Справа № 464/9036/21
пр.№ 1-кп/464/240/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2022 року м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

учасника провадження законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/9036/21, внесене 16 листопада 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000943 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Львова, українка, громадянка України, із середньо спеціальною освітою, має інвалідність 3 групи з дитинства, тимчасово не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , в період часу з 01 листопада до 15 листопада 2021 року у точно не встановлений досудовим розслідуванням час перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 неодноразово конфліктувала із своїм малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказані конфлікти носили систематичний та продовжуваний характер.

У ході даних конфліктів ОСОБА_4 , на ґрунті неприязних стосунків, знаючи про те, що здоров`я будь-якої людини рівною мірою охороняється законом, протиправне посягання на нього є кримінально-караним, діючи цілеспрямовано, незаконно, протиправно, умисно, та з метою спричинення своєму малолітньому синові ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, реалізовуючи свій злочинний намір спрямований на нанесення тілесних ушкоджень протягом вищевказаного періоду наносила ОСОБА_7 різними предметами, які знаходились в помешканні, а саме: дерев`яною палицею, ременем та руками в хаотичному порядку по всьому тілу дитини.

Внаслідок вказаних ударів ОСОБА_7 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців у правій привушній ділянці, на шиї ззаду, в ділянці правого плечового суглобу, на спині, на лівому плечі і передпліччі, на правому плечі, на правому і лівому стегнах, на сідницях справа і зліва, садна на верхній губі, над правою бровою, на лівій вушнiй раковині, у лобній ділянці, на спині, в ділянці правого ліктьового суглобу, на правому передпліччі, на правій кисті, на лівому стегнi, плями на шкірі у лобній ділянці, на лівому плечі і передпліччі, на правому передпліччі, які можуть бути слідами загоєних саден.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення за викладених обставин визнала повністю, щиро розкаялася та повністю підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав можливим обмежитися лише допитом обвинуваченої та з`ясуванням даних про її особу. При цьому судом обвинуваченій було роз`яснено, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч.1 ст.125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження. Правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації діяння учасниками судового провадження не оспорюється.
Прокурор у судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) та призначити їй покарання у межах санкції статті, а саме громадські роботи на максимальний строк. Законний представник потерпілого ОСОБА_6 підтримала прокурора.

Захисник ОСОБА_5 просив при ухваленні судового рішення урахувати той факт, що обвинувачена є інвалідом 3 групи з дитинства ти щиро розкаялась у вчиненому. Обвинувачена підтримала захисника.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, який згідно зі ст.12 КК України є проступком, обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття; обставини, що обтяжують покарання вчинення кримінального правопорушення близьким родичом, членом сім`ї щодо малолітньої дитини, особу обвинуваченої, не працює, відсутність доходу та міцність соціальних зв`язків, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не зверталась, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, раніше не судима.
На підставі ст.314-1 КПК України досудова доповідь відносно обвинуваченої не складалась.
Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу, приходить висновку про необхідність призначення їй покарання у межах санкції статті громадські роботи у максимальному розмірі на строк 200 годин.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності. Разом з цим такі види покарання, як штраф та виправні роботи, не можуть бути застосовані, оскільки в обвинуваченої відсутній дохід та така не працює.
Правових підстав для призначення обвинуваченій покарання, нижче від найнижчої межі, на підставі ст.69 КК України, суд не знаходить.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Речовий доказ ремінь чорного кольору, який здано в кімнату зберігання речових доказів ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення. Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1