Справа № 458/732/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 23.08.2021 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яворів Турківського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого черговим по станції Сянки ВП Ужгородської дирекції залізничних перевезень, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
встановив:
23 серпня 2021 близько 20.10 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на сільській дорозі загального користування с. Яворів Самбірського району Львівської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час словесної суперечки, діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_4 один удар дерев`яною палицею в ділянку голови та декілька ударів по обох руках та спині, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді рани тім`яної ділянки голови, синця на правій половині спини, синця на лівому плечі, синця на правій руці, які згідно з висновком судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі. Пояснив, що 23 серпня 2021 близько 20.10 год., перебуваючи на сільській дорозі в с. Яворів Самбірського району Львівської області побачив, як потерпілий переганяв корову і зробив йому зауваження. Потерпілий висловився до нього нецензурною лайкою, що його розізливо. Він взяв дерев`яну палицю і наніс нею удар потерпілому по голові та ще дікілька ударів по тілу. У даний час розуміє, що вчинив неправильно, щиро розкаюється у вчиненому, жалкує про вчинене та засуджує такі свої протиправні дії. Відшкодував потерпілому завдану матеріальну шкоду в розмірі 5 500 грн, на підтвердження чого надав суду розписку. Просив його суворо не карати, призначити покарання у виді штрафу, який може сплатити, оскільки має постійну роботу.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що дійсно 23.08.2021 близько 20.10 год. він переганяв корову по дорозі загального користування. Обвинувачений сказав йому, що він не має права переганяти там корову, що він заперечив. Після цього обвинувачений дерев`яною палицею вдарив його по голові і ще наніс декілька ударів по обох руках, спині. Він отримав тілесні ушкодження, перебував на лікуванні в медичному закладі. Не заперечив, що обвинувачений відшкодував йому вартість лікування в розмірі 5 500 грн, претензій до нього він не має. Щодо міри покарання, висловив думку про обрання такої згідно з законом.
Суд з`ясував, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального проступку, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, не оспорював і правильно розуміє зміст цих обставин. Прокурор та потерпілий, в свою чергу, також не оспорювали фактичні обставини, при яких вчинено кримінальний проступок. Сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.
Відтак, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечили проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального проступку, які ніким не оспорюються.
Здійснивши допит у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я доведена повністю.
Відповідно до положень ст. 50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1, 2 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття, яке в свою чергу знайшло прояв у тому, що обвинувачений дійсно жалкує про вчинене і засуджує такі свої дії, готовий понести призначене судом покарання, а також активне сприяння у розкритті кримінального проступку та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд не встановив.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він раніше не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину.
З урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, суд не знаходить, так як вважає їх такими, що не призведуть до виправлення особи засудженого і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільного позову не було заявлено.
Речових доказів та процесуальних витрат не має.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.
Керуючись ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 30.09.2021.

Суддя ОСОБА_1