УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" листопада 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчої судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 11 лютого 2021 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Пріскуле Лієпайського району Латвії, громадянці України, із незакінченою вищою освітою, не заміжній, має на утримані малолітню дитину, яка офіційно не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2021 року до суду надійшло клопотання слідчого Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 11.02.2021, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в провадженні Харківського РУП №1 ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 11 лютого 2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст.190 КК України.
Слідчий зазначає, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вона у невстановлений день, час та місці, діючі за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та з невстановленою органом досудового розслідування особою, розділивши між собою злочинні ролі щодо вчинення злочину, діючи з корисливих мотивів, достовірно знаючи про те, що права на майно підлягають обов`язковій державній реєстрації у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вирішили незаконно заволодіти житловою квартирою, а саме зареєструвати право власності на майно на підставну особу, шляхом обману та з використанням завідомо підроблених документів, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 за наступних обставин.
Так, приблизно влітку 2017 року ОСОБА_7 за невідомих обставин дізнавшись про те, що мешканці квартири АДРЕСА_4 мають заборгованість за комунальну плату, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди в цілях особистого збагачення, за рахунок незаконного заволодіння нерухомим майном вирішив заволодіти чужим майном, а саме житловою квартирою: за адресою: АДРЕСА_3 із використанням недостовірних та підроблених документів провести реєстрацію вказаної квартири як об`єкта права власності, після чого в подальшому продати її добросовісному набувачу, як житлову квартиру, достовірно знаючи, що вказана квартира є неприватизованою та відповідно до ордеру виконавчого комітету Орджонікідзівськокої районної Ради народних депутатів України м. Харкова №80219 від 30.03.1984 року була видана ОСОБА_8 , а після цього рішенням виконавчого комітету Московської ради народних депутатів м. Харкова №104/73 від 01.06.1999 була надана ОСОБА_9 . Далі, до своєї злочинної діяльності та для реалізації свого злочинного плану залучив ОСОБА_5 та невстановлену в ході досудового розслідування особу, яка займалась виготовлення підроблених документів.
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали підшукувати інформацію про осіб, які перебувають у скрутному матеріальному становищі з метою їх подальшого використання для укладання фіктивних угод та незаконної перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_4 . Так, з цією метою, в листопаді 2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 познайомились з ОСОБА_10 та за грошову винагороду в сумі 200 доларів США запропонували останньому прийняти участь в якості фіктивного продавця квартири АДРЕСА_4 , достовірно знаючи, що ОСОБА_10 ні якого відношення до цієї квартири немає, ввівши його в оману про законність майбутніх дій. Після того,як ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 погодився за матеріальну винагороду виступити в якості фіктивного продавця квартири, будучи введеним в оману, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 достовірно знаючи, що квартира АДРЕСА_4 є неприватизованою, для створення нібито правових підстав для подальшої перереєстрації права власності, усвідомлюючи, що для отримання права на чуже майно необхідний правовстановлюючий документ, який у подальшому надасть змогу перереєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_4 на іншу особу, використовуючи як спосіб подальшого введення в оману нотаріуса при подальшій перереєстрації право власності на квартиру із залученням невстановленої органом досудового розслідування особи виготовили підроблений бланк договору відчуження чужого майна, а саме договір купівлі-продажу ВАВ №616665 від 29.10.2002 року, посвідчений нотаріусом ОСОБА_11 , відповідно до якого ОСОБА_12 , передає у власність ОСОБА_10 житлову квартиру АДРЕСА_4 .
Тим самим, Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння житловою квартирою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підібрали раніше їм знайому ОСОБА_13 , яка перебувала у скрутному матеріальному становищі та запропонували їй за грошову винагороду виступити в якості фіктивного покупця квартири АДРЕСА_4 , ввівши її в оману щодо законності майбутніх дій.
Також, слідчий зазначив, що приблизно, в середині грудня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , розуміючи, що для посвідчення договору купівлі-продажу нотаріусу необхідно надати окрім інших правовстановлюючих документів, довідку про наявність або відсутність інформації про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , використовуючи як спосіб подальшого введення в оману нотаріуса із залученням невстановленої органом досудового розслідування особи виготовили недійсну довідку від КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради про наявність або відсутність інформації про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна №1092297, відповідно до якої ОСОБА_10 , нібито є власником квартири АДРЕСА_4 для подальшого її надання нотаріусу з метою забезпечення посвідчення фіктивної угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 .
