Справа № 453/89/21
№ провадження 1-кп/453/44/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та зареєстрованої у АДРЕСА_1 , проживаючої у АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, вдови, має на утриманні сина ОСОБА_5 2005 року народження, із середньою освітою, не працюючої, раніше засудженої вироком Сколівського районного суду Львівської області від 24 травня 2021 року за ч.1 ст. 185 КК України на 80 годин громадських робіт, покарання відбула повністю,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , 27 грудня 2020 року, приблизно о 11 годині 20 хвилин, перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_6 , який виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, підійшла до неї в той час, коли вона сиділа на дивані, та умисно нанесла один удар кулаком своєї лівої руки в ділянку правої щоки та два удари в голову. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 заподіяла ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення їй змісту ч.3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченої, вину визнала повністю та пояснила, що дійсно вона 27 грудня 2020 року, приблизно о 11 годині 20 хвилин, перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_1 , під час словесного конфлікту із потерпілою ОСОБА_6 , який виник на грунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, підійшла до неї в той час, коли вона сиділа на дивані, та умисно нанесла один удар кулаком своєї лівої руки в ділянку правої щоки та два удари в голову Просить суворо не карати, щиро розкаюється у скоєному. Заявлений цивільний позов просить залишити без розгляду.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст. 125 КК України, визнала повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності її позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їй положення ч.3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення її у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вище наведеного, суд, допитавши обвинувачену, яка вину визнала повністю а цивільний позов просить залишити без розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині характеризуючих матеріалів, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінального проступку при обставинах, викладеному в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями спричинила потерпілій легкі тілесні ушкодження, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України.

Обтяжуючих вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку обставин, передбачених ст. 66 КК України, суд вбачає її щире каяття у скоєному, активне сприяння у розкритті кримінального проступку.

При визначенні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ Львівської області не перебуває, раніше судимої, покарання відбула повністю, а також той факт, що вона повністю визнала свою вину та щиро розкаюється у вчиненому кримінальному проступу. Суд враховує і те, що обвинувачена ніде не працює, має на утриманні сина.

З урахуванням наведених обставин, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , вважає за доцільне призначити їй у межах, установлених санкцією ч.1 ст. 125 КК України, у вигляді штрафу.

Крім того, заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 завданої моральної та матеріальної шкоди підлягає залишенню без розгляду, про що просить потерпіла.

Керуючись ст. ст. 129, 368, 370, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити покарання у вигляді 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень штрафу.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.

Копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Сколівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Суддя Сколівського районного суду ОСОБА_1
Львівської області