ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2721/21 Справа № 205/2599/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2021 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

якою відмовлено у задоволені подання ДУ Дніпровська виправна колонія № 89 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього ст.81 КК України.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що він не порушує режиму утримання, працює, має 5 заохочень, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу, має міцні соціальні зв`язки, страждає на певне захворювання, яке потребує лікування.

Також зазначає, що наявність у нього попередньої судимості не є підставою для відмови у застосуванні до нього ст.81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2021 року відмовлено у задоволені подання ДУ Дніпровська виправна колонія № 89 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 .

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за умисні тяжкі і середньої тяжкості злочини, при цьому вже звільнявся умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, однак належних висновків для себе не зробив, та вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який на цей час відбуває покарання.
Також з характеристики та матеріалів особової справи ОСОБА_8 вбачається, що за час відбування покарання засуджений характеризується позитивно, але не завжди дотримується норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, працевлаштований на виробництві установи, за весь період відбування покарання мав лише 4 заохочення.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо неможливості застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги засудженого, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений не довів свого виправлення, з чим погоджується колегія суддів.
Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Згідно із характеристикою, засуджений ОСОБА_8 за час його перебування в ДУ Дніпровська установа виконання покарань № 4 характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час перебування в ДУ Дніпровська виправна колонія № 89 характеризується позитивно, має 5 заохочень, стягнень не має, працевлаштований на виробництві установи. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із благоустрою установи. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу Правова просвіта, Підготовка до звільнення. Бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення.
Наявність у ОСОБА_8 лише п`яти заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 07.03.2016 року, не свідчить про те, що засуджений своєю поведінкою довів своє виправлення.
Також, судом першої інстанції обгрунтовано взято до уваги те, що засуджений ОСОБА_8 вже звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, під час якого вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, що свідчить про відсутність належних висновків у останнього щодо своєї поведінки після умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Доводи апеляційної скарги про те, що він не порушує режиму утримання, працює, бере участь у програмах диференційованого виховного впливу не є підставами для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Посилання засудженого на те, що він має міцні соціальні зв`язки, колегія суддів вважає таким, що не є безумовною підставою для його умовно-дострокового звільнення, оскільки не визначено положенням ст.81 КК України.
Твердження засудженого про те, що він страждає на певне захворювання, яке потребує лікування, є необгрунтованим, оскільки матеріали провадження не містять документів на підтвердження того, що ОСОБА_8 за станом здоров`я не може відбувати покарання.
Разом з цим, слід зазначити, що при наявності хвороби, що перешкоджає відбуванню покарання, до засудженого може бути застосовано звільнення від покарання за хворобою відповідно до положень ст.84 КК України.
Крім того, строк покарання, який відбув засуджений, є недостатнім для того, щоб впевнитися в тому, що він довів своє виправлення, оскільки до кінця строку відбуття покарання залишається досить тривалий проміжок часу, бо його кінець припадає на 02.10.2022 року.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні подання адміністрації установи, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджений ОСОБА_8 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2021 року залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2021 року щодо засудженого ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4