КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваної ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.06.2021 задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 25.07.2019 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367-1 КК України, у рамках кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014.
Зобов`язано уповноважену особу Офісу Генерального прокурора, до компетенції якої віднесено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 05.02.2014 (№ 0001597 від 25.07.2019) вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про повідомлення підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367-1 КК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор у кримінальному провадженні - прокурор першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 25.07.2019.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що ухвала слідчого судді постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 25.07.2019 фактично не підлягала розгляду, так як вказане повідомлення про підозру, з урахуванням вимог, передбачених ст.ст. 303-307 КПК України, не підлягало оскарженню.
Зокрема, згідно п. 4 параграфа 2 «Прикінцеві положення» розділу 4 Закону № 2147-УІІІ від 03.10.2017«Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», зміни до КПК України, які введено в дію 16.03.2018, зокрема в частині, що стосуються оскарження повідомлення слідчого, прокурора про підозру (п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України), не мають зворотної дії в часі та застосовуються до проваджень, у яких відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
На даний час слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001597 від 25.07.2019 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України.
При цьому, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 376-1 КК України, за вчинення якого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2017 за номером кримінального провадження 0003557, яке в подальшому об`єднано з кримінальним провадженням № 0000020 від 05.02.2014.
Апелянт зазначав, що 25.07.2019, з дотриманням вимог ст. ст. 276-278 КПК України, ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 376-1 КК України.
Надалі, постановою прокурора від 25.07.2019 з матеріалів досудового розслідування № 0000020 від 05.02.2020 виділено в окреме провадження матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яким присвоєно № 0001597.
На переконання апелянта, у даному випадку дата 25.07.2019 є датою реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань саме виділеного кримінального провадження № 0001597 стосовно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , що відображене у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань, у той час як відомості про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 повідомлено про підозру, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до набрання законної сили положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, яку доповнено пунктом 10 згідно із Законом № 2147-VIII від 03.10.2017.
Таким чином, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 16.03.2018, а відтак таке рішення слідчого чи прокурора оскарженню в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) не підлягає.
За таких обставин, на переконання прокурора, слідчий суддя зобов`язаний був у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника.
Крім того, на думку апелянта, оскаржувану ухвалу постановлено слідчим суддею, який фактично не уповноважений здійснювати правосуддя в цьому кримінальному провадженні, оскільки йому було заявлено відвід, який розглянуто з порушенням вимог КПК України.
Так, прокурор вказував на те, що сторона обвинувачення станом 11 год. 20 хв. 18.06.2020 не була повідомлена належним чином про необхідність явки в судове засідання, яке було призначене на вказаний час і дату. Про призначене засідання сторона обвинувачення дізналася з інформації про розгляд справ під головуванням судді ОСОБА_9 призначених на 18.06.2021.
Також, слідчим суддею відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про відкладення судового розгляду для підготовки письмових заперечень на скаргу сторони захисту та можливості надання письмових доказів у справі.
Заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_9 розглянуто іншим суддею Печерського районного суду без виклику особи, яка заявила відвід судді, без врахування думки такої особи, та поза межами робочого часу Печерського районного суду.
Крім того, оскаржувана ухвала постановлена з порушенням вимог ч. 6 ст. 115 КПК України, оскільки розгляд провадження по суті проводився 18.06.2021 після 17 години, тобто поза межами робочого часу Печерського районного суду міста Києва, який встановлений в п`ятницю з 8.00 до 15.45 години.
14.07.2021 від прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_5 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких він просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 25.07.2019 року.
У доповненнях апелянт зазначав, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 не підлягало оскарженню, оскільки відомості про вчинення інкримінованих їй кримінальних правопорушень внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до 16.03.2018, а відтак таке рішення слідчого чи прокурора оскарженню в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) не підлягає.
Крім того, апелянт зазначав, що після розгляду заяви про відвід, слідчим суддею, за відсутності прокурора, якого не було повідомлено належним чином про час та місце проведення судового засідання, поза межами робочого часу розглянуто по суті скаргу на повідомлення про підозру.
Також, прокурор зазначав, що 25.07.2019 повідомлення про підозру ОСОБА_6 та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, спрямовані ОСОБА_6 у спосіб, передбачений ч. 1 ст. 278 КПК України на адресу, зазначену під час допитів у якості свідка, та яка відповідає адресі, зазначеній підозрюваною ОСОБА_6 під час допиту в 2021 році.