Так, 29.12.2020 приблизно о 16-00 годині ОСОБА_5 , діючі за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою органом досудового розслідування особою, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи про те, що права на майно підлягають обов`язковій державній реєстрації у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ОСОБА_7 з відома ОСОБА_5 привів ОСОБА_10 , який виступав у ролі фіктивного продавця та ОСОБА_13 , яка виступала у ролі фіктивного покупця до нотаріуса ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_6 та безпосередньо перед проведенням угоди перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_4 , представившись спеціалістом з продажу нерухомості та використовуючи як спосіб введення в оману надав нотаріусу ОСОБА_14 фіктивні правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_4 , а саме: договір купівлі-продажу ВАВ №616665 від 29.10.2002 року, посвідчений нотаріусом ОСОБА_11 , та довідку з КП «Харківське міське БТІ» щодо підтвердження права власності на квартиру за ОСОБА_10 №1092297, яка насправді не видавалась. Після отримання вищевказаних документів нотаріус, прийнявши їх за достовірні посвідчив договір купівлі продажу №НМР105414 від 29.12.2020 згідно якого ОСОБА_10 продав у власність ОСОБА_13 квартиру за адресою: АДРЕСА_3 ., та про що вніс відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Внаслідок чого квартира за адресою: АДРЕСА_3 була перереєстрована на нового власника ОСОБА_13 .
Слідчий зазначає, що своїми умисними діями ОСОБА_5 , діючі за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою органом досудового розслідування особою, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_4 , вартістю відповідно до висновку оціночно-будівельної експертизи №21391/24693 від 27.09.2021 766 432,00 гривень, внаслідок чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 звернули вищевказану квартиру на свою користь шляхом фіктивної реєстрації права власності на підставну особу ОСОБА_13 , завдавши територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради матеріальну шкоду в сумі 766 432,00 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману вчиненому за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах.
Крім того, слідчий вказує, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що вона у невстановлений день, час та місці, діючі за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та невстановленою органом досудового розслідування особою, розділивши між собою злочинні ролі щодо вчинення злочину, діючи з корисливих мотивів, достовірно знаючи про те, що права на майно підлягають обов`язковій державній реєстрації у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вирішили незаконно заволодіти житловою квартирою, а саме зареєструвати право власності на майно на підставну особу, шляхом обману та з використанням завідомо підроблених документів, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 .
Слідчий зазначає, що приблизно в грудні 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за невідомих обставин дізнавшись про те, що мешканка квартири АДРЕСА_8 ОСОБА_15 за адресою: АДРЕСА_9 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , та діючи повторно, переслідуючи корисливі мотиви, з метою отримання незаконної матеріальної вигоди в цілях особистого збагачення, за рахунок незаконного заволодіння нерухомим майном, вирішили заволодіти чужим майном, а саме квартирою АДРЕСА_10 із використанням недостовірних та підроблених документів провести реєстрацію вказаної квартири як об`єкта права власності, після чого в подальшому продати її добросовісному набувачу, як житлову квартиру, достовірно знаючи, що вказана квартира є неприватизованою та померла ОСОБА_15 спадкоємців за законом чи заповітом не має, спадкові справи з часу відкриття спадщини не заведено та, що вищевказана квартира мала перейти у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради в порядку передбаченому положеннями ст. 1277 Цивільного кодексу України, як відумерла спадщина.
Слідчий вказує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали підшукувати інформацію про осіб, які перебувають у скрутному матеріальному становищі з метою їх подальшого використання для укладання фіктивних угод та незаконної перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_10 . Так, з цією метою, в листопаді 2020 ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 познайомились з ОСОБА_16 та за грошову винагороду в сумі 200 доларів США запропонували останній прийняти участь в якості фіктивного продавця квартири АДРЕСА_10 , достовірно знаючи, що ОСОБА_16 ні якого відношення до цієї квартири немає, ввівши її в оману про законність майбутніх дій. Після того, як ОСОБА_16 на вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 погодилась за матеріальну винагороду виступити в якості фіктивного продавця квартири, будучи введена в оману, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 достовірно знаючи, що квартира АДРЕСА_10 , є неприватизованою для створення нібито правових підстав для подальшої перереєстрації права власності, усвідомлюючи, що для отримання права на чуже майно необхідний правовстановлюючий документ, який у подальшому надасть змогу перереєструвати право власності на квартиру АДРЕСА_10 на іншу особу, використовуючи як спосіб подальшого введення в оману нотаріуса при подальшій перереєстрації право власності на квартиру із залученням невстановленої органом досудового розслідування особи виготовили неіснуюче свідоцтво про право власності на житло від 14.05.2007 № НОМЕР_1 відповідно до якого квартира АДРЕСА_10 , належить ОСОБА_16 .
