ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1923/21 Справа № 185/6204/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9 ,
представника потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000861, за апеляційною скаргою прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 та об`єднаної апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 та цивільного позивача - ОСОБА_11 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покараня, встановивши іспитовий строк 3 роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Окрім того, судом вирішено цивільний позов, питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, скасовано заходи забезпечення кримінального провадження, а також визначено долю речових доказів.
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за таких обставин.
ОСОБА_7 , 23 квітня 2019 року, приблизно o 11 годині 20 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz Е 420» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить громадянину ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , рухався по лівій смузі проїзної частини вулиці Дніпровської у місті Павлограді Дніпропетровської області, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку, від вулиці Кравченка у напрямку вулиці Преображенської, наближаючись до нерегульованого перехрестя з другорядною вулицею Карбишева.
У зазначений час, у зустрічному напрямку, по лівій смузі вулиці Дніпровській у місті Павлограді Дніпропетровської області від вулиці Преображенської в напрямку вулиці Кравченка, із перевищенням дозволеної у населеному пункті швидкості рухався технічно справний мотоцикл «Triumph Daytona 675» без реєстраційного номера під керуванням водія ОСОБА_13 .
Наблизившись до перехрестя з другорядною вулицею Карбишева, водій ОСОБА_7 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, виявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, за наявності об`єктивної й реальної можливості спостерігати за рухом транспортних засобів у зустрічному напрямку, не надав дорогу мотоциклу Triumph Daytona 675» без реєстраційного номера під керуванням водія ОСОБА_13 , та почав виконувати поворот ліворуч, рухаючись в напрямку заїзду до вулиці Карбишева, виїхавши при цьому на зустрічні смуги руху вулиці Дніпровської.
У ході подальшого зближення транспортних засобів, 23 квітня 2019 року, приблизно об 11 годині 20 хвилин, на вулиці Дніпровській міста Павлоград перед перехрестям з вулицею Карбишева, водій ОСОБА_7 на правій смузі зустрічного напрямку допустив зіткнення правою передньою частиною керованого ним автомобіля «Mercedes-Benz Е 420» реєстраційний номер НОМЕР_1 з передньої частиною мотоцикла «Triumph Daytona 675» без реєстраційного номера під керуванням водія ОСОБА_13 , на смузі руху останнього.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 отримав тілесні ушкодження від яких помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20 годині 00 хвилин у ВAIT КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4» ДОР» за адресою: Дніпропетровська області місто Павлоград, вулиця Дніпровська, 541.
Своїми діями водій ОСОБА_7 грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.3.б), 10.4. Правил дорожнього руху.
Порушення водієм ОСОБА_7 п. 10.4. Правил дорожнього руху, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події дано дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками, що настали.
Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого водію мотоцикла ОСОБА_13 заподіяні наступні тілесні ушкодження, а саме: закрита травма тулубу: садна в проекції право ключиці, на передній поверхні мошонки зліва, в пахових ділянках; переломи 4 та 5-го ребер справа по біляхребтовій лінії з вогнищевими крововиливами навколо та набряком м`яких тканин; перелом грудного відділу хребта між 11 та 12-тим хребцями з викришуванням компактної речовини тіла 11-го грудного хребця з крововиливами навколо та набряком м`яких тканин, дрібно вогнищевими крововиливами в спинний мозок; крововиливи в товщі жирової клітковини в області наднирників; крововилив в товщі паренхіми печінки з надривом капсули; крововиливи в області кореня брижі, по задній поверхні легенів та в області їх коренів; двобічний гемоторакс; крововилив в області судинного пучка серця; в товщі епікарду; - тупа травма кінцівок: синець на тильній поверхні лівої кисті з розповсюдженням на область 2-го, 3-го пальців та на зовнішню поверхню нижньої третини лівого передпліччя, на тлі якого забита рана; відкриті уламкові переломи 2-5 п`ясних кісток та 2-го-З-го пальців лівої кисті; стан після металоостеосинтезу вищезазначених переломів кісток лівої кисті; садна на передній поверхні лівого стегна в нижній третині, передній поверхні лівої гомілки в верхній третині, тильній поверхні лівої стопи, внутрішній поверхні правої гомілки в верхній третині, передній поверхні правої гомілки в нижній третині та на тильно-внутрішній поверхні правої стопи. Нерівномірне кровенаповнення судин міокарду, нечисленні периваскулярні мікрогеморагії в товщі м`яких мозкових оболонок, речовині головного мозку та мозочку, ознаки набряку речовини головного мозку, ознаки деліпідізацїї клітин коркової речовини наднирники, набряк легенів.
Характер та локалізація тілесних ушкоджень свідчить по те, що вони вникли від дії тупих твердих предметів, які діяли за ударним механізмом та могли виникнути при дорожньо-транспортній події в результаті зіткнення двох транспортних засобів, які рухались, а саме мотоцикла, за кермом якого знаходився потерпілий, з автомобілем, з подальшими ударами о частини мотоцикла та автомобіля, відкиданням тіла потерпілого, падінням на тверде покриття ґрунту.
