У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/928/21
Номер провадження 1-кс/184/343/21

23 липня 2021 рокум. Покров

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого ВП №2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000091, внесеного в ЄРДР 05.03.2021 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, має середню освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-13.06.2012 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.289 КК України, до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;
-11.06.2013 року Апеляційним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.125 КК України, до 1 року обмеження волі. На підставі ст.71 КК України повністю приєднано 3 роки позбавлення волі по вироку суду від 13.06.2012; до відбуття 3 роки 6 місяців. Звільнений 26.11.2014 умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 10 днів;
-05.02.2021 кримінальне провадження №0000017 від 12.01.2021 за ст.185 ч.2 КК України направлено до суду з обвинувальним актом;
-19.03.2020 кримінальне провадження №0000072 від 22.02.2021 за ст.369 ч.1 КК України направлено до суду з обвинувальним актом, -,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 для розгляду.
В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилається на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, а також наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, ОСОБА_4 , вже був засуджений за вчинення злочину проти власності та злочину проти життя та здоров`я, та не зважаючи на це, знову вчинив злочини, йому повідомлено про підозру у вчиненні чотирьох корисливих злочинів. ОСОБА_4 ніде не працює, законних джерел для існування не має, тому може продовжувати свою злочинну діяльність, з метою отримання засобів для існування. З метою запобігання спробам ОСОБА_4 вчинити інше кримінальне правопорушення необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід. Запобіжним заходом достатнім для запобігання цього ризику є особисте зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, просив його задовольнити та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Підозрюваний ОСОБА_4 проти застосування відносно нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не заперечував.

Розглянувши клопотання, заслухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин. Про це наголошується в рішенні Європейського суду з прав людини від 13 серпня 1990 року по справі «Фокс та інші проти Сполученого Королівства».
Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Поряд з наведеним, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, підтверджується наявними в матеріалах справи витягом з ЄРДР №0000091 від 05.03.2021 року, протоколами допиту потерпілого від 15.06.2021 року, протоколом допиту свідка від 17.05.2021 року, протоколом допиту свідка від 24.05.2021 року, протоколом допиту свідка від 01.06.2021 року.

Таким чином є підстави обґрунтовано підозрювати, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, слідчий суддя погоджується із доводами слідчого, щодо наявності ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше вчиняв злочин проти здоров`я та знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до шести років.
Наведений висновок слідчого судді повністю узгоджується із позицією ЄСПЛ, яка викладена у рішенні по справі «Москаленко проти України», де суд вказав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч.5 даної статті якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
У відповідності до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Враховуючи наведене, а також встановлені у судовому засіданні обставини, а саме те, що підозрюваний, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, постійного місця роботи та доходу не має, наявне постійне місце проживання і місце реєстрації, відносно нього до суду направлено обвинувальні акти за обвинуваченням його за ч.1 ст.369, ч.2 ст.185 КК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, а тому вважає клопотання слідчого обґрунтованим.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на суть та порядок застосування такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, з урахуванням тяжкості та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , а також враховуючи обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання буде достатнім та необхідним для запобігання ризикам, передбачених п.5 ч.1 ст.177 КПК України та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Також, на виконання вимог ч.5 ст.194 КПК України на підозрюваного слід покласти відповідні обов`язки.
Керуючись ст.ст.176-178, 183-184, 193-199 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВП№2 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 від 20.07.2021 року задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не відлучатися за межі м. Покров Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- з метою проведення профілактичних заходів, на стадії досудового розслідування, з`являтись до слідчого, прокурора на першу вимогу.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладається на слідчого, а під час перебування справи в провадженні суду на прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1