Справа №336/3/22
Провадження № 1-кс/336/17/2022
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2022 року м.Запоріжжя

Слідча суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізький області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, поданої в порядку 303 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Адвокат ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 , 04.01.2022 року звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду із скаргою, в якій просить: поновити строк звернення до слідчого судді, визнати бездіяльність посадових осіб відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізький області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ст. 296 КК України після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення. Зобов`язати посадових осіб відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізький області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою адвоката ОСОБА_2 , яка дії в інтересах ОСОБА_3 про вчинення щодо нього кримінального правопорушення за ст. 296 КК України.

Слідча суддя розглянула скаргу, перевірила доводи скаржниці та прийшла до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.

З тексту скарги та додатків до неї убачається, що 12.08.2020 року щодо ОСОБА_3 було вчинено протиправні дії невідомими особами, дії яких на думку його представника мають бути кваліфіковані за ст. 296 КК України, про що вона 11.08.2021 року повідомила відділ поліції та просила внести про це дані до ЄРДР.

До скарги додано відповідь начальника відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізький області ОСОБА_4 , №7999/48/03/03-2021 від 08.09.2021 року на звернення ОСОБА_3 від 13.08.2021 року про вчинення щодо нього протиправних дій. З цієї відповіді убачається, що 12.08.2020 року за фактом спричинення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень невстановленими особами було внесено відомості в ЕРДР за номером №0000217 за ч. 1 ст. 125 КК України.

Адже, за фактом спричинення ОСОБА_3 у серпні 2020 року тілесних ушкоджень невстановленими особами вже було внесено відомості в ЕРДР за номером №0000217, правова кваліфікація правопорушення визначена за ч. 1 ст. 125 КК України.

Заявниця ставила питання про те, що дії невстановлених осіб, які 12.08.2020 року, у дворі будинку АДРЕСА_1 , вчинили правопорушення щодо ОСОБА_3 мають бути кваліфіковані за ст. 296 КК України. При чому заявниця не додала копії свого звернення з цього питання, зазначила лише, що всупереч вимог закону відомості не були внесені до ЄРДР.

Фактично мова йдеться про ті самі події, відомості про які вже внесені до ЄРДР за номером №0000217 від 12.08.2020 року. Відомостей про стан досудового розслідування заявницею не надано.

Заявниця прагне шляхом повторного внесення відомостей до ЄРДР перекваліфікувати правопорушення з ч. 1 ст. 125 на ст. 296 КК України.

Слід зауважити, що заявниця не зазначила за якою частиною ст. 296 КК України має бути дана остаточна правова кваліфікація. Так стаття 296. Хуліганство містить 3 частини:

1. Хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, -

карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

2. Ті самі дії, вчинені групою осіб, -

караються обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років.

3. Дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, якщо вони були вчинені особою, раніше судимою за хуліганство, чи пов`язані з опором представникові влади або представникові громадськості, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку, чи іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, -

караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.

4. Дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, -

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя повинен встановити, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи: 1) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 2) скарга підлягає розгляду у суді; 3) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК, а також 4) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК, параграфом 1, ст. 303-308 КПК.

Нормами ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Зазначена норма не передбачає оскарження рішення щодо правової кваліфікації, що за своєю правовою природою не є слідчою дією, також діючим КПК України не передбачено зміна правової кваліфікації одного й того ж діяння шляхом внесення нового запису в ЄРДР.

Зміст та формулювання, заявленої в скарзі вимоги зводиться фактично до зобов`язання посадової особи поліції змінити правову кваліфікацію дій осіб, щодо яких заявляє скаржниця, при чому без зазначення статей загальної частини КК України.

Виходячи з наведеної заявницею аргументації, заявлених вимог та підстав, якими вона керується при зверненні до суду подана скарга взагалі не містить чітких вимог щодо передбаченого КПК України предмету оскарження в контексті можливого зобов`язання конкретного суб`єкта оскарження.

Кримінально-правова кваліфікація це не слідча (розшукова) дія це визначення статей Загальної та Особливої частин цього Кодексу, які передбачають вчинене діяння. Кожний злочин підлягає самостійній кваліфікації з урахуванням положень КК України.

Також це зазначення у процесуальному акті статті, її частини, пункту цього Кодексу, які передбачають вчинене діяння та визначають його як злочин або діяння, яке не є злочином.

Обґрунтування кваліфікації злочину здійснюється у відповідному процесуальному акті, відповідною посадовою особою, та полягає у визначенні відповідності між фактичними ознаками вчиненого діяння, кваліфікація базується на аналізі доказів, і слідчий суддя не в праві підмінити посадову особу поліції та не наділений повноваженнями на кваліфікацію дій конкретної особи в порядку ст. 303 КПК України.

Слідчі дії згідно ст. 223 КПК України є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави стверджувати, що до компетенції слідчого судді не відноситься вирішення питання щодо заявлених у скарзі вимог.

Слідчий суддя забезпечує лише віднесені до його компетенції дії щодо судового контролю за дотриманням норм кримінального процесуального закону під час досудового слідства і не є посадовою особою, до повноважень якою належить остаточна правова кваліфікація.

Водночас, з матеріалів скарги убачається, що досудове слідство у кримінальному провадженні №0000217 від 12.08.2020 року вірогідно триває, відтак, питання перекваліфікації, кваліфікації тощо, можуть бути вирішені до закінчення досудового розслідування відповідними посадовими особами поліції. Заявниця вправі звертатися в рамках цього провадження до слідчого або дізнавача поліції із заявами про перекваліфікацію дій осіб у разі, якщо ОСОБА_3 визнано потерпілим або ставити питання про визнання його потерпілим у спосіб та строк унормовані у ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як передбачено ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та аналіз норм кримінального процесуального закону, слідчий суддя дійшла висновку, що порушені у скарзі питання виходять за межі переліку рішень, які підлягають самостійному оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, оскільки не віднесені до його компетенції і взагалі не передбачені законом, а отже, наявні підстави, передбачені ч. 4 ст. 304 КПК України, а тому слідчий суддя дійшла переконання, що у відкритті провадження за такою скаргою потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 24, 26, 303-307, 309, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізький області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, поданої в порядку 303 КПК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (ухвали).

Слідчий суддя ОСОБА_1