оскільки чинним законодавством не передбачено залишення скарги без розгляду чи закриття судового провадження у разі відмови від скарги.

Крім того задоволенню не підлягають вимоги скарги щодо зобов`язання посадових осіб Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області внести відомості про вчинення кримінального правопорушення за конкретними статтями КК України, оскільки попередня кваліфікація кримінального правопорушення визначається під час внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 369-372КПК України, -

постановив:

СкаргуОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області щодо невнесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - задовольнити частково.

Визнати бездіяльність посадових осіб Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання другої заяви ОСОБА_3 від 25.10.2021р. про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень не законною.
Зобов`язати посадових осіб Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській областівнести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за другою заявою ОСОБА_3 від 25.10.2021р. про вчинення відносно нього кримінальних правопорушень.
В задоволенні решти вимог скарги - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 08 листопада2021року.

Слідчий суддя ОСОБА_1