Провадження № 1-кп/714/84/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2021 р. м. Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_1
за участю : секретаря судових засіданьОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілогоОСОБА_4
законного представника потерпілогоОСОБА_4
представника потерпілого - адвокатаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000062 відносно
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, румунки, з повною загальною середньою освітою, пенсіонерки, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачена ОСОБА_7 , 11 травня 2021 року, близько 09 год. 00 хв., знаходячись у приміщенні Байраківського НВК, що в с. Байраки, Герцаївського району, Чернівецької області, під час словесної суперечки яка виникла між нею та неповнолітнім ОСОБА_4 , схопила останнього обома руками за обличчя в області щоки, внаслідок чого останньому були заподіяні легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в правій завушній ділянці та садна в завушній ділянці зліва.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень.
Обвинувачена ОСОБА_7 під час судового засідання свою вину у нанесенні тілесних ушкоджень потерпілому визнала частково. У своїх показах послалася на те, що потерпілий та її неповнолітній син ОСОБА_8 навчаються в одній сільський школі с.Байраки Герцаївського району. В один з днів травня місяця 2021 року, знаходячись за місцем проживання, почула розмову сина ОСОБА_8 із потерпілим по мобільному телефону, під час якої потерпілий нецензурно лаявся на адресу сина, а також кликав його поміритися силами. Через декілька днів, після шкільних уроків, потерпілий та декілька його однокласників без будь-яких на то причин побили сина ОСОБА_8 . З даного приводу, на другий день вона прийшла до школи аби з`ясувати причину побиття сина. Знаходячись в приміщенні школи, у присутності вчителів, підійшла до ОСОБА_4 та неодноразово запитала його, чому він побив сина ОСОБА_8 . Водночас, схопила потерпілого рукою його за праву щоку, так як той намагався втекти. Інших тілесних ушкоджень вона потерпілому не завдавала. Про свій вчинок шкодує, але при цьому просила врахувати обставини які цьому передували.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що в травні місяці 2021 року після шкільних занять, йдучи разом із знайомим на ім`я ОСОБА_9 додому, побачив ОСОБА_10 , який без будь-яких на то причин став нецензурно лаятися. Так як на зауваження припинити такі його дії останній не реагував, то він та ОСОБА_9 декілька разів вдарив його ногами нижче спини (дали копняків). Після того як прийшов до дому, у той же день, їм подзвонила обвинувачена та старший брат ОСОБА_8 , який погрожував йому розправою. На другий день, до школи покликали його батьків та батьків ОСОБА_10 . Втім, через зайнятість батьками роботою, вони до школи не з`явилися, а прийшла лише обвинувачена. На час коли виключно він та обвинувачена знаходилися у коридорі школи, обвинувачена почала його звинувачувати у побитті її ОСОБА_8 . У відповідь він сказав що такого не було, через що обвинувачена схопила його за обличчя (щоки), підняла у верх та штовхнула до стіни. Отямившись від удару він вибіг на вулицю та подзвонив матері. У той же день вони лікарні де його було оглянуто.

Свідок ОСОБА_11 - матір потерпілого суду показала, що обвинувачену знає як односельцю, яка у травні 2021 року подзвонила їй та повідомила про те, що хтось побив її сина, у зв`язку із чим вона звернулася до органів поліції, а також попросила її з`явитися до школи. Через зайнятість на роботі, вона не змогла прийти до школи, втім повідомила вчителів про те, аби ніхто з чужих не підходив до сина та не розпитували його про ніякі події у її відсутності. Того ж дня їй подзвонив син, який плакав та повідомив, що обвинувачена ОСОБА_6 його побила, а саме, схопила його руками за шию та штовхнула до стіни. З даного приводу вона подзвонила до органів поліції, а згодом у відділенні поліції написала заяву. Після, вони поїхали у лікарню де сина оглянули лікарі.

Допита як свідок ОСОБА_12 класний керівник потерпілого, суду підтвердила покази обвинуваченої про схоплення її руками неповнолітнього ОСОБА_4 за обличчя (щоки). Обставини які перебували цьому стало запитання обвинуваченої до потерпілого з приводу побиття її сина ОСОБА_8 , факт який заперечував потерпілий. Сам конфлікт тривав декілька секунд, після чого у розійшлися.

Свідок ОСОБА_13 під час судового засідання показав, що в один з днів травня поточного року йому подзвонила обвинувачена та її старший син, які повідомили що їх сина ОСОБА_8 , в якого він є класним керівником побив потерпілий разом з іншими однолітками. З даного приводу обвинувачена прийшла до школи, де у холі, у його присутності, а також вчительки ОСОБА_12 , обвинувачена схопила потерпілого за щоки, так як останній не визнавав свої провини у тому що побив ОСОБА_8 сина обвинуваченої та усіляко у словесній формі намагався перечити обвинуваченій. Сам конфлікт тривав недовго.

За висновком судово-медичної експертизи проведеної у відношенні потерпілого ОСОБА_4 , йому були спричиненні легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в правій завушній ділянці та садна в завушній ділянці зліва.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту, потерпілий ОСОБА_4 показав яким чином обвинувачена наносила йому удари по обличчю, які відповідають показам обвинуваченої, а також свідкам ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Аналіз та оцінка наведених доказів у їх сукупності, які повно і всебічно досліджені в судовому засіданні, дає суду можливості дійти висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_6 та кваліфікацію її дій за ч.1 ст. 125 КК України, оскільки обвинувачена заподіяла потерпілому легкі тілесні ушкодження.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд у відповідності зі статтями 50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винну та обставини що пом`якшують і обтяжують покарання. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Так, судом враховано те, що ОСОБА_6 є особою похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утримання п`ятеро дітей, в т.ч. одну неповнолітню.

За даними Герцаївської ЦРЛ обвинувачена ОСОБА_6 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставини яка пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

З урахуванням особи обвинуваченої, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та виходячи з загальних засад призначення покарання щодо його необхідності й достатності, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання у виді штрафу у розмірі передбаченому санкцією ч.1 ст. 125 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 грн.
Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя :