1-кс/243/1327/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2021 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваної ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко - та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 3 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слов`янської окружної прокуратури, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000788 від «12» червня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1, 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу за підозрою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Житомир, українки, громадянки України, із повною середньою освітою, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючу, в силу ст. 89 КК України не маючу судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1, 2 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

В провадження Слов`янського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слов`янської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 .
У клопотанні слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий вважає, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1,2 ст.307 КК України, санкцією якої передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, тому необхідність обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, а саме:
1)Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) Незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні;
3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне

правопорушення, у якому підозрюється.
Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, ґрунтується на тому, що ОСОБА_4 будучи особою, яка підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення та заздалегідь знаючи, що за вчинене ним злочинне діяння кримінальна відповідальність передбачає міру покарання у вигляді позбавлення волі строком від шести до десяти років з конфіскацією майна, може побудити її на вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

У зв`язку з цим, можливий термін покарання за інкриміноване підозрюваній кримінальне правопорушення, свідчить про загрозу втечі останньої. При цьому наслідки і ризик втечі для підозрюваної можуть бути меншим злом, ніж кримінальне переслідування і процедура виконання покарання.

Крім того, достатніми є підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_4 схильна до вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, так як протягом тривалого часу проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням, остання двічі збувала наркотичні засоби, у зв`язку з чим на теперішній час обґрунтовано підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень за фактами збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено та у зв`язку з чим, в разі обрання відносно останньої запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність.

До того ж існує ризик впливу підозрюваної на свідків по кримінальному провадженню, який обумовлений тим, що на даному етапі досудового розслідування ще не встановлені повною мірою всі обставини кримінального правопорушення, не допитані всі свідки та інші особи у кримінальному провадженні, а отже ОСОБА_4 шляхом психологічного або фізичного впливу може здійснити тиск на свідків, в тому числі - на оперативного покупця з метою надання ними неправдивих показань, або зміни раніше наданих показань на інші, що значно буде ускладнювати об`єктивність досудового розслідування.

Слідчий зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів у будь-якому разі не забезпечить запобігання указаним ризикам, а також належну процесуальну поведінку підозрюваної, оскільки, перебуваючи на волі, навіть під домашнім арештом, умовлянням, погрозами, із використанням мобільного зв`язку ОСОБА_4 зможе здійснити незаконний вплив на свідків а також ухилитись від кримінальної відповідальності.
Єдиним запобіжним заходом, на думку слідчого, який здатен забезпечити виконання підозрюваної ОСОБА_4 покладених на неї обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Бахмутська державна установа виконання покарань №6 у Донецькій області», в задоволенні клопотання захисника підозрюваної про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - просив відмовити.
Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти застосування відносно його підзахисної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявив суду клопотання, в якому просив застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає, що прокурор не довів наявність ризиків, встановлених вимогами ст.177 КПК України. Вказав, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, перебуває на обліку у Слов`янському МЦЗ, з 12.05.2020 року

по 12.01.2021 року працювала на посаді штукатура у ТОВ "Арагорн", де зарекомендувала

себе позитивно. Зазначає, що ОСОБА_4 має незадовільний стан здоров`я та хронічне

захворювання гепатит С, у зв`язку з чим потребує постійного нагляду лікарів.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні просила не застосовувати відносно неї такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою, підтримала клопотання свого захисника, вважає, що можливо застосувати до неї більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд встановив наступні обставини та відповідні їм докази.
Відповідно до положень ч.1,2 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи, що положення чинного кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання суд користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.
Так, у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити у своїх рішеннях, а саме «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Суд, враховуючи відомості про сукупність обставин пред`явленої підозри, що інкримінується ОСОБА_4 та обсяг відомостей, які були повідомленні в судовому засіданні прокурором в клопотанні, приходить до переконання, що висновки досудового розслідування, викладені в клопотанні про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваної - не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.
Згідно ст. 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
З огляду на вищевказане суд зазначає, що проголошуючи «право на свободу», стаття 5 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» передбачає фізичну

