ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/2002/21
Провадження № 1-кп/210/477/21

"03" вересня 2021 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0000102, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

за участі:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Так, 08.04.2021 року приблизно о 21:30 годині ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 де у останнього виник умисел на протиправне відкрите заволодіння чужим майном та обернення його на свою користь. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 звернувся до раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з проханням надати належний останньому мобільний телефон для здійснення дзвінка, на що останній погодився та передав свій мобільний телефон марки «MEIZU M5C» ОСОБА_4 . Діючи умисно, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, маючи корисливі мотиви, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_4 , тримаючи в руках належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «MEIZU M5C», чорного кольору, 16Gb, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , вартість якого відповідно до судово-товарознавчої експертизи № 1353 від 09.04.2021 року становить 1200 гривень, реалізуючи свій умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з місця вчинення злочину почав втікати, на зауваження потерпілого гр. ОСОБА_8 не відреагував та з викраденим майном зник.
Після чого, ОСОБА_4 , бажаючи довести свій корисний злочин до кінця, разом із вказаним викраденим майном з місця вчинення злочину втік та, отримавши можливість розпоряджатися чужим майном як своїм власним, мав змогу розпорядився ним на власний розсуд, однак проходячи по вул. Криворіжсталі, 7 в м. Кривий Ріг був зупинений працівниками поліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 1200 гривень, відповідно до судово-товарознавчої експертизи № 1353 від 09.04.2021 року.
Потерпілий ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності. При визначенні міри покарання покладався на розсуд суду.
У судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та щиро розкаявся.

Прокурор заявив суду клопотання, яке підтримали обвинувачений та його захисник, про розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, так як обвинувачений вину в скоєнні злочину визнав повністю, вважає недоцільним дослідження доказів по справі відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження, не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, при цьому, судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які не досліджувались під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, суд провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини його вчинення, зазначені в обвинувальному акті та пояснив суду, що 09.04.2021 року близько 8 години вечора по вул. Магістральна з приятелем гуляли біля ставків, розійшлися та він пішов до дому де скоїв злочин, зайшов до першого під`їзду, між першим та другим поверхом побачив потерпілого, попросив у нього мобільний телефон нібито зателефонувати до швидкої, потерпілий дав свій телефон, а він розвернувся та втік. На станції Червоній зупинили співробітники поліції та вилучили мобільний. Також зазначив, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та запевнив у неповторності скоєного.

Суд, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_4 , доводи прокурора та захисника обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, кваліфікує його дії за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

На підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, беручи до уваги повноту належність та допустимість наданих суду доказів, оцінивши показання обвинуваченого, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 за ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує, що ним вчинено кримінальне правопорушення проти власності, яке відповідно ст.12 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, ОСОБА_4 , раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває та не перебував. За місцем проживання характеризується посередньо, у шлюбі не перебуває, дітей на утриманні не має, не працевлаштований, вину у скоєному злочині визнав повністю та кається.

Згідно досудової доповіді Металургійного районного відділу пробації філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області від 28.08.2021 року, на підставі зібраних характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_4 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, відповідно до ч.3 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті даного злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ст.186 ч.1 КК України.

Однак, зважаючи на те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, тяжких наслідків від його дій не настало, матеріальні збитки відшкодовано шляхом повернення потерпілому, цивільного позову з боку останнього не заявлено, тому, суд приходить до висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без реального відбуття призначеного йому покарання, однак в умовах здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання з іспитовим терміном, відповідно до ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000102 не накладався. Документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні, відсутні.

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжний захід не застосовувався та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу.

Питання про речові докази, слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Потерпілим ОСОБА_8 цивільного позову не заявлено, однак за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст.75,76 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п.1, 2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:
- мобільний телефон «MEIZU M5C», чорного кольору, 16Gb imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , запакований до спеціального пакету Національної поліції України SUD1037559, який згідно розписки від 09.04.2021 року переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 після набрання вироком законної сили, залишити у володінні останнього за належністю;
- мобільний телефон «Samsung М11» чорного кольору, Imei 1: НОМЕР_3 , запакований до спеціального пакету Національної поліції України SUD1037559, який згідно розписки від 09.04.2021 року переданий на зберігання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили, залишити у володінні останнього за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0000102 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі №210/2002/21, провадження №1-кп/210/477/21.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1