Крім того, факт обізнаності ОСОБА_6 про те, що стосовно неї прийнято процесуальне рішення про повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КПК України, та про фактично умисне ухилення від явки до органу досудового розслідування, свідчить інформація Державного бюро розслідувань від 01.08.2019 (в якому ОСОБА_6 працювала у період 2019 року), надана на запит Генеральної прокуратури про причини неявки підозрюваної, відповідно до якої ОСОБА_6 у період з 09.07.2019 по 01.08.2019 перебувала на робочому місці та виконувала свої обов`язки.
Однак, унаслідок розгляду слідчим суддею скарги на повідомлення про підозру у відсутності прокурора, зазначені докази судом досліджені не були.
Крім того, прокурор зазначав, що 18.06.2021 оголошено резолютивну частину ухвали, а проголошення повного тексту ухвали призначено на 24.06.2021 о 13 годині 45 хвилин.
24.06.2021 у призначений час, слідчий суддя повний текст ухвали від 18.06.2021, в порушення вимог ч. 2 ст. 376 КПК України, не проголосив, а прокурору, який очікував в приміщенні суду з 13 год. 45 хв., о 14 год. 45 хв. видано примірник повного тексту ухвали.
У судовому засіданні під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_5 підтримав подану ним апеляційну каргу з доповненнями, та додатково пояснив, що про дату, час та місце розгляду скарги на повідомлення про підозру, його було повідомлено засобами мобільного зв`язку за 15 хвилин до початку такого розгляду, призначеного на 17 год. 30 хв. 18.06.2021, чим позбавлено його можливості прибути з місця перебування до приміщення суду для участі у розгляді скарги, надати пояснення та заперечення щодо суті скарги.
Присутні під час апеляційного розгляду ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги з доповненнями.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчими управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 05.02.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 365, ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 365, ч. 1, 2 ст. 366, ч. 1, 2 ст. 371, ч. 1 ст. 375 та ч. 2 ст. 376-1 КК України.
25.07.2019 старшим слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні - заступником начальника управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури УкраїниОСОБА_10 , за погодженням прокурора відділу Генеральної прокуратури УкраїниОСОБА_11 , складено повідомлення про підозру у межах кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014, про підозру ОСОБА_6 у незаконному втручанні в роботу автоматизованої системи документообігу суду, а саме в умисному внесенні неправдивих відомостей до автоматизованої системи документообігу суду, вчиненому службовою особою, яка має право доступу до цієї системи, за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 376-1 КК України.
Постановою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими управління спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 від 25.07.2019 з матеріалів досудового розслідування № 0000020 від 05.02.2014 виділено в окреме провадження матеріали за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 376-1 КК України, з присвоєнням виділеним матеріалам № 0001597.
15.06.2021 захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва зі скаргою, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 25.07.2019 щодо ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000020 від 05.02.2014 за ч. 2 ст. 367-1 КК України, та зобов`язати службову особу Офісу Генерального прокурора, до компетенції якої віднесено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 05.02.2014 (№ 0001597 від 25.07.2019) вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про повідомлення підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367-1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.06.2021 задоволено скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 25.07.2019 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367-1 КК України, у рамках кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014.
Зобов`язано уповноважену особу Офісу Генерального прокурора, до компетенції якої віднесено досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 05.02.2014 (№ 0001597 від 25.07.2019) вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про повідомлення підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367-1 КК України.

Перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів встановила, що при розгляді скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру слідчий суддя допустив істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурорарозглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.
Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не с перешкодою для розгляду скарги.
Згідно ч. 2 ст. 134 КПК України, суд здійснює судовий виклик учасників кримінального провадження, участь яких у судовому провадженні є обов`язковою.
За правилами ч.ч. 1, 9 ст. 135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.
Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення її зі змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Колегія суддів, перевіривши матеріали судового провадження та доводи прокурора щодо неналежного повідомлення його про дату, час та місце розгляду скарги та позбавлення його можливості надати пояснення та заперечення щодо скарги, встановила, що судом першої інстанції вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону не дотримані.
Як убачається з матеріалів судового провадження, скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 15.06.2021 згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді, розподілено судді ОСОБА_9 , та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.06.2021 на 11 год. 20 хв. / том 1, а.с. 50-53/.
Згідно даних журналу судового засідання, 18.06.2021 прокурор ОСОБА_5 заявив відвід слідчому судді ОСОБА_9 , після чого в судовому засіданні оголошено перерву на невизначений час до вирішення питання про відвід слідчого судді /том 1, а.с. 58-59/.
