23.12.2021 ЄУН №389/1206/21
Провадження №1-кп/389/89/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2021 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000182 від 04.04.2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, українця, без освіти, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.05.2017 Знам`янським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

03.04.2021 близько 22.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд з кафе «Сіріус» яке розташоване за адресою: вул. Перспективна, 50, смт. Знам`янка Друга м. Знам`янка Кіровоградської області.

Перебуваючи у вказаному місці між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи даний умисл, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_4 кулаком правої руки наніс ОСОБА_5 не менше трьох ударів в область обличчя та один удар правою ногою вгруди, від чого останній похилився, після чого ОСОБА_4 , скориставшись цим, наніс ОСОБА_5 один удар правою ногою в область обличчя.

Внаслідок нанесених за вищевказаних обставин ударів ОСОБА_5 спрачиниено тілесні ушкодження у вигляді ран в лівій лобній ділянці голови, в ділянці правої щоки, саден і крововиливів в лобній, в тім`яно-скроневій ділянках голови справа, саден в тім`яній ділянці голови по середній лінії, в ділянці верхньої губи, синців в навколо очних ділянках, в ділянці носа, в ділянці соскоподібного відростка правої скроневої кістки, в дялінці нижньої щелепи справа, крововиливу в білкову оболонку правого ока, заритого перелому носової кістки, які згідно висновку судово-медичної експеризи №18 від 05.04.2021, по тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у скоєному кримінальному проступку визнав повністю, надав пояснення ідентичні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. При цьому, в скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати. Вимоги цивільного позову заявленого потерпілим, визнав. Не зперечує проти стягнення з нього 10000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив міру покарання ОСОБА_4 призначити на розсуд суду. Вимоги раніше поданного цивільного позову, підтримав у повному обсязі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд вважає можливим, відповідно до положень ст.349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.

Учасникам процесу роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною, а його дії правильно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України, а також роз`ясненнями викладеними у п. п. 2,3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до вищенаведених норм права, суд, при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно із ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, мотив та мету вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має.

Відповідно до вимог ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття в скоєному та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст.67 КК України до обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вказані обставини у їх сукупності, визнання вини обвинуваченим, його щире каяття, думку потерпілого, суд вважає необхідним призначити покарання у межах санкції ч.2 ст.125 КК України, у виді штрафу розміром 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 50 КК України, саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання щодо заявленого цивільного позову, суд приймає до уваги положення ст.128 КПК України, ст.1177 ЦК України, відповідно до яких особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана юридичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Зі змісту ст.23 ЦК України вбачається, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в тому числі і у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Згідно вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

Суд вважає, що потерпілому ОСОБА_5 протиправними діями ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях внаслідок завданих тілесних ушкоджень.

З урахуванням вищевикладеного, цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 10000 грн., враховуючи визнання його обвинуваченим у повному обсязі, підлягає задоволенню, що буде відповідати принципам справедливості та розумності.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 під час досудового розслідування не обирався, під час судового розгляду таких клопотань також не надходило, а тому суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до обвинуваченого.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 369-371, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_5 , задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої вчиненим кримінальним правопорушенням моральної шкоди 10000 (десять тисяч) грн..

Речовий докази по кримінальному провадженню, а саме: компакт-диск із записом з камер відеоспостереження кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 03.04.2021, яке розташоване по АДРЕСА_1 , наданий ФОП « ОСОБА_7 », який зберігається при матеріалах кримінального провадження, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1