Справа № 183/2152/19
№ 1-кп/183/328/21

У Х В А Л А
29 вересня 2021 року колегія суддів Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , секретаря ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_5 , злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 187 КК України.
27 листопада 2018 року та 29 березня 2019 року під час здійснення досудового розслідування обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та домашнього арешту відповідно.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження дії обраних запобіжних заходів, щодо обвинувачених ОСОБА_5 - у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 - у вигляді домашнього арешту в період часу з 21.00 годин по 06.00 годину строком на 60 діб, мотивуючи своє клопотання тим, що ризики передбачені ч. 1. ст. 177 КПК України, які слугували підставою для його обрання існують і на цей час.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 просив змінити його підзахисному запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання, мотивуючи свою позицію тим, що ОСОБА_6 покладені на нього зобов`язання не порушував, має постійне місце мешкання, за яким позитивно характеризується, має малолітню дитину та має намір офіційно працевлаштуватися.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника та просив змінити йому запобіжний захід на особисте зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_5 проти заявленого клопотання заперечував, оскільки наявний вирок суду за яким його засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі і він бажає відбувати вказане покарання у відповідній установі, одночасно підтримав клопотання адвоката ОСОБА_9 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_8 підтримав думку свого підзахисного, одночасно підтримавши свого колегу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 , кожен окремо, підтримали думку обвинуваченого ОСОБА_5 .
Прокурор наполягав на задоволенні заявленого нею клопотання про продовження раніше обраних запобіжних заходів.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, колегія суддів, вважає, за необхідне продовжити дії раніше обраних запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , та у вигляді домашнього арешту - щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки обставини, які були підставою для їх застосування 27 листопада 2018 року та 29 березня 2019 року, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, себе не вичерпали, враховуючи, що практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Враховуючи, що санкція ч.3 ст. 187 КК України передбачає покарання у вигляді реального позбавлення волі, суд не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризиків переховування обвинувачених від органу досудового розслідування та суду, у інший спосіб, ніж тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , а обвинуваченого ОСОБА_6 - знаходження під домашнім арештом, оскільки ОСОБА_5 є особою, що раніше неодноразово судима, ОСОБА_6 , хоч і є особою раніше не судимою, обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину.
Що стосується клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на особисте зобов`язання, колегія суддів, вважає його не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, крім вищезазначених обставин, ще й в зв`язку з тим, що захисником в своєму клопотанні не обґрунтовано та не зазначено взагалі підстав, які свідчать про зменшення ризиків, а його посилання на дотримання правил відбуття домашнього арешту не є підставою для зміни запобіжного заходу.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 350 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Обвинуваченим:
- ОСОБА_5 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 25 листопада 2021 року включно;
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по 25 листопада 2021 року включно.
Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21.00 години по 06.00 годину щоденно, крім необхідності звернення до медичних закладів.
Зобов`язати ОСОБА_6 :
- прибувати за кожною вимогою до суду.
Копію ухвали направити для виконання командиру батальйону конвойної служби №1 ГУНП в Дніпропетровській області та начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_6 - відмовити.
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.
Головуюча суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3