Справа № 530/1259/20
Номер провадження 1-кп/530/19/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" вересня 2021 р. Зіньківський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду міста Зіньків Полтавської області обвинувальний акт та додані до нього документи, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000047від 10.08.2020 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки АДРЕСА_1 , жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з загальною середньою освітою, не працюючої, не одруженої, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , 09.08.2020 року у період часу із 10 год. 48 хв. по 10 год. 51 хв., перебуваючи в приміщенні магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_3 , реалізовуючи свій протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з полиць вказаного магазину таємно викрала: труси жіночі гіпюр вартістю 35 гри., двоє трусів жіночих спереду гіпюр вартістю 66 грн., труси жіночі бавовна з мереживом вартістю 31 грн., патчі під очі 2 шт. вартістю 10 грн., щітку для волосся вартістю 24 грн., браслет-ланцюжок з підвісками вартістю 19 грн., суміш для приготування напою «Zooppy» 2 шт. вартістю 6 грн., напій енергетичний «RED BULL» вартістю 25 грн., резинки для волосся «Светр» 6 шт. вартістю 36 грн., резинку для волосся ажурну вартістю 5 грн., резинку для волосся «Пружинка» 2 шт. вартістю 8 грн., резинку для волосся «Пружинка» мета лек 2 шт. вартістю 14 грн., резинку для волосся мікрофібра з брошкою в міні стразах вартістю 5 грн., резинку для волосся мікрофібра безшовна «Prints» вартістю 3 грн., резинку для волосся з золотою намистиною 2 шт. вартістю 10 грн., пензлик для макіяжу та підводка вартістю 17 грн., щітку для волосся вартістю 14 грн., парфумовану воду жіночу «Cocolady» вартістю 49 грн., заколку - зажим «Контур» вартістю 28 грн., чим спричинила фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 405 (чотириста п`ять) гривень. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_5 , вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , 10.08.2020 року у період часу із 12 год. 33 хв. по 12 год. 47 хв., реалізовуючи свій протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину ТМ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований в АДРЕСА_3 , повторно, таємно викрала: резинку для волосся «Пружинка» металік вартістю 7 грн., резинку для волосся мікрофібра з брошкою міні в стразах вартістю 5 грн., комплект спідньої білизни однотонний з гіпюром вартістю 129 грн., капсули для прання «Savex» - 4 шт. вартістю 32 грн., запальничку ОГО «Спінер» вартістю 15 грн., парфумовану жіночу воду «Cocolady» вартістю 49 грн., напій енергетичний «RED BULL» вартістю 25 грн., чим спричинила фізичній особі- підприємцю ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 262 (двісті шістдесят дві) гривні. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_5 , вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 10.08.2020 року о 14 годині 42 хвилини, реалізовуючи свій протиправний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 , та який розташований в АДРЕСА_4 , повторно, таємно викрала: пляшку горілки «Миронівська» 0,5 л. вартістю 89 грн. 41 коп., напій безалкогольний «Schweppes» 0,33 л. вартість 11 грн. 60 коп., пачку кави «Асорті» вагою 100 г. вартістю 45 грн., пачку ассорті (черрі, пікулі) Хуторок масою 550 мл. вартістю 41 грн. 90 коп., банку яловичини у власному соку марки «Meat selekte» вартістю 55 грн., двоє трусів жіночих марки «Donella» вартістю 26 грн. за 1 штуку, загальною вартістю 52 грн. та труси жіночі марки «Donella» вартістю 33 грн., чим завдала ФОП ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 327 (триста двадцять сім) гривень 91 копійка. Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_5 , вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких одне з завдань це забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Вимогами ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Надаючи оцінку доказам та вирішуючи питання щодо доведеності вини обвинуваченого у скоєнні даного кримінального правопорушення, судом перш за все враховано вимоги ст.ст. 28,62 Конституції України, ст. 370 КПК України, ст.ст. 3,13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року, практику Європейського суду з прав людини, якими передбачено, що вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише національним і європейським законодавством, як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства.
Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.
Стаття 16-1 КПК України передбачає, що розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності.
Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, саме на них законом покладається обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, відповідно до ст. 9 КПК України.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Дане підтверджується сукупністю наступних доказів.
Відповідно до ч.4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.
Стаття 16-1 КПК України передбачає, що розгляд справ у судах відбувається на засадах змагальності.
Згідно із ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час розгляду справи в суді, ОСОБА_5 визнала свою вину повністю.
Визнана органом досудового розслідування потерпілою ОСОБА_7 , на виклик суду не прибула, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України та положень п.12 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілого від злочинів" № 13 від 02.07.2004 року належним чином повідомлялася про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України, про що свідчать повідомлення про вручення їй судових повісток. До суду від потерпілої поступила заява про розгляд справи у її відсутності у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання.
Визнаний органом досудового розслідування потерпілим ОСОБА_6 , на виклик суду не прибув, хоча відповідно до вимог ст. ст. 135, 136, 325 КПК України та положень п.12 Постанови Пленуму ВС України "Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілого від злочинів" № 13 від 02.07.2004 року належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання в строки, визначені ч.8 ст.135 КПК України, про що свідчать повідомлення про вручення йому судових повісток. До суду від потерпілого поступила заява про розгляд справи у його відсутності у зв`язку з неможливістю прибути у судове засідання.
Відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення частини третьої статті 349 КПК України роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним отримання показів свідків, так як вони правильно усвідомлюються обвинуваченою та іншими учасниками процесу і ніким не оспорюються.
Суд, за згодою всіх учасників судового провадження, обмежився допитом обвинуваченої, ОСОБА_5 , а також дослідив докази стосовно фактичних обставин справи, зібраних в ході дізнання та досудового слідстваі матеріали, які характеризують ОСОБА_5 відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, які ніким не оспорюються.

