УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2021 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000336 від 08.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0000336 від 08.07.2021за ч. 2 ст. 364 КК України.
Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені про те, що посадові особи Сергіївської ОТГ, Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, ГУ Держгеокадастру в Одеській області, діючи за попередньою змовою з юридичними особами приватного права та фізичними особами, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, вчинили дії щодо незаконного заволодіння земельною ділянкою, яка перебувала в постійному користуванні Державного закладу "Спеціалізований санаторій "Приморський" Міністерства охорони здоров`я України.
В ході досудового розслідування встановлено, що земельні ділянки з землі державної власності площею 150,6279 га, яка знаходяться у постійному користуванні ДЗ "Спеціалізований санаторій "Приморський" МОЗ України на підставі Державного Акту на право постійного користування землею І-ОД №004275 від 12.03.2000, переведено у комунальну власність Сергіївської (Приморської) сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області без дотримання передбаченої законом процедури.В подальшому вказаним земельним ділянкам привласнено кадастрові номери та деякі з них відчужено у приватну власність приватним особами, а саме:
- земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :04:001:0770, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_4 01.08.2019);
- земельна ділянка площею 0,04 га, кадастровий номер :04:001:0789, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_5 18.03.2020);
- земельна ділянка площею 0,726 га, кадастровий номер :04:001:0790, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_6 22.05.2020);
- земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :04:001:0798, (речове право зареєстровано за ОСОБА_7 , дату не встановлено);
- земельна ділянка площею 0,04 га, кадастровий номер :04:001:0801, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_8 04.09.2020);
- земельна ділянка площею 0,0513га, кадастровий №:04:001:0803, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_9 30.10.2020);
- земельна ділянка площею 0,1215 га, кадастровий №:04:001:0811, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_10 21.01.2021);
- земельна ділянка площею 0,09 га, кадастровий номер :04:001:0830;
- земельна ділянка площею 0,09 га, кадастровий номер :04:001:0831;
- земельна ділянка площею 0,23 га, кадастровий номер :04:001:0832;
- земельна ділянка площею 0,01 га, кадастровий номер :04:001:0833, (речове право зареєстровано за ОСОБА_11 , дату не встановлено);
- земельна ділянка площею 0,22 га, кадастровий номер :04:001:0834;
- земельна ділянка площею 0,198 га, кадастровий номер :04:001:0835;
- земельна ділянка площею 0,1996 га, кадастровий №:04:001:0837;
- земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер :04:001:0839;
- земельна ділянка площею 0,09 га, кадастровий номер :04:001:0841.
Разом з тим, відповідно до п. 24 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України:
з дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад,
крім земель:
а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування;
ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності.
Постановою прокурора у кримінальному провадженні від 12.08.2021 вищевказані земельні ділянки визнано речовими доказами.
На підставі вищевикладеного, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, а саме вказаних земельних ділянок, переведених з державної до комунальної та приватної власності без дотримання передбачених законом процедур за можливого сприяння посадових осіб органів місцевого самоврядування та державної влади з метою отримання неправомірної вигоди, а також землі державної власності, право на постійне користування якою визнано за ДЗ "Спеціалізований санаторій "Приморський" МОЗ України..
Метою арешту є збереження речових доказів, дієвості кримінального провадження,забезпечення проведення судових експертиз, зупинення вчинення кримінальних правопорушень, унеможливлення псуванню, знищення, перетворенню, відчуженню, незаконному поділу, використанню, розмежування, зміни цільового призначення земельних ділянок.
Крім того, щодо вказаних об`єктів нерухомого майна існує сукупність достатніх підстав вважати, що він є предметом та засобом злочинів, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існує необхідність у його збереженні, та з метою забезпечення в подальшому відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Від прокурора надійшла заява про розгляду клопотання про скасування арешту майна без його участі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про накладення арешту на майно без виклику власників майна, з метою забезпечення арешту майна, в цілях запобігання його відчуження.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 11 ст. 170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає встановленим в судовому засіданні те, що відносно об`єктів нерухомого майна, а саме земельної ділянки площею 150,6279 га у с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області, Державний Акт І-ОД №004275 від 12.03.2000, земельних ділянок з кадастровими номерами :04:001:0770, :04:001:0789, :04:001:0790, :04:001:0798, :04:001:0801, :04:001:0803, :04:001:0811, :04:001:0830; :04:001:0831; :04:001:0832; :04:001:0833, :04:001:0834; :04:001:0835; :04:001:0837; :04:001:0839; :04:001:0841, існує сукупність достатніх підстав вважати, що вони є об`єктами кримінально протиправних дій, зокрема, як вбачається з матеріалів клопотання, досудове розслідування здійснюється за фактом переведення земельних ділянок з державної до комунальної та приватної власності без дотримання передбачених законом процедур за можливого сприяння посадових осіб органів місцевого самоврядування та державної влади з метою отримання неправомірної вигоди, а також землі державної власності, право на постійне користування якою визнано за ДЗ "Спеціалізований санаторій "Приморський" МОЗ України.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, земельні ділянки відповідають критеріям речових доказів.
Оскільки земельні ділянки є об`єктами кримінально-протиправних дій, слідчий суддя вважає, що існує ризик їх відчуження, передачі права власності та користування третім особам, а також в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні земельні ділянки.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
3.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
Також, враховуючи те, що існує ризик відчуження, поділу, розмежування, зміни цільового призначення, проведення підготовчих та будівельних робіт нерухомого майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону відчуження, розпорядження, вчинення реєстраційних дій, з метою запобігання вищевказаним ризиків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000336 від 08.07.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити.

