УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001353 від 13.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Як вбачається з клопотання, до СУ ГУНП в Одеській області надійшли матеріали УСР в Одеській області ДСР НПУ, що на території міста Одеси та Одеської області функціонує мережа АЗС та АЗГС, з порушенням правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що до СУ ГУНП в Одеській області надійшов рапорт о/у УСР в Одеській області ДСР НП України ОСОБА_5 , про те, що ним на виконання вимог наказу НПУ №916 від 04.11.2021 про проведення цільових заходів з протидії кримінальним правопорушенням у сфері незаконного обігу пального, було встановлено певний перелік об`єктів з незаконної реалізації нафтопродуктів, які не відповідають певній якості, та реалізуються без дозвільних документів.
Для встановлення осіб, які причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, та місць незаконної реалізації нафтопродуктів, було надано доручення співробітникам УСР в Одеській області в порядку ст.41 КПК України.
Відповідно до матеріалів виконаного доручення, о/у УСР в Одеській області ДСР НП України ОСОБА_6 , було встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , в будівлях та спорудах, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим №512410100:02:006:0260, здійснюється незаконна реалізація дизельного пального без жодних дозвільних документів.
10.12.2021 року, слідчим групи слідчих ОСОБА_7 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у будівлях та спорудах, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим №512410100:02:006:0260.
Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Так, вилучене під час проведення обшуку майно, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, та в подальшому з його використанням будуть проводитись різноманітні експертизи, зокрема: пожеже технічна, паливо мастильних матеріалів, у сфері охорони праці, та інші, з метою встановлення відомостей які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Зокрема будуть встановлюватись обставини того, чи є вилучені паливо мастильні матеріали паливо мастильними матеріалами, які саме порушення були допущені під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, та хто причетний до їх вчинення, яку шкоду заподіяно, та кому саме.
У зв`язку з чим, на даному етапі досудового розслідування виникла необхідність в накладенні арешту, на вилучене під час проведення обшуку майно.
2. Позиції учасників при розгляді клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.
Від представника власника майна адвоката ОСОБА_8 надійшла заява відповідно до якої, останній просить розгляд справи провести за його відсутності та заперечує проти задоволення клопотання, оскільки дизельне паливо використовується виключно для власних потреб, рознічна або оптова торгівля не здійснюється.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
3. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
3.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
3.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з клопотання та долучених в обґрунтування матеріалів, встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , в будівлях та спорудах, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим №512410100:02:006:0260, ймовірно здійснюється незаконна реалізація дизельного пального без жодних дозвільних документів.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 10.12.2021 року, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , у будівлях та спорудах, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим №512410100:02:006:0260, під час проведення якого було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься у клопотанні.
Так, слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені речі та документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою підтвердження або спростування факту здійснення незаконної реалізації дизельного пального без жодних дозвільних документів.

Крім того, колонка для заправки, а також металева цистерна, необхідні для проведення експертних досліджень, зокрема, експертизи паливно-мастильних матеріалів, пожежно-технічної експертизи.

Як вбачається з постанови про долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 10.12.2021 року, вилучені під час проведення обшуку речі та документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження №0001353 від 13.11.2021 року.

Слідчий суддя зазначає, що представник власника майна не надав суду документів на підтвердження того, що дизельне паливо використовується виключно для власних потреб, рознічна або оптова торгівля не здійснюється.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій з вказаним майном.

3.3. Завдання та необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі та документи можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки такі речі та документи можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик її можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту майна на зазначені у клопотанні речі та документи.
3.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001353 від 13.11.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, виявлено та вилучено 10.12.2021 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , у будівлях та спорудах, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим №512410100:02:006:0260, яке було вилучено у ОСОБА_9 , а саме на:

- колонку для заправки з пістолетом з наявним маркуванням «5-ДТ»;

- металеву цистерну об`ємом 17000 кубометрів з наявною всередині рідиною за характерними признаками схожу на дизельне паливо об`ємом приблизно 950 літрів;

- 3 чорнових зошита з наявними записами про боргові зобов`язання, кількості витраченого палива за добу та кількості залишку палива на день списання;

- паперовий футляр в якому знаходиться ареометр з вимірюваними позначками та наявним маркуванням №19108 номер партії А012020 від 08.01.2020 року;

- ареометр в пластиковому футлярі з номером АНТ-1 830-890кг/м3.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1