Органами досудового слідства, дії ОСОБА_5 , кваліфіковано вірно.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст.91 КПК України, однією з обставин, що підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається, зокрема, на прокурора.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті Основної частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

У п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами) звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. При цьому, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 Рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_5 , достатнє і необхідне для її виправлення і недопущення вподальшому скоєння нею злочинів, суд враховує, що вона свою вину визнає повністю, вчинила вперше і вважає цю обставину, такою що пом`якшує покарання.

Згідно зі ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 - відсутні.

Статттею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справи суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч.2 цієї статті Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.
Оцінюючи всі докази надані стороною обвинувачення за даною кримінальною справою в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).
Згідно вимог діючого кримінального процесуального законодавства, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у мотивованих висновках суду при ухваленні вироку.
Щире каяття це певний психічний стан особи винуватого, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї винуватості, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної злочином шкоди, тобто визнання винуватості є складовою частиною щирого каяття особи. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину.
Якщо особа приховує суттєві обставин вчиненого злочину, що значно ускладнює розкриття злочину, визнає свою вину лише для того щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.
З врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року із змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №18 від 10.12.2004 року, №8 від 12.06.2009 року, №11 від 06.11.2009 року, того, що ОСОБА_5 , скоїла кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, який відноситься до кримінального проступку та нетяжких злочинів, обставин вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставин справи та наслідків, поведінку під час та після вчинення кримінального правопрушення, її ставлення до скоєного,а також особу ОСОБА_5 , суд вважає, що виправлення підсудної та попередження вчинення нею нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, а тому доцільно обрати їй покарання, передбачене чинним законодавством.

Адже, Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про пробацію" під час вирішення питання про застосування до особи пробації суд бере до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення та соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого, яку готує персонал органу пробації.
За приписами ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
Також суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України, оскільки відсутні кілька обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Тому, з урахуванням зазначених обставин, а також відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому необхідно для його виправлення і припинення нових кримінальних правопорушень, призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі, що за переконанням суду буде відповідати тяжкості правопорушень і не становитиме «особистого надмірного тягаря для винного». Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні обвинуваченому саме такого виду покарання.
Враховуючи викладене, суд вважає призначене покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , у виді позбавлення волі пропорційним вчиненим злочинам та таким, що перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з речовими доказами.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити: на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі.
Згідно медичних довідок обвинувачена ОСОБА_5 ,- практично здорова.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 , не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази по справі: Одну пляшку горілки «Миронівська» об`ємом 0,5л., троє жіночих трусів торгової марки «Donella» сірого, рожевого та темно-червоного кольорів, одну консервну банку яловичини у власному соку «Meat selected», напій безалкогольний «Schweppes» ємністю 0,33 л., одну пачку печива «Топленое Молоко» вагою 100 г., одну пачку асорті (черрі, пікулі) пастеризовані торгової марки «Хуторок» - передано на зберігання власниці ОСОБА_7 ..
Комплект спідньої жіночої білизни червоного кольору, чотири капсули для прання Savex», резинку для волосся «Мікрофібра з брошкою міні в старазах», резинку для волосся « Пружина», запальничка «Спінер» - передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Зіньківського ВП.
Троє жіночих трусів чорного, коричневого та рожевого кольору, одну упаковку «Hidrogel Eye Patch», металевий браслет жовтого кольору із підвіскою, солодощі «Zooрpy» зі смаком лісових ягід, ризинку для волосся чорного кольору із бантиком, парфуми у сірому флаконі, пензлик для макіяжу в прозорій упаковці, розчіска для волосся чорного кольору, щітка для волосся чорного кольору, заколка для волосся «Фігурна» та парфуми «Cocolady Dance» - передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів (Зіньківського ВП) ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області. Оптичні DVD-диски з відеозаписами з камер відеоспостереження - знаходяться в матеріалах кримінального провадження.
Судові витрати у кримінальному провадженні - відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368 - 371,373-376, 380 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 1 року обмеження волі.

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України вважати ОСОБА_5 засудженою за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим до 2 ( двох ) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк один рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази по справі: Одну пляшку горілки «Миронівська» об`ємом 0,5л., троє жіночих трусів торгової марки «Donella» сірого, рожевого та темно-червоного кольорів, одну консервну банку яловичини у власному соку «Meat selected», напій безалкогольний «Schweppes» ємністю 0,33 л., одну пачку печива «Топленое Молоко» вагою 100 г., одну пачку асорті (черрі, пікулі) пастеризовані торгової марки «Хуторок» - які передано на зберігання власниці ОСОБА_7 , залишити у її власності.
Комплект спідньої жіночої білизни червоного кольору, чотири капсули для прання ІSavex», резинку для волосся «Мікрофібра з брошкою міні в старазах», резинку для волосся « Пружина», запальничка «Спінер» - які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів - повернути власнику.
Троє жіночих трусві чорного, коричневого та рожевого кольору, одну упаковку «Hidrogel Eye Patch», металевий браслет жовтого кольору із підвіскою, солодощі «Zooрpy» зі смаком лісових ягід, ризинку для волосся чорного кольору із бантиком, парфуми у сірому флаконі, пензлик для макіяжу в прозорій упаковці, розчіска для волосся чорного кольору, щітка для волосся чорного кольору, заколка для волосся «Фігурна» та парфуми «Cocolady Dance» - передати на зберігання до кімнати зберігання речових доказів (Зіньківського ВП) ВП №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області повернути власнику.
Оптичні DVD-диски з відеозаписами з камер відеоспостереження - які знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений через Зіньківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Написано власноручно.

Суддя Зіньківського
районного суду Полтавської області ОСОБА_1