Крім того, слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою органом досудового розслідування особою з метою подальшого введення в оману нотаріуса створили нібито правові підстави для подальшої перереєстрації права власності квартири АДРЕСА_10 , використовуючи при цьому свідоцтво про право власності на житло, яке не існує. Продовжуючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння житловою квартирою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підібрали раніше їм знайому ОСОБА_13 , яка перебувала у скрутному матеріальному становищі та запропонували їй за грошову винагороду виступити в якості фіктивного покупця квартири АДРЕСА_10 .
Слідчий вказує, що приблизно, в середині грудня 2020 року ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , розуміючи, що для посвідчення договору купівлі-продажу нотаріусу необхідно надати окрім інших правовстановлюючих документів, довідку про наявність або відсутність інформації про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , використовуючи як спосіб подальшого введення в оману нотаріуса із залученням невстановленої органом досудового розслідування особи виготовили недійсну довідку від КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради про наявність або відсутність інформації про зареєстроване право власності на об`єкт нерухомого майна №1092447, для подальшого її надання нотаріусу з метою забезпечення посвідчення фіктивної угоди купівлі-продажу квартири АДРЕСА_10 .
Так, 15.01.2021 приблизно о 16-30 годині ОСОБА_5 діючі повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою органом досудового розслідування особою, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, достовірно знаючи про те, що права на майно підлягають обов`язковій державній реєстрації у відповідності до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ОСОБА_7 з відома ОСОБА_5 привів ОСОБА_16 , яка виступала у ролі фіктивного продавця та ОСОБА_13 , яка виступала у ролі фіктивного покупця до нотаріуса ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_6 та безпосередньо перед проведенням угоди перереєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_10 використовуючи як спосіб введення в оману надав нотаріусу ОСОБА_14 фіктивні правовстановлюючі документи на квартиру АДРЕСА_10 , а саме: свідоцтво про право власності на житло від 14.05.2007 № НОМЕР_1 , та довідку з КП «Харківське міське БТІ» щодо підтвердження права власності на квартиру за ОСОБА_16 №1092447, яка насправді не видавалась. У свою чергу ОСОБА_5 з метою сплати збору до пенсійного фонду за купівлю майна, а саме житлової квартири за адресою: АДРЕСА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_7 із використанням банківської картки своєї доньки ОСОБА_17 здійснила переказ 11700 гривень на банківську картку нотаріуса ОСОБА_14 , з яких 4200 гривень є пенсійним збором, а 7500 гривень за вчинення нотаріальної дії з продажу нерухомості. Після отримання вищевказаних документів нотаріус, прийнявши їх за достовірні посвідчив договір купівлі продажу №НМР105429 від 15.01.2021 згідно якого ОСОБА_16 продала у власність ОСОБА_13 квартиру за адресою: АДРЕСА_7 та про що вніс відомості у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Внаслідок чого квартира за адресою: АДРЕСА_7 була перереєстрована на нового власника ОСОБА_13 .
Слідчий вказує, що своїми умисними діями ОСОБА_5 , діючі повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою органом досудового розслідування особою, керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна незаконно заволоділи квартирою АДРЕСА_10 , вартістю відповідно до висновку оціночно-будівельної експертизи №21394/24692 від 27.09.2021 593 655,00 гривень, внаслідок чого ОСОБА_5 та ОСОБА_7 звернули вищевказану квартиру на свою користь шляхом фіктивної реєстрації права власності на підставну особу ОСОБА_13 , завдавши територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради матеріальну шкоду на 593 655,00 гривень, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном, шляхом обману вчиненому повторно та за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.
У зв`язку з чим, 12.11.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах вчиненому повторно та у заволодінні чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах.
Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинила кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.
Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави. У зв`язку з тим, що в результаті протиправних дій, вчинених ОСОБА_5 спричинена матеріальна шкода в особливо великих розмірах, а саме 1360087 грн., що шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та з урахуванням майнового стану підозрюваного, сторона обвинувачення вважає, що розмір застави , визначений п.3 ч.5 ст.182 КПК України, не забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК, тому необхідно визначити розмір застави у сумі 1 360 087 грн.
