У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.01.2022 Справа №607/537/22
провадження № 1-кс/607/238/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарях: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих /розшукових/ дій, тобто проведення додаткового одночасного допиту свідка ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 та зобов`язання слідчого вчинити таку дію,
встановила:

слідчому судді надійшла скарга ОСОБА_4 у якій вона просить зобов`язати слідчого провести додатковий одночасний допит свідка ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 . В обґрунтування цих вимог зазначає, що таку дію слід провести для усунення розбіжностей у показаннях.
ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала вказані вимоги. Пояснила, що під час проведення одночасного допиту її та ОСОБА_6 у кабінеті слідчого було багато людей. Вони насміхались над нею, чинили на неї тиск та вчиняли щодо неї насильство. Вона не задавала ОСОБА_6 жодних питань, оскільки не встигла їх собі підготувати. Хоча і підтвердила, що при проведенні зазначеної слідчої /розшукової/ дії був присутній адвокат ОСОБА_7 на її стороні, вважає, що захисника вона не мала.
Слідчий СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив. Пояснив, що справді відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про додатковий одночасний допит її та ОСОБА_6 , оскільки вважав його безпідставним. Під час одночасного допиту вказаних осіб, вони не мали жодних питань одне до одного. Також оголосив в судовому засіданні постанову Першого заступника Керівника Тернопільської окружної прокуратури, якою було скасовано постанову від 10 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001735.
Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу, долучені до неї документи, слідчий суддя приходить до таких висновків:
Слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001735 від 01 травня 2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 129 КК України. /далі Кримінальне провадження/
04 липня 2019 року у Кримінальному провадженні було проведено одночасний допит потерпілої ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 .
17 грудня 2021 року ОСОБА_4 подала до СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області клопотання, у якому просить викликати свідка ОСОБА_6 для додаткового одночасного допиту з нею. Це, на думку ОСОБА_4 , слід здійснити для «доведення розбіжності в показах».
20 грудня 2021 року слідчий у Кримінальному провадженні розглянув вказане клопотання ОСОБА_4 та відмовив у його задоволенні, про що виніс вмотивовану постанову /далі Спірна постанова/. Обґрунтовуючи таке своє рішення, слідчий вказав, що у матеріалах кримінального провадження наявний протокол одночасного допиту між потерпілою ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_6 від 04 липня 2019 року, а тому доцільності у такому повторному допиті доцільності немає.
Надавши оцінку таким обставинам справи, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне:
завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура /ч. 1 ст. 2 КПК України/.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Частиною 1 статті 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно вимог ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення/; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися /використовувалися/ для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.
Основним засобом збирання доказів, а отже і способом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих /розшукових/ дій.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчими /розшуковими/ є дії, спрямовані на отримання /збирання/ доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Однією із таких слідчих /розшукових/ дій є допит.
Згідно із ч. 9 ст. 224 КПК України, слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях. На початку такого допиту встановлюється, чи знають викликані особи одна одну і в яких стосунках вони перебувають між собою. Свідки попереджаються про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань і за давання завідомо неправдивих показань, а потерпілі - за давання завідомо неправдивих показань.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно ч.ч. 1, 3, 5 ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування. Рішення слідчого приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий визнає це за необхідне. Постанова слідчого складається з: 1/ вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2/ мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3/ резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час /строки/ його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови. Постанова слідчого виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення.
З процитованих вище норм процесуального права випливає, що, оцінюючи клопотання потерпілого про вчинення слідчих /розшукових/ дій на предмет наявності підстав для його задоволення, уповноважена особа зобов`язана встановити чи: спрямовані вони на отримання /збирання/ доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; наявні достатні відомості, що вказують на можливість досягнення їх мети.
При цьому така уповноважена особа не може залишати поза увагою й інші обставини, котрі є не менш важливими, до яких відноситься те, чи існує процесуальна доцільність у проведенні запропонованих слідчих /розшукових/ дій, чи не порушуватиме такий процес загальних принципів кримінального провадження /в тому числі розумних строків/ та чи співмірним буде результат вказаних дій тому процесу, який до нього привів, меті їх проведення, а також чи доцільно вчиняти їх саме зараз.
Усі вказані обставини слідчий взяв до уваги, внаслідок чого Спірна постанова відповідає вимогам закону, є обґрунтованою, а викладені у ній висновки об`єктивними, зваженими та відповідають фактичним обставинам справи.
З процитованої вище ч. 9 ст. 224 КПК України вбачається, що метою проведення одночасного допиту особі є необхідність з`ясувати причину розбіжностей у показаннях.

Клопочучи про проведення додаткового одночасного допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , остання, хоча і зазначає, що потрібно це для того аби «довести розбіжність у показаннях», однак не зазначає, яких саме та у чому полягає така розбіжність.
Не розкриває цих питань ОСОБА_4 , ні у скарзі, ні при наданні пояснень у судовому засіданні.
З огляду на таку обставину, приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання, слідчий зробив обґрунтований висновок про те, що таку слідчу /розшукову/ дію проводити не доцільно, адже її ініціатор не наводить легітимної мети вчинення цих дій.
Саме тому для їх здійснення немає правової підстави, відповідно до ч. 2 ст. 223 КПК України.
Таким чином, у задоволенні скарги захисника слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 280, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
у задоволенні скарги ОСОБА_4 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих /розшукових/ дій, тобто проведення додаткового одночасного допиту свідка ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_4 , та зобов`язання слідчого вчинити таку дію у кримінальному провадженні № 0001735 від 01 травня 2013 року, відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1