У Х В А Л А

18 листопада 2021 року м. Біла Церква. Слідчий cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000243 від 19.07.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №000243 від 19.07.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, мотивована тим, що 04.11.2021 він отримав копію постанови про закриття кримінального провадження №000243 від 19.07.2018. Своє рішення слідчий мотивує тим, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 готові повернути кошти потерпілому та намагалися повернути кошти ОСОБА_3 залишивши у нотаріуса. Однак докази повернення коштів, або спроби повернення, будь-чим не підтверджені. Також було встановлено, що майно підприємства що було передано у заставу потерпілому в рахунок виконання зобов`язань щодо повернення боргу (позики) відсутнє розтрачене. Просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 03.08.2021.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не прибув, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Слідчий суддя, вислухавши ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та додані до неї документи, кримінальне провадження у обсязі необхідному для прийняття рішення, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо: скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Слідчий суддя констатує, що вказану оскаржувану постанову скаржник отримав 04.11.2021. ОСОБА_3 08.11.2021 подано скаргу на постанову слідчого від 03.08.2021 про закриття кримінального провадження Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до ст. 303 ч.1 п. 3, 307 ч.2 п.1 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора.

Слідчий суддя констатує, що заявник просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 03.08.2021 у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №000243 від 19.07.2018.

Слідчий суддя зазначає, що в резолютивній частині оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження від 03.08.2021 зазначено: кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №000243 від 19.07.2018 закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, а саме за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя констатує, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою. В ній викладаються суть провадження і підстави її закриття. Зі змісту постанови про закриття кримінального провадження за відсутності складу правопорушення має бути зазначено у кого саме, у якої конкретно особи відсутній склад правопорушення. Вказане є істотним порушенням вимог КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що у цьому кримінальному провадженні вищевказаною посадовою особою не повною мірою виконані обов`язки відповідно до вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого. На виконання завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що прийняте слідчим ОСОБА_4 вищезазначене оскаржуване рішення є незаконним та необгрунтованим.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини має бути здійснено ефективне розслідування кожного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що 19.07.2018 р. до ЄРДР були внесені відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ст. 190 ч.1 КК України.

Слідчий суддя вивченням кримінального провадження встановив фактичне не здійснення старшим слідчим СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 досудового розслідування зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч.4 КК України. При цьому слідчий суддя зазначає, що відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 190 ч.4 КК України віднесене до особливо тяжкого злочину.

Статтею 9 Конституції України передбачено: чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції» Верховна рада України ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., підписану від імені України 9 листопада 1995 р. (далі Конвенція).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 9 ч.4 КПК України передбачено: кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 1 статті 7 КПК України передбачає, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Стаття 25 КПК України передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України» (заява № 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 «…для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості». Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява № 4299/03 «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах «Начова та інші проти Болгарії» (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та «Рамсахай та інші проти Нідерландів» (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини має бути здійснено ефективне розслідування кожного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає, що слідчим ОСОБА_4 не наведені у оскаржуваній постанові відомості, які б підтверджували чи спростовувати, давали підстави сторонньому спостерігачу та/чи ОСОБА_3 , визнати, що вказаним слідчим було здійснено об`єктивне, повне, ефективне розслідування кримінального правопорушення.

Слідчий суддя зазначає що намагання повернення коштів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_3 не може бути та не є таким, що виключає наявність складу кримінального правопорушення у особи. Оскільки вказані дії можуть свідчити лише про намір відшкодування завданих збитків, повернення коштів потерпілому.

Слідчий суддя встановив, що вказаним слідчим помилково витлумачені встановлені ним в ході досудового розслідування факти. Дана їм неправильна правова оцінка.

Слідчий суддя з огляду на вищевикладене, зважаючи на те, що досудове розслідування проведено без дотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального правопорушення, з грубим порушенням вимог КПК України, дійшов висновку необхідності задоволення скарги та скасування постанови старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 03.08.2021 р. як незаконної.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 371,372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 03.08.2021 р., внесеного до ЄРДР за №000243 від 19.07.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України - скасувати.

Копію ухвали направити скаржнику, начальнику СВ Білоцерківського РУП ГУ Національної поліції в Київській області для організації належного розслідування, кримінальне провадження у 2 т. повернути до СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду