Провадження № 1-кп/522/51/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2022 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001109 від 30.07.2021 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. білгород-Дністровський, Одеської області, болгарина за національністю, громадянина України, одруженого, маючого неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючого вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця Одеської області, см. Котовськ (Подільськ), українця, громадянина України, маючого базову середню освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,
обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України,
за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою. Так, в судовому засіданні прокурор наполягав на необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою та зазначив про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які було враховано судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 ,його захисник, інші учасники кримінального провадження, які з`явились у судове засідання,заперечували проти обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, захисник ОСОБА_3 підтримав наявне в матеріалах справи клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 про зміну відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 відмовити,продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на наступне.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, один з яких класифікується як особливо тяжкий і передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна.
При вирішенні питання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , судом було враховано, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я.
Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 є запобігання спроб переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у кримінальному провадженні.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, суд звертає увагу на наявність судового розгляду іншого обвинувального акту відносно ОСОБА_3 , що свідчить про наявність ризику скоєння іншого кримінального правопорушення останнім у разі обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у задоволенні клопотання про зміну відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу відмовити.

Крім того, у судовому засіданні прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ..
Так, в судовому засіданні прокурор наполягав на необхідності застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та зазначив про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 проти продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечував. Просив обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 , інші учасники кримінального провадження, які з`явились у судове засідання, підтримали думку захисника.
Дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити, продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 176 КПК України домашній арешт є запобіжним заходом у кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинувачуваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Так, у клопотанні про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, прокурор вказує на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які вказують на те, що обвинувачений може: 1) переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 2) впливати на свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; 3) вчиняти інші кримінальні правопорушення, з огляду на відсутність постійного місця роботи в обвинуваченого.
Суд вважає обґрунтованими доводи вищевказаного клопотання прокурора, приходить до висновку про необхідність обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Крім того, суд не вбачає на даний час підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у нічний час доби.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 314, 371-372, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 10.03.2022 року включно.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у розмірі 3209 (три тисячі двісті дев`ять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 7 284 430 (сім мільйонів двісті вісімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень, яку дозволити внести на депозитний рахунок, призначення платежу застава за ОСОБА_3 .
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, з приводу обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком на 60 днів, тобто до 10.03.2022 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
- прибувати по першому виклику до прокурора чи суду на визначений час;
- повідомляти прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;
- цілодобово не відлучатися з місця постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, іншим обвинуваченим по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001109 від 30.07.2021 року, з метою уникнення впливу на зазначених осіб щодо зміни свідчень.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду в частині обрання відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.
Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місць ув`язнення.

Суддя: