Провадження по справі №1-кп/522/699/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002964 від 17.10.2017 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів проживав за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 89 КК України,
за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2018 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт з бвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, якому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, судом на розгляд учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки двомісячний строк перебування його під вартою закінчується.
Прокурор просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме, що останній, перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні яких на теперішній час ще не допитано, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, з наступних підстав.

Мотиви суду.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який карається позбавленням волі на строк до 10 років з конфіскацією майна, проте судовий розгляд триває близько 2-хроків, обвинувачений утримується під вартою більше 2 років, раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, що свідчить про те, що ризики, які були враховані судом під час застосування запобіжного заходу, на даний час значно зменшились.

Так, сама лише тяжкість інкримінованого злочину, не є підставою для застосування до особи найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, з метою запобігання ризику переховування від суду, беручи до уваги, що прокурор в судовому засіданні систематично не надає доказів винуватості обвинуваченого, судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_3 зводиться до автоматичного продовження судом строку тримання під вартою обвинуваченого, а також з метою забезпечення належної поведінки та виконання покладених процесуальних обов`язків обвинуваченому ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 2 роки утримувається під вартою, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання в м.Одесі, а тому суд вважає, що саме такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 та належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 , необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у нічний час з 22:00 до 06:00 години за адресою: АДРЕСА_3 , з покладенням обов`язків на нього.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 183, 314-316, 291, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і нічний час, звільнивши обвинуваченого з-під варти та застосувавши до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22:00 до 06:00 години, за адресою постійного місця проживання, а саме: АДРЕСА_3 , на 60 днів, тобто до 08.10.2020 року включно.

Покласти на обвинуваченого строком на 60 днів обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду з 22:00 до 06:00 години;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 або інших прокурорів з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Строк дії запобіжного заходу становить 60 днів і обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 10.08.2020 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

10.08.2020