УХВАЛА
Іменем України

17.12.2021 Справа №607/23474/21 Провадження № 1-кс/607/7570/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 від 24.10.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Козова Козівського району Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України,

УСТАНОВИВ:
17.12.2021 слідчий СВ відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 від 24.10.2021за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 24.10.2021 приблизно о 01 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 в порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (далі за текстом - ПДР України), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 , що йому було заборонено, та з трьома пасажирами рухався автомобільною дорогою «Стрий Умань Дніпро Ізварине» в с. Шибалин Бережанської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області в напрямку м. Бережани від м. Тернополя.

Під час руху ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів 1.5 ч. 1, 1.10 (в частині визначення поняття «дорожня обстановка», «дорожні умови», «безпечна швидкість») та 12.1 ПДР України не урахував дорожні умови та обстановку, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, безпечну швидкість руху та смугу руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб своїми діями не примушувати інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху та швидкість, не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Водій ОСОБА_4 проїжджав керованим автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Galant» ділянку дороги, яка має заокруглення ліворуч та дві смуги для руху в одному напрямку, тобто до м. Тернополя та в порушення вимог п. 2.3 «б»; 10.1 ПДР України унаслідок вживання алкогольних напоїв не був уважним, належно не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну та перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, а, застосувавши неправильні прийоми керування, втратив контроль над управлінням автомобіля, допустивши його занос.

Своїми діями, які не відповідали вказаним вимогам пунктів ПДР України, рухаючись в стані заносу на 102 км + 200 м вказаної автодороги, ОСОБА_4 поставив себе в такі умови, що не зміг забезпечити безпеку дорожнього руху та з правої смуги руху, тобто до м. Бережани, перемістився на дві смуги зустрічного напрямку руху, порушуючи вимоги горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.1 ПДР України, яку перетинати заборонено, виїхав в порушення п. 11.4 ПДР України на призначений для зустрічного руху бік дороги, що йому також було заборонено. Унаслідок цього ОСОБА_4 , виїхавши на виділений конструктивно елемент автомобільної дороги ліве узбіччя, не призначений для руху транспортних засобів, де допустив наїзд на нерухомі перешкоди металеві електроопори вуличного освітлення та допустив перекидання керованого ним автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки «Mitsubishi» моделі «Galant», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_3 , отримали травми, несумісні з життям, внаслідок чого померли, а ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_4 , була госпіталізована з діагнозом закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, закрита травма шийного відділу хребта, травматична ампутація лівого вуха.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог зазначених вище пунктів ПДР України перебуває у прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, а також настанням смерті від отриманих травм ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

24.10.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1КК України.

26.10.2021 ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості внесення застави. Строк дії даної ухвали слідчого судді закінчується 23.12.2021.

Слідчий вважає, що у кримінальному провадженні № 0000197 від 24.10.2021 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також слідчий зазначає, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу неможливо з підстав необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) дій, необхідних для забезпечення повного та об`єктивного здійснення досудового розслідування. При цьому ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та встановлені в ухвалі слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 26.10.2021, продовжують існувати та не зменшились.

За таких підстав слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, без можливості внесення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_11 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Додатково зазначив, що при Чортківському СІЗО № 26 є медична частина, де підозрюваний може пройти обстеження та отримати необхідне лікування або отримати висновок лікаря про необхідність отримання додаткової медичної допомоги, яку неможливо надати у умовах СІЗО.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати до ОСОБА_4 забіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що підозрюваний щиро розкаюється у вчиненому та переживає з приводу спричинених дорожньо-транспортною пригодою наслідків. Просив врахувати, що дане кримінальне правопорушення було вчинено з необережності. Вказав, що ризики, заявлені стороною захисту, не доведені. Також зазначив, що ОСОБА_4 необхідно пройти медичне лікування, яке неможливо надати в умовах СІЗО, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підозрюваний отримав травму щелепи, а відтак необхідно її протезування.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_5 . Зазначив, що ОСОБА_4 розкаюється у вчиненому та отримує моральні страждання, оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди загинули його наречена та товариш. Вказав, що підозрюваний отримав важку травму щелепи, відтак потребує отримання медичного лікування, яке неможливо провести в умовах СІЗО, оскільки там відсутні необхідні спеціалісти та медична частина.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків,які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка,іншого підозрюваного, обвинуваченого,експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 від 24.10.2021за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.
24.10.2021 ОСОБА_4 в межах цього кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України.

26.10.2021 ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без можливості внесення застави. При цьому слідчий суддя вважав доведеними ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, спеціалістів та експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Строк дії даної ухвали закінчується 23.12.2021.

Разом з тим строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 3 ст. 197 КПК України).

