Справа № 643/7347/19
Провадження № 1-кп/643/346/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.09.2021 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції з Покровською Виправною Колонією «№ 17» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001012 від 27.02.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леб`яже Зачепилівського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, який одружений, має неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

01.09.2021 у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 заявив усне клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно нього, на більш м`який запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання і також просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу, суд керується таким.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно ч. 4 ст. 201 КПК України, суд зобов`язаний розглянути клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого насильницького злочину проти життя та здоров`я особи, який передбачений ч. 1 ст. 121 КК України. Санкція вказаної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, оскільки судом не допитано свідка.

Потерпілий в судовому засіданні 17.06.2021 надав показання, згідно яких обвинувачений вчинив щодо нього насильство, внаслідок чого йому завдано тілесні ушкодження, зокрема наніс йому декілька ударів в голову рукояткою ножа, відрізав вушну раковину, яку в подальшому засунув в ротову порожнину, та лезом ножа спричинив травматичну ампутацію декількох зубів.

Як вбачається з даних обвинувального акту, ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину за наступних обставин. Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 27.02.2019 року несподівано для ОСОБА_8 наніс останньому рукояткою ножа два удари в область голови, від яких потерпілий впав на підлогу. Потім, згідно даних обвинувального акту, ОСОБА_4 засунув лезо ножа в рот потерпілому, чим спричинив останньому ушиблено-рвані рани верхньої та нижньої губ. Потім ОСОБА_4 , згідно пред`явленого обвинувачення, рукояткою ножа наніс ОСОБА_8 два удари в область голови, від яких потерпілий втратив свідомість. В той час, коли потерпілий втратив свідомість, ОСОБА_4 згідно обвинувального акту спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу зі зміщенням та травматичною екстракцією 3 зубів, після чого відрізав лезом ножа ліву вушну раковину потерпілого, а коли ОСОБА_8 втратив свідомість, засунув останньому в рот шматок відрізаної лівої вушної раковини.

Крім того, згідно вироку Київського районного суду м. Харкова від 18.11.2019 року, який набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 125 КК України, та призначено покарання у вигляді арешту строком 6 місяців. Згідно вказаного вироку, ОСОБА_4 26.03.2017 року в ході конфлікту з тестем наніс останньому удар ножом в область живота справа. Також згідно вироку, ОСОБА_4 26.02.2019 року в ході конфлікту з ОСОБА_9 наніс останній більше 10 ударів в область тулуба рукою, в якій тримав кілограмову гантелю. Вказані кримінальні правопорушення, згідно вироку, вчинені 26.03.2017 року та 26.02.2019 року. Обвинувальні акти затверджені прокурором відповідно 29.05.2017 року та 28.03.2019 року.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно обвинувального акту мало місце 27.02.2019 року, у вчиненні якого ОСОБА_4 обвинувачується в даному кримінальному провадженні, вчинено після того, як ОСОБА_4 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні умисного насильницького злочину проти здоров`я особи, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні, та кримінальне правопорушення, що згідно вироку мало місце 26.03.2017 року, вчинені з використанням ножа.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

Враховуючи наведене, суд вважає доведеним наявність ризиків, які обумовлювали тримання обвинуваченого під вартою, зокрема ризику переховування від суду через усвідомлення обвинуваченим імовірності визнання вини за висунутим йому обвинуваченням та тиску тягаря можливого відбування покарання.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого насильницького злочину, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.

З урахуванням наведеного суд не може визнати обґрунтованими доводи сторони захисту відносно того, що тривалість перебування обвинуваченого під вартою на даній стадії розгляду справи сама по собі є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу.

Доводи обвинуваченого відносно того, що йому у зв`язку із хворобою краще отримувати лікування, не перебуваючи під вартою, судом не можуть бути визнані підставою для зміни запобіжного заходу з огляду на таке.

Судом встановлено, що обвинувачений хворіє на МРТБ легень.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз», порядок надання медичної допомоги хворим на туберкульоз особам, взятим під варту, чи які тримаються в установах виконання покарань, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок надання медичної допомоги хворим на туберкульоз особам, взятим під варту, чи які тримаються в установах виконання покарань, затверджений постановою КМУ від 25.06.2014 року № 205. Вказаним нормативним актом визначено в тому числі порядок надання медичної допомоги хворим на заразні форми туберкульозу.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі «Ухань проти України» зазначено, що стаття 3 Конвенції покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі. Суд допускає, що медична допомога, яка доступна в установах системи виконання покарань, не завжди може бути на тому ж рівні, що й в найкращих громадських медичних закладах. Проте держава має забезпечити належний захист здоров`я ув`язнених, зокрема шляхом надання необхідної медичної допомоги (див. рішення у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland) [GC], N 30210/96, п. 94, ECHR 2000-XI); див. також "Хуртадо проти Швейцарії" (Hurtado v. Switzerland), рішення від 28 січня 1994 року, Серія A, N 280- ОСОБА_3 ).
Ухвалою суду від 20.05.2019 року судом за власною ініціативою було зобов`язано Харківську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 провести невідкладне медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_4 , який тримається під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області № 27 (м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 199), з метою визначення стану здоров`я ОСОБА_4 та вирішення питання щодо необхідності його лікування у встановленому законодавством України порядку.

У відповіді від 12.06.2019 року Харківська медична частина № 27 Філії у Харківській та Луганській областях Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» повідомила суд про виконання ухвали та зазначила, що ОСОБА_4 перебуває на диспансерному обліку з діагнозом МРТБ легень, йому за станом здоров`я рекомендовано продовжити лікування в умовах Покровської спеціалізованої туберкульозної лікарні № 17 та проводити засідання в режимі відеоконференції.

На виконання вказаних рекомендацій, ОСОБА_4 переведено до Покровської виправної колонії № 17, де він перебуває в даний час.

Таким чином, обвинуваченому забезпечено належний захист здоров`я та отримання медичної допомоги у спеціалізованій установі, де він в даний час і утримується.

За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний їм запобігти.

Доводи захисника відносно того, що ОСОБА_4 позитивно характеризується у Покровській виправній колонії № 17, вказаних висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на більш м`який запобіжний захід.

В судовому засіданні 01.09.2021 судом було з`ясовано позицію ОСОБА_4 щодо проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції. ОСОБА_4 не заперечував проти його участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Інші учасники судового провадження, кожний окремо, також не заперечували проти проведення відеоконференції.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо необхідності проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції з наступних підстав.

ОСОБА_4 в даний час перебуває в Покровській виправній колонії № 17

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відео конференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або інших поважних причин.

Згідно ч. 9 ст. 336 КПК України, дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.

Частиною 2 ст. 336 КПК України передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Враховуючи наведене, стан здоров`я ОСОБА_4 , згоду останнього на його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для призначення відеоконференції.

Керуючись ст. 183, 331, 336, 369-372, 392, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 , на більш м`який запобіжний захід відмовити.
Судовий розгляд кримінального провадження відкласти на 21.09.2021 на 10-45 год.
Судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначене на 21.09.2021 року на 10-45 год., здійснювати у дистанційному режимі відеоконференції між Московським районним судом м. Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є) та Покровської виправною колонією № 17 (с. Покровське,1 Балаклійського району, Харківської області).
Доручити Покровській виправній колонії № 17 забезпечити проведення відеоконференції за участю обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні, призначеному на 21.09.2021 року на 10-45 год. та забезпечити перебування поряд з вказаною особою уповноваженого працівника Покровської виправної колонії № 17 до закінчення судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали буде проголошено 03.09.2021 року о 12:00 год.

Суддя ОСОБА_1