ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиська кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000073 від 18.06.2021 року, на підставі обвинувального акта та угоди про примирення потерпілої з обвинуваченим, у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не депутата, одруженого, з середньою - спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, раніше судимого: 25.05.2021 року вироком Підволочиського районного суду за ч. 1 ст.126 КК України до покарання у вигляді 120-ти годин громадських робіт, яке відбуто - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

за участі: сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України. В підготовче судове засідання учасники провадження подали угоду про примирення від 24 червня 2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , тому згідно з вимогами ст. 474 КПК України суд невідкладно перейшов до розгляду угоди.

Суд визнає доведним, що ОСОБА_3 систематично, а саме: 26.12.2018, 27.12.2018, 15.12.2019 та 09.12.2020, перебуваючи по місцю спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в стані гніву, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, виражав на адресу своєї дружини ОСОБА_5 , словесні образи та погрози побиття, а також завдав ОСОБА_5 фізичного болю та спричинив тілесні ушкодження, тим самим викликав в останньої побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість та завдав шкоду її психічному здоров`ю.

Після вчинення домашнього насильства 26.12.2018 та 15.12.2019 ОСОБА_5 викликала працівників Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, які складали стосовно ОСОБА_3 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч. 1 та 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За вчинення вказаних адміністративних правопорушень постановами Підволочиського районного суду в Тернопільській області від 09.01.2019 та 02.03.2020 ОСОБА_3 було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 27.12.2018 стосовно ОСОБА_3 працівниками СВ Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області було розпочато кримінальне провадження за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, яке 30.01.2019 по обвинуваченню ОСОБА_3 було направлено для розгляду в Підволочиський районний суд, 15.04.2019 ухвалою судді Підволочиського районного суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та кримінальне провадження закрито на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілою.

Крім цього, 10.12.2020 стосовно ОСОБА_3 працівниками СД ОДР Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області було розпочато кримінальне провадження за фактом завдання фізичного болю ОСОБА_5 , за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, яке 18.12.2020 по обвинуваченню ОСОБА_3 було направлено для розгляду в Підволочиський районний суд. 25.05.2021 вироком Підволочиського районного суду ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначено покарання у вигляді громадських робіт.

Крім того встановлено, що ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй дружинні ОСОБА_5 , будучи при цьому притягнутим до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, 16 червня 2021 року, приблизно о 15:00 год, перебуваючи в стані гніву за місцем проживання, що в АДРЕСА_1 , вкотре проявив відносно своєї дружини ОСОБА_5 акт психологічного насильства у вигляді безпричинних словесних образ, нецензурної лайки в її адресу.

Систематичними протиправними діями ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних та фізичних страждань, а також ці дії призвели до розладів здоров`я потерпілої та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втраті самооцінки, позитивних емоцій та негативних переживаннях, а тому ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: в умисному, систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах, що призводить до психологічних та фізичних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

Згідно з угодою про примирення від 24.06.2021 року обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину за ст. 126-1 КК України. Сторони узгодили покарання ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України у виді 150 годин громадських робіт.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Всі фактичні обставини справи вказані правильно. З потерпілою примирився. Також пояснив суду, що угоду уклав добровільно і наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просить затвердити угоду про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про примирення, укладену добровільно, наслідки укладення та затвердження угоди зрозумілі. Претензій матеріального та морального характеру не має. З ОСОБА_3 примирилася.

Прокурор у судовому засіданні просила затвердити цю угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні нетяжкого злочину.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, що згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином. Сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені в ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені в ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом. Потерпіла також розуміє наслідки укладення і затвердження угоди.

Також судом встановлено, що дана угода про примирення між потерпілою та обвинуваченим за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ст. 126-1 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією статті.

Тому наявні правові підстави для затвердження угоди, укладеної 24.06.2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , а також для призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався, цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

затвердити угоду про примирення від 24.06.2021 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Підволочиський районний суд з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1