Справа № 761/798/22
Провадження № 1-кс/761/1159/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2022 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника 2 відділення 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів в рамках досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000111 від 29.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Начальник 2 відділення 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_4 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходиться в оператора мобільного зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

Клопотання мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 29.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України.

Протягом листопада 2019 року громадянином України ОСОБА_5 , мешканцем м. Збараж Тернопільської області на території Тернопільської області відшукано культурні цінності, а саме предмети, які являють собою фрагменти старовинних предметів посуду та дрібних знарядь, датованих пізнім римським часом, а саме третім століттям нашої ери, та є унікальними пам`ятками старовини пізньоримського часу і відповідно до ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ст. 18 Закону України «Про охорону археологічної спадщини» є власністю України.

Так, 29.11.2019 ОСОБА_5 перебуваючи у власному помешканні за адресою: АДРЕСА_2 , розуміючи, що привласнений ним скарб з вищевказаних фрагментів посуду та предметів є пам`яткою археології і державною власністю та має особливу історичну, наукову та культурну цінність, діючи умисно, з корисливих мотивів, протиправно, всупереч вимогам ч. 2 ст. 17, ч.ч. 1,2 ст. 36 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону археологічної спадщини», використовуючи персональний комп`ютер розмістив в мережі Інтернет на сайті аукціону « ІНФОРМАЦІЯ_2 » фотографії частини знайденого ним скарбу, а саме: половини великого блюда овальної форми з двома ручками, оформленими у вигляді стилізованого листя із вигравіюваним зображенням риби, шириною 11.3 см., довжиною 45 см.; четвертої частини срібної тарілки (блюда) діаметром близько 47 см., край якої рельєфно прикрашений карбованими перлиноподібними потовщеннями; ложки; ножа; продовгуватого предмету; предмету у вигляді списоподібного леза; кубку з металевою оббивкою руків`я з напівсферичною нижньою частиною та двома місяцеподібними металевими оббивками верхньої частини у якості лоту, використавши для цього нік-нейм користувача аукціону - « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Надалі, на початку грудня 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування на цей час не встановлено, ОСОБА_5 діючи всупереч вимогам ч. 2 ст. 17, ч.ч. 1,2 ст. 36 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону археологічної спадщини», під час телефонної розмови із громадянином України ОСОБА_6 , домовився про протиправний продаж вказаного скарбу, виставленого ним раніше у якості лоту на сайті аукціону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який є пам`яткою археології, належить державі і має особливу історичну, наукову та культурну цінність.

Після цього, ОСОБА_5 на початку грудня 2019 року, більш точної дати в ході досудового розслідування на цей час не встановлено, на виконання раніше досягнутої із ОСОБА_6 протиправної домовленості, перебуваючи на території залізничного вокзалу в АДРЕСА_3 , діючи всупереч вимогам ч. 2 ст. 17, ч.ч. 1,2 ст. 36 Закону України «Про охорону культурної спадщини», ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону археологічної спадщини», продав останньому частину зазначеного скарбу, а саме: половину великого блюда овальної форми з двома ручками, оформленими у вигляді стилізованого листя із вигравіюваним зображенням риби, шириною 11.3 см., довжиною 45 см.; четверту частину срібної тарілки (блюда) діаметром близько 47 см., край якої рельєфно прикрашений карбованими перлиноподібними потовщеннями; ложку; ніж; продовгуватий предмет; предмет у вигляді списоподібного леза; кубок з металевою оббивкою руків`я з напівсферичною нижньою частиною та двома місяцеподібними металевими оббивками верхньої частини, які є пам`яткою археології, що належить державі і має особливу історичну, наукову та культурну цінність, отримавши за це від вищевказаної особи грошові кошти у сумі 6 тисяч Євро, що у перерахунку на гривню за офіційним курсом НБУ склало 155535 грн.

Після цього, упродовж грудня 2019 року - травня 2020 року зазначені культурні цінності, які є власністю України, були незаконно переміщені через митний кордон України поза митним контролем, з приховуванням від митного контролю, на територію Федеративної Республіки Німеччина невстановленою групою осіб, де за невстановлених на цей час обставин, опинились у якості лотів № 637 та № 638 аукціону « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (м. Мюнхен, ФРН).

Згідно з листом ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі МКІП) від 09.06.2020 № 7323/6.11.5, свідоцтво на вивезення (тимчасове вивезення) зазначених вище культурних цінностей з території України МКІП не видавалося.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 протягом 2019-2020 років неодноразово здійснював переміщення через митний кордон України предметів, що становлять культурну цінність, з приховуванням від митного контролю або поза ним з метою їх подальшого продажу в країнах ОСОБА_7 та використовував номер мобільного стільникового зв`язку НОМЕР_1 (ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ») та НОМЕР_2 (ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_7 »).

Використання ОСОБА_6 вищевказаного номеру мобільного телефону підтвердилося протоколами слідчих дій, проведених у кримінальному провадженні.

Згідно листа ІНФОРМАЦІЯ_8 від 28.01.2021 у період з 22.03.2019 по 23.12.2019 ОСОБА_6 п`ять разів виїжджав з території України на територію Угорщини.

Окрім того, під час огляду вилученого в ході проведення обшуку в ОСОБА_6 мобільного телефону встановлено наявність листування у месенджері «Viber» із особами, які користуються номерами австрійського мобільного оператора « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також наявність в списку контактів останнього номерів телефонів інших осіб, користувачів даного оператора. Зокрема, під час огляду телефона встановлено наявність листування вказаної особи із абонентом « ОСОБА_8 », який користується номером НОМЕР_3 ( ОСОБА_9 ). В ході спілкування у месенджері «Viber» ОСОБА_6 звертався до абонента, називаючи його « ОСОБА_10 ». Також, відповідно до отриманої під час огляду смартфона інформації, ОСОБА_6 та « ОСОБА_10 » обговорюють між собою цінність предметів археології в країнах Євросоюзу, а також конспіративно обговорюють пересилку таких предметів провідниками залізничного транспорту, та взаємні розрахунки за надання таких послуг. Окрім цього, у списку контактів смартфона ОСОБА_6 містяться і інші австрійські контакти, зокрема: « ОСОБА_11 : НОМЕР_4 », « ОСОБА_12 : НОМЕР_5 » (на прізвище ОСОБА_13 ).