Сторона захисту заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того, сторона захисту просила врахувати особу підозрюваної, її процесуальну поведінку, яка раніше не судима, має постійне місце проживання, на її утримані перебуває малолітня донька, яка має хронічне захворювання, у зв"язку з чим потребує постійного догляду та не відвідує навчальний заклад. З огляду на зазначене, сторона захисту прохала суд відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та докази у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.
В провадженні Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 11.02.2021 за №0000413, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, в рамках якого подається дане клопотання.
12 листопада 2021 року об 11 годині 10 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.
Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.
У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи
Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.
Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.
Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».
З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах вчиненому повторно та у заволодінні чужим майном шляхом обману за попередньою змовою групою осіб у особливо великих розмірах.
Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 підозрюється, остання є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.
За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів: даними, які містяться в заяві ОСОБА_12 ; показаннями свідка ОСОБА_12 , які містяться в протоколі допиту від 11.08.2021; даними, які містяться в Ордері №80219 від 30.03.1984, відповідно до якого ОСОБА_8 видано ордер на право отримання двокімнатної квартири загальною площею 30,09 кв.м. в квартирі АДРЕСА_4 . Склад сім`ї: ОСОБА_8 наймач, ОСОБА_12 дружина, ОСОБА_9 син; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_12 від 11.08.2021; даними, які містяться в Договорі купівлі-продажу від 29.12.2020, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Харківської області ОСОБА_14 , ОСОБА_10 передає у власність, а ОСОБА_13 приймає квартиру АДРЕСА_4 . Квартира є двокімнатною, загальною площею 49,7 кв.м., житлова площа 32,5 кв.м.; даними, які містяться в Договорі купівлі-продажу квартири від 29.10.2002, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_11 , ОСОБА_12 передала, а ОСОБА_10 прийняв у власність, належну ОСОБА_12 на праві приватної власності квартиру АДРЕСА_4 ; даними, які містяться в Довідці про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів №1092297 від 28.12.2020, квартира за адресою: АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_10 на підставі договору купівлі-продажу, посвідчений 29.10.2002 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , р.№6575; даними, які містяться в заяві ОСОБА_10 від 29.12.2020 до нотаріуса щодо відсутності осіб, які мають право на користування квартирою; даними, які містяться в заяві ОСОБА_10 від 29.12.2020 до нотаріуса про те, що він не перебуває у шлюбі; даними, які містяться в заяві ОСОБА_13 від 29.12.2020 до нотаріуса про те, що вона не перебуває у шлюбі; даними, які містяться в заяві ОСОБА_10 від 29.12.2020 до нотаріуса про те, що об`єкти нерухомого майна ним не відчужувались; даними, які містяться у відповіді нотаріуса ОСОБА_11 від 04.03.2021 про те, що нею не посвідчувався договір купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_4 ; даними, які містяться в листі КП «Харківське міське БТІ» від 02.09.2021 про те, що довідка про підтвердження права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 на запит нотаріуса не видавалась; даними, які містяться в ухвалі Московського районного суду м. Харкова від 15.04.2021, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_4 , право власності на яку на час звернення з клопотанням до суду зареєстроване за ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу від 29.12.2020 (реєстровий №635), посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_14 шляхом заборони будь-яким особам здійснювати відчуження вказаної квартири та розпоряджатися нею; показаннями свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі допиту від 12.08.2021; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_10 від 18.08.2021; показаннями свідка ОСОБА_14 , які містяться в протоколі допиту від 26.08.2021; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_14 від 26.08.2021; даними, які містяться в повідомленні ОСОБА_14 про скоєння злочину від 10.02.2021; даними, які містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 245004565 від 18.02.2021, відповідно до якої двокімнатна квартира загальною площею 49,7 кв.м., житлова площа 32,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 на праві приватної власності належить ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 635, виданий 29.12.2020, виданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 ; даними, які містяться в листі КП «Харківське міське БТІ» від 04.03.2021 про те, що реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , не проводилась; даними, які містяться в довідці з виконавчого комітету Харківської міської ради від 16.03.2021 про те, що реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 , не проводилась; показаннями свідка ОСОБА_18 , які містяться в протоколі допиту від 06.07.2021; показаннями свідка ОСОБА_13 , які містяться в протоколі допиту від 03.08.2021; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_13 від 03.08.2021; даними, які містяться в заяві ОСОБА_14 про вчинення злочину; даними, які містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 252050508 від 09.04.2021, відповідно до якої однокімнатна квартира загальною площею 33,2 кв.