Справа № 643/2138/21
Провадження № 1-кп/643/879/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.09.2021 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004952 від 27.11.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 29.04.2009 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 07.04.2010 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 10.03.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі; 04.06.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 25.11.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 04.06.2020 звільнений з Олексіївської ВК (№25) за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

В судовому засіданні 08.09.2021 прокурор заявила клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначила, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які полягають у наступному. Обвинувачений може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що в разі визнання його винним ОСОБА_4 може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Також обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків. Так, обвинувачений ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, де вказані персональні дані свідків та потерпілих. Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не працює, законних джерел заробітку не має, не володіє міцними соціальним зв`язками та раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Враховуючи наведене, до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід. Заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора. Просила змінити запобіжний захід на більш м`який. Зазначила на недоведеності ризиків, тривалому перебуванні обвинуваченого під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти продовження тримання його під вартою, просив змінити запобіжний захід на більш м`який. Зазначив, що протягом останніх 10 років перебував не у місцях позбавлення волі лише 4 місяці, його стан здоров`я погіршився.

Вирішуючи заявлені прокурором, захисником та обвинуваченим клопотання щодо запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, суд керується таким.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2021 щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обираючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості підозри та недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючим ризикам. З цієї ж ухвали вбачається, що 30.12.2020 Московським районним судом м. Харкова було надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого корисливого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Обвинувачений не одружений, дітей не має, до затримання не був офіційно працевлаштованим, раніше неодноразово судимий, востаннє згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 04.06.2020 за відбуттям строку покарання.

Стороною захисту було оскаржено в апеляційному порядку ухвалу Московського районного суду м. Харкова про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, яка була постановлена 24.03.2021. Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.04.2021 апеляційну скаргу сторони захисту залишено без задоволення, ухвалу суду від 24.03.2021 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого залишено без змін.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності передбачених законодавством України підстав для продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпілий в судовому засіданні 09.06.2021 надав показання, згідно яких обвинуваченим йому було нанесено численні удари та викрадено його мобільний телефон. Станом на даний час судовий розгляд даного кримінального провадження не закінчено, докази в повному обсязі не досліджено.
Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винними, інші обставини кримінального провадження, суд вважає доведеним наявність ризиків, зазначених прокурором, в тому числі ризику переховування обвинуваченого від суду через усвідомлення імовірності визнання вини обвинуваченого за висунутим йому обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання, та відхиляє доводи захисника щодо відсутності ризиків.
Згідно ч. 2 ст. 28 КПК України критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Обвинувачений згідно матеріалів кримінального провадження перебуває під вартою з 28.01.2021.
Враховуючи наведене та складність кримінального провадження, суд не може визнати обґрунтованими доводи захисника щодо надмірної тривалості перебування обвинуваченого під вартою.
Також суд враховує, що у рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні корисливого злочину, який згідно пред`явленого обвинувачення пов`язаний із застосуванням насильства, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винними, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Доводи ОСОБА_4 відносно того, що він протягом останніх 10 років приблизно 9 років та 8 місяців перебував в місцях позбавленні волі, судом не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу, ОСОБА_4 перебував в місцях позбавлення волі у зв`язку із вчиненням інших кримінальних правопорушень.

Доводи ОСОБА_4 щодо погіршення стану здоров`я суд на даний час не може визнати підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаних доводів обвинуваченим та його захисником суду не надано.

Враховуючи наведене, суд на даній стадії судового провадження приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 на строк до 24:00 годин 05 листопада 2021 року.

Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому, що він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 34, 183, 314, 315, 331, 369-372, 392, 393 КПК України, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на строк до 24:00 годин 05 листопада 2021 року включно.
Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_4 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала в частині запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є) 13.09.2021 об 11-45 год.

Суддя ОСОБА_1