Відповідно до відповіді компетентних органів Федеративної республіки Німеччина на запит про надання міжнародної правової допомоги, особа, яка в лютому 2020 року передала до німецького аукціону « ОСОБА_14 » знайдені в Україні предмети римського посуду був мешканець Австрії - ОСОБА_15 ( ОСОБА_16 ), користувач номеру мобільного телефону НОМЕР_3 .

З метою повного, всебічного і неупередженого розслідування кримінального провадження, а також підтвердження факту спілкування ОСОБА_6 із ОСОБА_15 на території Угорщини, а також для встановлення кола інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, причетних до вчинення контрабандного переміщення культурних цінностей через митний кордон України, на даний час необхідно отримати інформацію стосовно дати, часу і тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань абонентів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 у період з 01.12.2019 по 20.05.2021, з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання; вхідних, вихідних SMS-повідомлень і інформацію про GPRS-трафік, з урахуванням нульових дзвінків вказаного номеру телефону; щодо належності номеру конкретній особі (у випадку, якщо абонент є контрактним).

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Подав слідчому судді заяву, в якому клопотання підтримав, просив провести розгляд за його відсутності та задовольнити.

Зважаючи на вимоги ст.163 КПК України слідчий суддя вважає можливим розглядати клопотання у відсутності представників осіб, у володінні яких знаходяться документи, дозвіл на тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий.

Вивчивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями ст. 132 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні зазначаються можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини під поняттям необхідності слід розуміти, що втручання відповідає нагальній суспільній необхідності та що воно пропорційне з правомірною метою, яку планується досягти (п. 67 справи «ОЛССОН (OLSSON) проти Швеції», п. 44 справи «Камензинд проти Швейцарії» та інші).

Також, з метою дотримання принципу верховенства права, органи влади повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання та збереження доказів, які стосуються події злочину. Це не є обов`язком досягнення результату, але обов`язком вжиття заходів. Зазначені усталені принципи були висловлені, у тому числі, у справах: «Холодков і Холодкова проти України» (заява 29697/08, рішення від 07 травня 2015 року), «Сердюк проти України» (заява 61876/08, рішення від 12 березня 2015 року), «Мащенко проти України» (заява №42279/08, рішення від 11 червня 2015 року).

Як встановлено слідчим суддею та вбачається з матеріалів кримінального провадження, які долучені до клопотання слідчого, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 29.05.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України.

Разом з тим, слідчим не доведено необхідності вилучення вказаних у клопотанні документів за період з 01.05.2020 року по 20.05.2021 року, оскільки з матеріалів клопотання не вбачається, що досудове розслідування здійснюється за вказаний період, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що надання завірених належним чином копій вказаних документів за період з 01.12.2019 року по 01.05.2020 року буде достатнім для досягнення мети зазначеного тимчасового доступу.

Відповідно до ч.2 ст.562 КПК України у разі якщо при зверненні за допомогою в іноземній державі необхідно виконати процесуальну дію, для проведення якої в Україні потрібен дозвіл прокурора або суду, така процесуальна дія потребує надання відповідного дозволу прокурором або судом у порядку, встановленому цим Кодексом, лише у разі, якщо це передбачено міжнародним договором або є обов`язковою умовою надання такого виду допомоги за законодавством запитуваної сторони. При цьому строк дії такого дозволу не обмежується, а належно засвідчена копія дозволу долучається до матеріалів запиту.

Згідно статті 10а Державного основоного закону від 21 грудня 1867 року Про загальні права громадян королівств та країн, представлених в Райхсрате (Імперській Раді), телекомунікаційну таємницю порушувати заборонено; винятки з положення попереднього абзацу допускаються лише за рішенням суду відповідно до чинного законодавства.

Враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за яким відкрите кримінальне провадження та в межах якого подано вказане клопотання, обставини, встановлені під час досудового розслідування даного кримінального провадження, наведені у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що вказані слідчим у клопотанні документи мають значення для кримінального провадження, які самостійно, а також у сукупності із іншими доказами будуть мати суттєве значення для з`ясування обставин злочину, у зв`язку з чим клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 132, 159 - 164 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити частково.

Надати працівникам компетентних органів Австрійської Республіки, що уповноважені на виконання запиту про міжнародну правову допомогу, дозвіл на тимчасовий доступ до наступної інформації, яка знаходиться в оператора мобільного зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) з можливістю її вилучення в електронному вигляді, а саме: інформації про зв`язок користувачів телефонних номерів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 із наданням інформації щодо з`єднань вказаних телефонних номерів з усіма телефонними номерами у період з 01.12.2019 року по 01.05.2020 року включно із зазначенням дати, часу, тривалості з`єднань, базових станцій з прив`язкою до місцевості в момент кожного вхідного та вихідного телефонного з`єднання, номерів телефонів і абонентів, з якими здійснювались з`єднання, та змісту вхідних-вихідних текстових sms-повідомлень, що надходили на телефонні номери НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 і відправлялись із зазначених номерів стільникового зв`язку у вищевказаний період часу та інформацію щодо власників (користувачів) даних номерів телефону.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Строк дії ухвали у відповідності до ч.2 ст. 562 КПК України не обмежено.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙСУДДЯ ОСОБА_17