Справа № 383/535/19
Номер провадження 1-кп/383/9/21
УХВАЛА

21 грудня 2021 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Бобринецького районного суду Кіровоградської області об`єднане кримінальне провадження за №0000036 та №0000037 від 10.02.2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Дібрівка Бобринецького району Кіровоградської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, із неповною середньою освітою, не військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 03.12.2004 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України від призначеного покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 06.03.2007 року Новоодеським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 121, ч.1 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі. 27.04.2017 року звільнений з Бердянської виправної колонії №77 на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19.04.2017 року умовно-достроково, не відбутий строк 2 роки 29 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обраний обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено, термін дії якого закінчується 03 січня 2022 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 , обґрунтованість висунутого обвинувачення та його серйозність, що свідчить про його суспільну небезпеку, а також те, що перебуваючи на волі обвинувачений матиме можливість переховуватися від суду, ухилятись від відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженню, які ще не давали свої показання в судовому засіданні, а більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобіганню ризикам та виконанню процесуальних обов`язків.

Обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки заявлені ризики є припущеннями.

Захисник обвинуваченого заперечив проти задоволення клопотання та просив відмовити в його задоволенні клопотання прокурора змінивши запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Законний представник малолітньої потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримала позицію прокурора.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Заслухавши думку учасників процесу щодо запобіжного заходу, дослідивши матеріали провадження, суд вважає необхідним клопотання прокурора задовольнити та продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Мета застосування запобіжного заходу визначена ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

У порядку ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисних, тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, має не зняту та не погашену у передбаченому законом порядку судимість, що вказує на ознаки його агресивної протиправної поведінки, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в період умовно-достроково звільнення від відбування покарання. Вказані обставини істотно підвищують ризик невиконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, обвинувачений до затримання проживав разом з потерпілою без реєстрації, іншого житла не має, не працевлаштований, тобто суспільно-корисною діяльністю не займається та особистих доходів для проживання не має, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків. На теперішній час обставини справи та особистість обвинуваченого змін не зазнала, а тому у суду є достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, які ще не допитані.

Крім того, при вирішені питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою встановлено, що інтереси суспільства щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою перевищують інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого та існування презумпції невинуватості.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст.177 КПК України, а також зважаючи на дані обвинувальних актів, справи та матеріалів клопотання, суд вважає, що клопотання прокурора відповідає вимогам статей 184, 199 КПК України, та переконаний у необхідності продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як наявні у матеріалах дані підтверджують продовження існування ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі заміни чи скасування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане надасть йому можливість переховуватись від суду, впливати на потерпілу і свідків, та не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків зокрема щодо явки до суду, що буде передумовою для затягування розгляду кримінального провадження та ускладнить виклик обвинуваченого, оскільки станом на дату розгляду питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого судовий розгляд не закінчено, не допитані свідки, які ще не давали показання в суді на допиті яких наполягає сам обвинувачений.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Доводи обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт суд відхиляє, адже такий запобіжний захід не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також і особі обвинуваченого ОСОБА_6 , який не працює, тобто доходу для проживання не має, власного житла не має, стійких соціальних зв`язків не має. Також виключається і можливість проживання обвинуваченого за адресою місця проживання потерпілої та свідка ОСОБА_9 з огляду на відсутність в матеріалах справи згоди останніх на проживання в одному житлі разом з обвинуваченим, обвинувачення у вчиненні правопорушення відносно потерпілої та наявний конфлікт з братом ОСОБА_9 , який є свідком по даному кримінальному провадженню, та високий ризик ухилення від суду.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

ОСОБА_6 обвинувачується у кримінальних правопорушень, пов`язаних із застосуванням насильства по відношенню до потерпілих, тому на виконання вимог положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України, суд не має підстав для визначення йому застави при продовженні застосування обраного виду запобіжного заходу.

На підставі вище викладеного та враховуючи матеріали обвинувачення, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, ОСОБА_6 необхідно продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 331, 350, 370, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України, продовжити строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 16 год. 15 хв. 18 лютого 2022 року.

Строк дії даної ухвали визначити до 16 год. 15 хв. 18 лютого 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - при відхиленні апеляції.

Суддя ОСОБА_1