При цьому клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Так, про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та його можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.10.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 26.10.2021; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 26.10.2021; висновок експерта за результатами судово-медичної експертизи № 1530 від 01.11.2021; лікарське свідоцтво про смерть № 0947 від 24.10.2021; лікарське свідоцтво про смерть № 0948 від 24.10.2021; висновок експерта за результатами судової транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-19/120-21/11152-ІТ від 07.12.2021.

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів. Крім цього, така обґрунтованість стороною захисту у судовому засіданні не заперечувалась та не спростовувалась.

Також прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про те, що ризики, для запобігання яким до ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід, не зменшились та продовжують існувати і надалі.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. При цьому тяжкість покарання слідчий суддя оцінює в сукупності з іншими факторами, які можуть підтвердити ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Так, соціальні зв`язки підозрюваного є досить слабкими, що в сукупності дає підстави вважати, що останній з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення може безперешкодно залишити місце свого проживання та переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Крім цього, будучи документованим паспортом громадянина України для виїзду за кордон, в умовах безвізового режиму з країнами Європейського союзу підозрюваний може безперешкодно виїхати за межі України з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Відтак слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшився.

Так само і ризик незаконного впливу на свідків, спеціалістів та експертів у цьому кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження. За таких обставин ризик впливу на свідків, спеціалістів та експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Крім цього, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом вчинення протиправних дій з метою затягування досудового розслідування та судового розгляду у цьому кримінальному провадженні, а також вчиняти дії, які будуть унеможливлювати проведення необхідних слідчих дій.

Відтак слідчий суддя встановив, що усі ризики, визначені ухвалою слідчого судді Бережанського районного суду Тернопільської області від 26.10.2021, на даний час не зменшились та продовжують існувати, що дає підстави продовжити строк запобіжного заходу для стримування таких ризиків.

Крім цього, прокурором доведено, що завершити досудове розслідування у строк дії попередньої ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу неможливо внаслідок необхідності проведення у даному кримінальному провадженні ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок експерта за результатами інженерно-транспортної (судово-автотехнічної) експертизи; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів за результатами комплексних інженерно-транспортних (судово-автотехнічної та транспортно-трасологічної) експертиз, термін виконання яких згідно з листом КНДІСЕ визначений як кінець січня початок лютого 2022 року; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертів за результатами судово-медичних експертиз щодо встановлення причин смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновок експерта за результатами судово-медичної експертизи щодо встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_10 ; виконати інші слідчі дії, у проведенні яких виникне необхідність; відкрити сторонам матеріали кримінального провадження відповідно до вимог ст. 290 КПК України.

Оцінюючи можливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а відтак і наявність підстав для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, за доводами сторони захисту в судовому засіданні не встановлено.

Так, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст.177 КПК України. При цьому цілодобовий домашній арешт не зможе перешкодити підозрюваному вчинити дії з метою переховування від слідства чи впливу на свідків, експертів чи спеціалістів або перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Також слідчий суддя враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і відповідно до наданих доказів приймає до уваги, що підозрюваний має слабкі соціальні зв`язки, оскільки останній є неодруженим та відсутні будь-які особи, які перебувають на його утриманні. При цьому приймає до уваги наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання.

Також слідчий суддя зважає на те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював його перебування в умовах СІЗО. Так, слідчий суддя відхиляє доводи сторони захисту про необхідність отримання медичної допомоги для усунення травм, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такі обставини не підтверджені жодними медичними документами. При цьому відсутні взагалі будь-які відомості, які б свідчили про те, що, перебуваючи в умовах СІЗО, ОСОБА_4 звертався за медичною допомогою, зокрема для обстеження в лікаря, який міг би встановити наявність травм та необхідність отримання медичної допомоги в медичній установі поза межами установи попереднього утримання під вартою. Крім цього, відсутні відомості, які б свідчили, що у проведенні такого обстеження ОСОБА_4 було відмовлено.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, слідчий суддя не вбачає беззаперечних та обґрунтованих підстав для застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, який би запобіг встановленим ризикам, а також вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Відтак слідчий суддя доходить висновку, що строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 може бути продовжений на запропонований прокурором строк на 60 днів. Таке продовження строку запобіжного заходу необхідне для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. При цьому запобіжний захід у виді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , та є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.
Так само слідчий суддя з урахуванням п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення підозрюваному альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, оскільки кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , спричинило загибель двох молодих людей, при цьому ще одна особа зазнала тілесних ушкоджень.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам КПК України та не є вирішенням слідчим суддею тих питань, які повинні вирішуватись судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 184, 197, 199, 205, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 (м. Бережани) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000197 від 24.10.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, задовольнити повністю.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів.
Встановити строк дії ухвали до 14.02.2022.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.
Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваному ОСОБА_4 .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1