Справа № 190/1463/21
Провадження №1-в/190/217/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2021 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ПВК ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки в режимі відеоконференції сумісне подання Державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 на підставі ст. 81 КК України,

в с т а н о в и в:

ДУ «П`ятихатська ВК № 122» звернулись до суду з поданням погодженим з спостережною комісією, в якому просять звільнити засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року.

Представник ДУ «ПВК 122» ОСОБА_4 в судовому засідання подання підтримав, вважає, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення подання, пославшись на те, що засуджений на шлях виправлення не став, своє виправлення не довів, а тому у задоволенні подання просив відмовити.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засідання подання підтримав та просив його задовольнити.

Спостережна комісія свого представника в судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили.

Вислухавши думку прокурора, який вважає, що відсутні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2018 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане невідбуте покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року і остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання характеризується добре. Працевлаштований на дільниці по обробці вторинної сировини, до роботи ставиться добре, не потребує контролю за виконанням поставлених задач з боку представників адміністрації. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 19.08.2021 року засуджений ОСОБА_5 має три заохочення, стягнень не має.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, суд, приходить до висновку про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_5 під час відбуття всього періоду покарання, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Той факт, що засуджений не порушує режиму утримання під час відбування покарання у виправній установі не дає беззаперечних підстав для застосування до нього положень ст. 81 КК України, а згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого, і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

При цьому засуджений неодноразово судимий, вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 01.12.2016 року ОСОБА_5 було звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку, однак останній довіру суду не виправдав, в період іспитового строку вчинив новий злочин, тобто відповідних висновків для себе не зробив і продовжував після застосування до нього положень ст. 75, 76 КК України свою злочину діяльність, що свідчить про те, що засуджений усвідомлено не бажає ставати на шлях виправлення і умовно-дострокове звільнення засудженого буде суперечити досягненню мети покарання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні сумісного подання державної установи «П`ятихатська виправна колонія № 122» та спостережної комісії про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1