справа № 361/322/22
провадження № 1-кс/361/276/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2022 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , у відсутність підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду клопотання слідчого СВ Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 11 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Баришівка, українець, громадянин України, із середньою спеціальною освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактичного проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , не депутат, не адвокат, не інвалід, не маючий на утриманні малолітніх дітей, раніше судимий за частиною 2 статті 289, частиною 3 статті 185 КК України,
в с т а н о в и в:

До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Броварського районного управління поліції ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 11 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання та дослідивши докази по наданих матеріалах, заслухавши думку захисника викладену в усній формі шляхом телефонного зв`язку та прокурора, встановив наступне.
Станом на 04 березня 2022 року на підставі Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який затверджений Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із чим розгляд матеріалів клопотання здійснюється з урахуванням змін до КПК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам статті 184, 199 КПК України.
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Броварського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 11 січня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 січня 2022 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, у ОСОБА_4 , який перебував за адресою фактичного проживання своєї дружини ОСОБА_8 : АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень своїй дружині ОСОБА_8 .
Цього ж дня приблизно о 20 годині 15 хвилин, перебуваючи в кімнаті вказаної квартири та будинку, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_8 , яка в той час перебувала поруч з ним, та наніс їй близько десяти ударів руками по обличчю. Від отриманих ударів потерпіла втрачала рівновагу та падала на підлогу, але відразу піднімалась. Не зупиняючись на досягнутому, та продовжуючи
реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 продовжував наносити удари руками, а також почав бити ногами по ногам, сідницям та тулубу ОСОБА_8 .
Після чого ОСОБА_4 , вважаючи свій злочинний умисел доведеним до кінця, пішов до кухні де почав вживати алкогольні напої.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 померла на місці.
Згідно з лікарського свідоцтва про смерть від 11.12.2022 року № 12 смерть потерпілої настала в наслідок крововтрати, множинних переломів з розривами легень, закритої травми грудей. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від нападу з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.
11.01.2022 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України в рамках кримінального провадження №0000076 від 11.01.2022 року.
Постановою керівника Броварської окружної прокуратури від 03 березня 2022 року було продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 11 квітня 2022 року.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами.
Метою продовження застосування запобіжного заходу слідчий і прокурор вважають ризики, передбачені п. 1, 2, 5 ст. 177 КПК України, а саме:
- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання;
- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України у 2009 та 2011 році, ч. 3 ст. 185 КК України у 2017 році, а оскільки він неодноразово вчиняв тяжкі злочини відбував покарання в місцях позбавлення волі за них, повторно вчиняв злочин та отримував покарання із звільненням від нього з іспитовим строком однак будь-якого превентивного впливу на нього застосування ст. 75 КК України не здійснювалося і він повторно вчинив тяжкий злочин тому останній може вчиняти і інші кримінальні правопорушення.
Орган досудового розслідування зазначає, що строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не можливо звершити до 10 березня 2022 року, і необхідно провести ряд слідчих і процесуальних дій зазначених в клопотання.
На переконання органу досудового розслідування більш м`які запобіжні заходи, на думку слідства, не зможуть запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.
З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник в судовому засіданні, висловив свою думку в телефонній розмові і заперечував проти задоволення клопотання заперечував. Просив відмовити в задоволенні клопотання чи обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід не позбавлений з обмеженням волі.
Підозрюваний ОСОБА_4 не був доставлений в судове засідання для проведення його в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Заслухавши прокурора та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Злочин, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі строк понад п`ять років.
Окрім того, матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою містять докази того, що ОСОБА_4 раніше судимий.
Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини (рішення «Нечипорук і Йонкало проти України») відповідно до якої «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.
У розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, та які не викликають розумних сумнівів у цьому.
Доводи підозрюваного та сторони захисту про непричетність до події злочину не свідчать про безумовну необґрунтованість підозри і свідчать лише про іншу версію подій, обстоювану на свій захист, що підлягає перевірці в ході досудового розслідування.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.
Аналізуючи ризик переховуванням від органів досудового розслідування та суду в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови).
Аналізуючи даний ризик, суд звертає увагу, що підозрюваний офіційно не працює, раніше був неодноразово судимим.
З матеріалів провадження вбачається, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується йому органом досудового розслідування, оскільки в розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
А відтак, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для продовження щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, на даній стадій досудового розслідування, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.
Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу обґрунтовується і тим, що ОСОБА_4 не одружений та не має стійких соціальних зв`язків, неодноразово судимий.
Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігання ризикам, суд вважає, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.
Продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції Ради Європи від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Тому, суд приходить до висновку, що є достатні підстави для задоволення клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.
Доведені слідчим та прокурором ризики за п.1 та п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України є суттєвими, і, як засвідчили обставини, якими обґрунтовується клопотання, їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного будь-якого іншого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не пов`язані з виключними запобіжниками у комунікації та переміщеннях підозрюваного не можуть їм запобігти.
Таким чином судом встановлено наявність ризику визначеного п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного може бути обрано запобіжний захід.
Крім того, враховуючи положення частини 4 статті 183 КПК України, а саме те, що злочини у даному кримінальному провадженні було вчинено із застосуванням насильства або погрозою його застосування, слідчий суддя не визначає розмір застави відносно підозрюваного.
З урахуванням наведеного слідчий суддя вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177-179, 184, 193-194, 196, 199, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , 21 вересня 1991 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11 квітня 2022 року та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1