З наявних матеріалів судового провадження убачається, що заяву прокурора ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_9 18.06.2021 розподілено слідчому судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_12 , та розглянуто у судовому засіданні 18.06.2021, у відсутності учасників судового провадження, у тому числі прокурора, із постановленням ухвали про відмову у задоволенні заяви прокурора відділу офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_9 від участі у розгляді скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру.
Відповідно до даних журналу судового засідання від 18.06.2021 по розгляду заяви прокурора ОСОБА_5 про відвід, вказане судове засідання оголошено закінченим 18.06.2021 о 16 год. 50 хв. /том 1, а.с. 65/.
Після закінчення судового засідання по розгляду заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_9 , матеріали судового провадження передані слідчому судді ОСОБА_9 для продовження розгляду скарги по суті.
У матеріалах судової справи наявна телефонограма, складена секретарем судового засідання Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_13 18.06.2021, з якої убачається, що прокурор ОСОБА_5 засобами мобільного зв`язку повідомлений про місце, дату та час розгляду скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру, розгляд якої призначений на 17 год. 30 хв. 18.06.2021 /том 2, а.с. 68/. При цьому, час здійснення такого повідомлення прокурора, у телефонограмі не зазначено.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з доводами прокурора ОСОБА_5 про те, що повідомлення прокурора засобами мобільного зв`язку 18.06.2021 у період часу з 16 год. 50 хв. до 17 год. 30 хв. про розгляд скарги на 17 год. 30 хв. 18.06.2021, у розумінні ч. 9 ст. 135 КПК України не може вважатися належним повідомленням, з огляду на відсутніть за таких умов необхідного часу для підготовки та прибуття особи за викликом до приміщення суду.
Інші дані, які б підтверджували факт належного повідомлення прокурора про дату та часу судового розгляду скарги, у матеріалах провадження відсутні.
Як убачається з журналу судового засідання від 18.06.2021, судове засідання по розгляду скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у відсутності прокурора, підозрюваного та її захисника. При цьому, причини неявки у судове засідання прокурора, та можливість розгляду скарги у його відсутності слідчим суддею не з`ясовувались /том 1, а.с. 70/.
З наведеного убачається, що судовий розгляд скарги ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру проведено у відсутності прокурора, який не був повідомлений про дату, час і місце судового засідання завчасно, із урахуванням часу, необхідного для забезпечення можливості прибуття прокурора до приміщення суду для участі в судовому засіданні.
Заходів для відкладення розгляду скарги та виклику прокурора у судове засідання, з належним та завчасним його повідомленням про дату, час та місце судового розгляду, слідчим суддею вжито не було.
Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
На необхідності дотримання законної процедури, принципу рівності сторін під час кримінального провадження неодноразово у своїх рішеннях наголошував Європейський суд з прав людини.
Так, у своїй практиці Європейський суд з прав людини звертав увагу, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві» ( рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Белле проти Франції» (Bellet v. France), Series A № 333-B, crop. 42, пункт 36).
Кримінальне провадження, у тому числі складові такого провадження, які стосуються процедури, мають бути засновані на принципі змагальності, і має бути забезпечена процесуальна рівність сторін обвинувачення і захисту. Право на судовий розгляд за принципом змагальності означає, що сторонам обвинувачення і захисту має бути надана можливість ознайомитися із зауваженнями та доказами, наданими іншою стороною, і відповісти на них (справа «Джеват Сойсал проти Туреччини», заява № 17362/03, рішення від 23 вересня 2014 року, остаточне рішення від 23 грудня 2014 року); згідно з принципом рівності сторін змагального процесу як однієї зі складових розширеної концепції справедливого суду кожній стороні повинно бути надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з опонентом.
У справі «Лазаренко та інші проти України» від 27 вересня 2017 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що національне законодавство України містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін процесу про ключові процесуальні дії і дотримання таким чином принципу рівності сторін та зберігання відповідної інформації, оскільки загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що під час розгляду скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на повідомлення про підозру слідчим суддею допущені істотні порушення вимог кримінального-процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду, під час якого слідчому судді належить всебічно та об`єктивно перевірити доводи скарги на повідомлення про підозру ОСОБА_6 , із забезпеченням реалізації принципу рівності та змагальності сторін, права учасників судового розгляду приймати участь в судовому засіданні, надавати пояснення та заперечення щодо предмету судового розгляду.
Ураховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора з доповненнями підлягає задоволенню частково, а ухвала слідчого судді, - скасуванню з постановленням нової ухвали про призначення нового судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 134-136, 303, 303, 306, 307, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні - прокурора першого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 червня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3