свободу людини; її мета полягає в забезпеченні того, щоб жодна особа не могла бути
свавільно позбавлена свободи.
Приймаючи до уваги вищезазначене, суд разом з тим враховує позиції, думки та доводи підозрюваної на свою користь та її захисника щодо обрання запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, однак зазначає, що у даному кримінальному провадженні, в контексті пред`явленого обсягу підозри за ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, не перевищують саме суспільного інтересу у даній кримінальній справі, який з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, та його тяжкості є наявним в даній справі та полягає у повному, всебічному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання підозрюваною процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, на думку суду, не зможе в достатній мірі забезпечити додержання підозрюваною її обов`язків та запобігання процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Так, існування ризиків переховування від правосуддя у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий в клопотанні обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється існування ризиків переховування від правосуддя у випадку обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, слідчий в клопотанні обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у незаконному зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу. За вчинення інкримінованого кримінального правопорушення можливе покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Оцінивши у своїй сукупності доводи прокурора про існування вищевказаних ризиків, суд вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні повністю довела, що на теперішній час існують ризики того, що підозрювана може переховуватись від суду задля уникнення покарання.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Суд зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
У відповідності до п.п. 61,62 Рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підтав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обстави справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності

конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.
Також суд бере до уваги думку захисту, стосовно недоцільності та необгрунтованості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , однак вважає, що жодні обставини, на які посилалась сторона захисту в якості підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в судовому засіданні доведені не були.

Заслухавши думку всіх учасників кримінального провадження, як з приводу заявленого клопотання прокурора, так і клопотання захисника, дослідивши надані сторонами кримінального провадження матеріали, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: сукупність наявних відомостей про вчинення підозрюваною злочину особливої тяжкості, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, а саме позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_4 відсутність доказів та медичних відомостей, які б виключали можливість перебування підозрюваної під вартою та свідчили б, що стан здоров`я підозрюваної виключає можливість її перебування в установі виконання покарань, а також врахувавши ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були зазначені слідчим у клопотанні та повністю знайшли своє підтвердження під час судового засідання, зокрема ймовірність того, що підозрювана ОСОБА_4 у разі обрання запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою може переховуватись від суду задля уникнення кримінальної відповідальності, оскільки можливість уникнення покарання може бути для підозрюваної меншим злом ніж процедура його відбування у разі визнання її винною, суд вважає доведеним, що на теперішній час існують ризики, відповідно до яких є підстави обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Суд зважає на те, що підозрювана обґрунтовано підозрюється у незаконному зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичного засобу, тому ризик втечі існує з високим ступенем ймовірності.
Суд вважає, що зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про недостатність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою, для запобігання виникненню ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим суд вважає доцільним застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».
Суд також у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону розглянув й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваної, які передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешту у певний час доби на якому наполягали підозрювана та її захисник, однак вважає, що прокурором в судовому засіданні обґрунтовано було доведено, з посиланням на об`єктивні обставини справи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваної не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 178 183, 193, 196, 199, 314 КПК України,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.
Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Слов`янської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах УВП № 6 м. Бахмут Донецької області, через ІТТ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області строком 60 днів з моменту фактичного затримання, а саме: з 30 серпня 2021 року по 28 жовтня 2021 року включно.
Визначити підозрюваній ОСОБА_4 заставу у розмірі тридцяти розмірів прожиткового мінімуму на працездатну особу ( 2270 грн . 00 коп.) , що складає 68100 грн. 00 коп. ( шістдесят вісім тисяч сто гривень).

У разі внесення застави, яка може бути внесена у будь який момент, покласти на підозрювану ОСОБА_4 наступні обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися з м. Слов`янська, Донецької області без дозволу слідчого, прокурора та суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити, що у разі невиконання даних обов`язків, згідно зі ст.182 ч.8 КПК України, заставодавцем, а також якщо підозрювана будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом слідчого, прокурора та суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1

.