м., житлова площа 16,6 кв.м., за адресою: АДРЕСА_7 на праві приватної власності належить ОСОБА_13 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 17, виданий 15.01.2021, виданий приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_14 ; даними, які містяться в Договорі купівлі-продажу квартири від 15.01.2021, відповідно до якого ОСОБА_16 передає у власність, а ОСОБА_13 приймає квартиру АДРЕСА_10 , загальною площею 33,2 кв.м., житлова площа 16,6 кв.м.; даними, які містяться в довідці виконавчого комітету Харківської міської ради від 13.05.2021 про те, що свідоцтво про право власності на квартиру ОСОБА_16 не видавалось; даними, які містяться в Свідоцтві про право власності на житло від 14.05.2007, реєстраційний № НОМЕР_1 , відповідно до якого ОСОБА_16 дійсно має на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , загальною площею 33,2 кв.м.; даними, які які містяться в Довідці про наявність або відсутність інформації про зареєстровані права на об`єкт нерухомого майна з перевіркою відомостей з відкритих інформаційних ресурсів №1092447 від 12.01.2021, відповідно до якої квартира за адресою: АДРЕСА_7 на праві приватної власності належить ОСОБА_16 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.05.2007, видане Вііділом приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департмаент економіки та комунального майна Виконавчого комітету Харківської міської ради, р. № 5-03-217223; даними, які містяться в заяві ОСОБА_16 до нотаріуса щодо відсутності осіб, які мають право користування квартирою від 15.01.2021; даними, які містяться в заяві ОСОБА_16 до нотаріуса про те, що квартира не є спільною сумісною власністю від 15.01.2021; даними, які містяться в заяві ОСОБА_13 до нотаріуса про те, що вона не перебуває у шлюбі від 15.01.2021; даними, які містяться в заяві ОСОБА_16 до нотаріуса про те, що продаж квартири нею здійснюється вперше від 15.01.2021; даними, які містяться в листі КП «Харківське міське БТІ» № 6660/0412/21 від 02.09.2021 про те, що реєстраційна справа на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 , не складалась; даними, які містяться в листі КП «Харківське міське БТІ» № 3952/0412/21 від 17.05.2021 про те, що реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_7 за ОСОБА_16 не проводилась; показаннями свідка ОСОБА_19 , які містяться в протоколі допиту від 06.07.2021; показаннями свідка ОСОБА_16 , які містяться в протоколі допиту від 12.08.2021; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_16 від 18.08.2021; даними, які містяться у відповіді на доручення № 70/1-7313 від 15.09.2021 за підписом заступника начальника Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_20 , відповідно до якої, в ході досудового розслідуванні встановлено причетність до вказаних кримінальних правопорушень наступних громадян: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 та користується транспортним засобом Ford Explorer, р.н. НОМЕР_2 ; ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_11 ; даними, які містяться в протоколах за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, відео котроль особи від 26.08.2021 з відміткою «розсекречено»; даними, які містяться у висновках експерта № 21394/24692, 21391/24693 за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи, складених 27.09.2021; даними, які містяться в протоколах обшуків від 28.09.2021; даними, які містяться в протоколах огляду предмету від 29.09.2021 та додатках до протоколів огляду предметів від 29.09.2021; даними, які містяться в постанові про визнання речовими доказами від 29.09.2021; показанями свідка ОСОБА_10 , які містяться в протоколі додаткового допиту від 11.11.2021; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 від 11.11.2021 з довідкою до протоколу; показаннями свідка ОСОБА_13 , які містяться в протоколі додаткового допиту від 09.11.2021; даними, які містяться в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 09.11.2021 з довідкою до протоколу.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України за викладених у клопотанні обставин.
Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно вплинути на свідків у кримінальному провадженні, в тому числі на тих, що не допитані в ході досудового розслідування.
Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України, які є тяжким та особливо тяжким злочинами. Санкція частини 4 статті 190 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.
Очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.
Крім того, в межах розгляду даного клопотання встановлено, оскільки не заперечувалося підозрюваною, остання має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, який вона на виконання ухвали слідчої судді від 27.05.2021 здала на зхберігання до ГУДМС України в Харківській області.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного або інших зацікавлених осіб, як на свідків, так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб.
Разом з тим, слідча суддя вважає не доведеними ризики перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином за його необґрунтованістю стороною обвинувачення.