Накласти арешт на наступні земельні ділянки:

- земельна ділянка площею 150,6279 га у с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області, Державний Акт І-ОД №004275 від 12.03.2000;

- земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :04:001:0770, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_4 01.08.2019);

- земельна ділянка площею 0,04 га, кадастровий номер :04:001:0789, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_5 18.03.2020);

- земельна ділянка площею 0,726 га, кадастровий номер :04:001:0790, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_6 22.05.2020);

- земельна ділянка площею 0,1 га, кадастровий номер :04:001:0798, (речове право зареєстровано за ОСОБА_7 , дату не встановлено);

- земельна ділянка площею 0,04 га, кадастровий номер :04:001:0801, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_8 04.09.2020);

- земельна ділянка площею 0,0513га, кадастровий № :04:001:0803, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_9 30.10.2020);

- земельна ділянка площею 0,1215 га, кадастровий № :04:001:0811, (право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_10 21.01.2021);

- земельна ділянка площею 0,09 га, кадастровий номер :04:001:0830;

- земельна ділянка площею 0,09 га, кадастровий номер :04:001:0831;

- земельна ділянка площею 0,23 га, кадастровий номер :04:001:0832;

- земельна ділянка площею 0,01 га, кадастровий номер :04:001:0833, (речове право зареєстровано за ОСОБА_11 , дату не встановлено);

- земельна ділянка площею 0,22 га, кадастровий номер :04:001:0834;

- земельна ділянка площею 0,198 га, кадастровий номер :04:001:0835;

- земельна ділянка площею 0,1996 га, кадастровий № :04:001:0837;

- земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер :04:001:0839;

- земельна ділянка площею 0,09 га, кадастровий номер :04:001:0841.

із забороною їх відчуження, розпорядження вказаними земельними ділянками, а також із забороною їх поділу, розмежування, зміни цільового призначення, проведення на них будь-яких підготовчих та будівельних робіт.

Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно доЗакону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо вказаних земельних ділянок. Заборонити Сергієвській селищній раді Білгород-Дністровського району Одеської області () приймати рішення та вчиняти будь-які дії, пов`язані, в тому числі із відчуженням, передачею у користування, наданням в оренду третім особам даних земельних ділянок, а також із забороною поділу даних земельних ділянок шляхом присвоєнням нових кадастрових номерів.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1