Термін спричинення тілесних ушкоджень може відповідати даті вказаній в ухвалі суду та в матеріалах кримінального провадження, а саме 23 квітня 2019 року. Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого № 2414, смерть ОСОБА_13 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 20 годині 00 хвилин, та виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла з переломами ребер, грудного відділу хребта, двобічного гемотораксу, які в своєму перебігу ускладнилися шоком, відносяться до тяжкого ступеню за ознаками небезпеки для життя та, у даному випадку, явилися безпосередньою причиною смерті. Смерть настала від сумісної тупої травми грудної клітини та органів черевної порожнини з переломами ребер, грудного відділу хребта з крововиливами в тканину спинного мозку, двобічним гемотораксом, яка в своєму перебігу ускладнилась шоком.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі, внаслідок м`якості. На переконання прокурора, призначаючи обвинуваченому покарання суд залишив поза увагою те, що у матеріалах провадження відсутні будь-які докази відшкодування обвинуваченим завданої злочином шкоди та помилково визнав зазначені обставини такими, що пом`якшують покарання. Поряд із цим, суд не надав оцінки наслідкам скоєного злочину та необґрунтовано надав перевагу загально соціальним даним.
В апеляційній скарзі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 просять вирок скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.
Свої вимоги апелянти обґрунтовують невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину та його особі, внаслідок м`якості. На переконання апелянтів, суд дійшов хибного висновку про порушення п. 12.3 водієм ОСОБА_13 та не надав оцінки тим обставинам, що обвинувачений за відсутністю будь-яких перешкод мав можливість виявити на зустрічній смузі мотоцикл та уникнути ДТП. Поряд із цим, апелянти вважають, що призначаючи обвинуваченому покарання суд не врахував їх позицію та не надав оцінки тяжкості злочину та його непоправним наслідкам. При цьому, визнані судом обставини, що пом`якшують покарання, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, в той час як позитивна характеристика ОСОБА_7 само по собі свідчити про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства не може.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, потерпілої та її представника, які підтримали об`єднану апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 та цивільного позивача - ОСОБА_11 , обвинуваченого та його захисника, які просили вирок залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які є безумовною підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_7 колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання та звільняючи останнього від його відбування на підставі ст. 75 КК України, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним необережного злочину та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має сім`ю, постійне місце проживання та роботи, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.
Окрім цього, судом враховано й те, що в дії потерпілого також не відповідали вимогам ПДР.
В якості обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд визнав повне визнання вини, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, вжиття заходів до часткового відшкодування шкоди потерпілій, та не встановив таких, що в силу вимог ст. 67 КК України його обтяжують.
Надавши правову оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього без ізоляції від суспільства колегія суддів погоджується та вважає необґрунтованими доводи апелянтів про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.
Вирішуючи питання про наявність підстав для призначення більш суворого покарання, суд виходить з того, що ОСОБА_7 , до кримінальної відповідальності притягується вперше та обставини провадження під час судового розгляду не заперечував. Разом із цим, суд враховує те, що обвинуваченим вжито заходи задля відшкодування потерпілій ОСОБА_9 шкоди, що підтверджується наданими під час апеляційного розгляду копіями розрахункових документів. При цьому, з огляду на те, що потерпіла під час апеляційного розгляду заперечувала факт отримання грошових коштів, судом було з`ясовано, що вони були направлені за адресою реєстрації ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , однак не отримані останніми не з вини ОСОБА_7 . Як зазначила потерпіла, за цією адресою вони не проживають, а тому й не отримують повідомлення про поштові перекази.
Окрім цього, колегія суддів бере до уваги й дані про наявність у ОСОБА_7 на утриманні двох неповнолітніх дітей, які потребують батьківського піклування та матеріального забезпечення.
Твердження ОСОБА_9 та ОСОБА_11 про те, що суд безпідставно констатував факт порушення ОСОБА_13 вимог ПДР не заслуговують на увагу, оскільки ці дані встановлені судом на підставі висновку №11972/12463 від 15.07.2020, вимоги про виключення якого з вироку апелянтами не заявлено. Більш того, на підставі вказаного висновку судом встановлено, що ОСОБА_13 перевищив швидкість руху майже вдвічі, що, на думку колегії суддів, обґрунтовано враховано при призначенні обвинуваченому покарання.
До того ж, суд лише врахував наведені обставини при призначенні покарання, що законом про кримінальну відповідальність не заборонено.
З урахуванням наведених обставин, з доводами апелянтів суд не погоджується, вважає допустимим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та не знаходить підстав для задоволення поданих ними апеляційних скарг.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, який скасуванню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 та об`єднану апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 та цивільного позивача - ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4