Слідча суддя вважає не доведеним ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася. А тому, будь-які обґрунтовані підстави вважати, що наявний ризик можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, з посиланням на те, що в провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст.190 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.146 КК України, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.3 ст.358 КК України, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.4 ст.358 КК України, без надання відповідного обвинувального вироку, є неприпустимим і суперечить презумпції невинуватості.
Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:
- ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України: ч.3 ст.190 КК України є тяжким, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років; ч.4 ст.190 КК України є особливо тяжким, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна,;
- дані щодо особи ОСОБА_5 ,яка: раніше не судима, разом з цим 27.05.2021 до ОСОБА_5 , як підозрюваної у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.15 ч.3 ст.146, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28 ч.3 ст.358, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28 ч.4 ст.358 КК України, ухвалою слідчого судді застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який останньою не порушувався та відповідно до ч.6 ст. 181 КПК України вважається скасованимна даний час ; розлучена, має на утримані малолітню доньку, яка перебуває на її утримані та має хронічне захворювання, у звязку з чим потребує постійного доголяду; офіційно ніде не працює, має постійне місце проживання.
Разом з цим, пунктами 3, 4, 5, 8 ч. 1 ст. 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного.
Дослідивши в сукупності матеріали клопотання наданні як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, слідча суддя вважає, що прокурор не довів шляхом доказування в судовому засіданні, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, у порівнянні з триманням під вартою, стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , буде недостатнім застосування домашнього арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження, призначення якого обумовлює необхідність контролю за дотриманням підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, а також унеможливить запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За викладених у сукупності обставин, слідча суддя дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.
Враховуючи, що чинне законодавство надає можливість покладення додаткових обов`язків при обранні такого запобіжного заходу, як домашній арешт, слідча суддя вважає за необхідне покладення на підозрювану ОСОБА_5 додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово; утриматись від будь якого спілкування зі свідками та потерпілими по вказаному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Разом з цим, наявність контролю з боку уповноважених осіб стане надійною запорукою щодо унеможливлення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі на які посилався слідчий та прокурор та при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність домашнього арешту прокурор разом зі слідчим не позбавлені процесуальної можливості, в будь-який момент звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, щодо зміни запобіжного заходу на більш тяжкий.
З огляду на те, що стороною обвинувачення недоведено неможливості застосування до підозрюваної ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідча суддя приходить до висновку про часткове задоволення клопотання слідчого Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 . Застосувати до підозрюваної запобіжний у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід стане надійною запорукою дотримання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків, а покладення на неї додаткових обов`язків забезпечить дотримання вимог ст. 2 та ч. 2 ст. 28 КПК України, щодо проведення досудового розслідування у розумні строки.
Крім того, відповідно до частини 6 статті 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного не більше двох місяців (ч. 7 ст. 194 КПК України).
Частина 1 статті 219 КПК України зазначає, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину, з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, становить вісімнадцять місяців (пункт 2 частина 2 стаття 219 КПК України).
Водночас, частина 1 статті 294 КПК України встановлює, що досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру може бути неодноразово продовжено слідчим суддею за клопотанням сторони обвинувачення, якщо таке досудове розслідування неможливо закінчити у встановлені законодавцем строки.
Поряд із вказаним, пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК України визначено, що досудове розслідування злочину повинно бути закінчене протягом двох місяців після повідомлення особі про підозру у його скоєнні.
В межах розгляду даного клопотання про обрання запобіжного заходу встановлено, що 28.09.2021 о 08 годині 50 хвилин, у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190 КК України.
Оскільки строк досудового розслідування у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000413 від 11 лютого 2021 року закінчується 28.11.2021, то з урахуванням положень ч.1 ст. 219 КПК України, строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом, а також виконання обов`язків належить визначити на 15 (п`ятнадцять) днів, тобто до 26.11.2021 включно, в межах строку досудового розслідування.
Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 372, 376 ч.2 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання, а саме заборонити підозрюваній залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в межах строку досудового розслідування, на 15 (п"ятнадцять) днів до 26.11.2021 включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою;
-не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду з місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово;
-утриматись від будь якого спілкування зі свідками та потерпілими по вказаному кримінальному провадженню;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Ухвалу направити для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваної через слідчого Харківського РУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 .
Встановити строк дії ухвали до 26.11.2021.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено 15.11.2021.

Слідча суддя ОСОБА_1