Провадження № 1-кп/522/633/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальні провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0002423 від 07.11.2019 року, № 0001312 від 19.11.2020 року, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.11.2019 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, ст. 75 КК України - 1 рік іспитового строку,,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 2, 185 ч. 2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2019 року у ОСОБА_3 , який в денний час перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, а саме велосипедом мешканки зазначеного будинку ОСОБА_7 .

Реалізуючі свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, 26.09.2019 року приблизно о 15:00 годині, ОСОБА_3 підійшов до своєї знайомої ОСОБА_7 , яка знаходилася на території двору будинку АДРЕСА_2 , та попросив у останньої надати йому велосипед.

Не підозрюючи про злочинний намір ОСОБА_3 , ОСОБА_7 надала йому велосипед торгової марки «ARDIS», моделі «AMT INFINITY 19», чорно-червоного кольору, вартістю 4499 гривень.

Обманувши ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , не маючи намір повертати чуже майно, уїхав на велосипеді у невідомому напрямку, тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 4499 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Крім того, 16.08.2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи в ранковий час у підвальному приміщенні, розташованому у будинку АДРЕСА_3 , побачив металопластикові вікна.

В цей час, у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на повторне таємне викрадання чужого майна, а саме металопластикових вікон.

Реалізуючі свій злочинний намір, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 16.08.2020 року приблизно о 05 годині 40 хвилин, ОСОБА_3 впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непомітними, умисно, повторно та з корисливих мотивів, викрав метелопластикові вікна, в кількості 2 штук, розміром 1.5x1.8 метри, вартістю 7500 гривень за кожне, які належать ОСОБА_8 .

Таємно викравши чуже майно, ОСОБА_3 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток в загальному розмірі 15000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , провину в інкримінованому йому злочинах, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочинів викладених в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого у скоєнні вказаних злочинів повністю доведена.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч. 2 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 185 ч. 2 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєних злочинів (які відповідно до ст. 12 КК України є середньої тяжкості злочинами), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного, та обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Враховуючи, що ОСОБА_3 був раніше судимий вироком Приморського районного суду м. Одеси від 15.11.2019 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України до 1 року іспитового строку, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком від 15.11.2019 р. Приморського районного суду м. Одеси.

Цивільний позов та процесуальні витрати по справі заявлені не були.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 2, 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, визначивши ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, по сукупності вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком від 15.11.2019 р. Приморського районного суду м. Одеси, визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 з 21 серпня 2020 року, тобто з моменту обрання йому запобіжного заходу.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, по відбуттю покарання, змінити на особисте зобов`язання, а після вступу вироку в законну силу скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Речові докази: метелопластикові вікна, в кількості 2 штук, розміром 1.5x1.8 метри вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя:

21.10.2021