ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа№616/593/18 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1945/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.263, ч.3 ст.27, ч.2 ст.289,
ч.1 ст.304, ч.2 ст.304 КК України

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
- головуючого ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження № 11-кп/818/1945/21 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 24 березня 2021 року, -
УСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою об`єднані обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ч.1 ст.263, ч.3 ст.27, ч.2 ст.289, ч.1 ст.304, ч.2 ст.304 КК України, повернуто прокурору у порядку, передбаченому п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Суд мотивував своє рішення тим, що:
- у порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення;
- в обвинувальному акту не вказано про те чи не мали неповнолітній ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ані дійсного, ані уявного права на транспортний засіб, заволодіння яким було здійснене; чи відбулося заволодіння зазначеного транспортного засобу без чітко вираженого і дійсного волевиявлення власника. В обвинувальному акті не зазначений власник або законний володілець вказаного транспортного засобу, зазначено лише, що транспортний засіб не належить ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 ; не розмежовані та неконкретизовані дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під час здійснення ними незаконного заволодіння транспортним засобом, не зазначено про існування попередньої змови між ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо вчинення вказаного кримінального правопорушення, наявність між ними домовленості про спільне його вчинення.
- в даному кримінальному провадженні захисник не може одночасно здійснювати захист інтересів обвинувачених, оскільки ОСОБА_7 на момент вчинення злочину був неповнолітнім;
- у викладених фактичних обставинах зазначено, що обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_9 , якому обвинувачення не пред`явлено.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону. Зазначив, що об`єднані обвинувальні акти відповідають вимогам ст.291 КПК України, а висновки суду про неконкретність пред`явленого обвинувачення є передчасними, оскільки оцінка пред`явленого обвинувачення не входить до повноважень суду при проведенні підготовчого судового засідання. Указав, що право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 було забезпечено належним чином, оскільки йому було призначено захисника для здійснення його захисту, а вимог щодо необхідності призначення окремого захисника неповнолітньому чинний кримінальний процесуальний закон не містить. На думку прокурора вказівка в обвинувальному акті на те, що обвинуваченні вчинили кримінальні правопорушення за попередньою змовою з особою, якій не пред`явлено обвинувачення, не може бути підставою для повернення обвинуваченого акту, оскільки може бути виправлено в ході судового розгляду. Просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
За приписами ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, поряд з іншим, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як слідує з матеріалів провадження, в об`єднаних обвинувальних актах міститься лише виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень щодо кожного з обвинувачених, які прокурор вважає встановленими та правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і частини статей закону України про кримінальну відповідальність.
Однак, у порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальні акти не містять формулювання обвинувачення, тому висновки суду про невідповідність об`єднаних обвинувальних актів вимогам кримінального процесуального закону в цій частині є обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги прокурора про зворотне, позбавлені підстав.
Також обґрунтованими є висновки суду про невідповідність об`єднаних обвинувальних актів, вимогам кримінального процесуального закону, оскільки в ньому зазначено прізвище особи, якій обвинувачення не пред`явлено.
Враховуючи, що відповідно до вимог ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.
Тому, вказівка в обвинувальному акті на те, що ОСОБА_9 діяв за попередньо особою з обвинуваченими, без пред`явленого обвинувачення є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у тому числі порушення права на захист громадянина ОСОБА_9 .
Висновки суду першої інстанції про неконкретність пред`явленого обвинувачення, є передчасними.
З урахуванням такої стадії судового розгляду, як підготовче судове засідання, будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
До того ж, процесуальна оцінка зазначених вище обставин, згідно вимог чинного КПК України, можлива лише при ухваленні остаточного судового рішення, передбаченого ст.373 КПК України, тобто за наслідками лише судового розгляду кримінального провадження з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 318-380 КПК України.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в об`єднаних обвинувальних актах прокурором змістовно та послідовно викладено обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими щодо кожного обвинуваченого.
Посилання суду на порушення права на захист неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 під час досудового розслідування через те, що йому було призначено захисника, який здійснює також захист інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає також передчасними, оскільки зазначена обставина не може бути підставою для повернення обвинувального акту, а оцінка отриманих доказів з порушенням права на захист можлива лише під час судового розгляду.
За таких обставин апеляційні доводи прокурора, у цій частині, є обґрунтованими.
Тому із ухвали вищевказані вказівки суду підлягають виключенню, а ухвала зміні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.
Ухвалу Вовчанського районного суду Харківської області від 24 березня 2021 рокупро повернення прокурору об`єднаних обвинувальних актів щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 - змінити.
Виключити із ухвали посилання суду на неконкретність пред`явленого обвинувачення, а також на порушення права на захист обвинуваченого ОСОБА_7 через не призначення йому окремого захисника.
У решті ухвалу залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: