Справа № 317/3951/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника органу виконання покарань ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Біленьківська виправна колонія (№ 99)» Міністерства юстиції України в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Тура, Ілімпійського району Красноярського Краю Російської Федерації, громадянина України, засудженого 31 липня 2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців,

про умовно-дострокове звільнення

Початок строку: 16 травня 2018 року

Кінець строку: 26 липня 2023 року

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про його умовно-дострокове звільнення

Клопотання обґрунтоване тим, що він підпадає під дію даної норми, оскільки довів своє виправлення та відбув строк, необхідний для умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та просив суд його задовольнити.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні висловив думку щодо відсутності підстав для задоволення поданого засудженим клопотання, адже засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

Суд, вислухавши представника адміністрації та засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання з підстав, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення, оглянувши письмові матеріали, надані суду, дійшов наступних висновків.

Статтею 81 Кримінального кодексу України встановлено сукупність умов, за яких особа, засуджена вироком суду, підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання:

1.засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК України);

2.засуджений відбув певну частину строку покарання, яка диференційована в залежності від тяжкості скоєного злочину (ч. 3 ст. 81 КК України).

Суд враховує характеристику на ОСОБА_5 від 14 грудня 2021 року, відповідно до якої засуджений характеризується посередньо.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення станом на 14 грудня 2021 року засуджений ОСОБА_5 заохочень не має. Мав два стягнення, одне з яких погашене, а друге мало місце до набрання вироком законної сили.

Строк, визначений ч. 3 ст. 81 КК України, необхідний для умовно-дострокового звільнення, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Оцінюючи доводи клопотання та обставини, що вбачаються з письмових матеріалів, суд виходить з того, що при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення, суди повинні ретельно встановлювати додержання засудженим вимог режиму під час відбуття всього строку покарання, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи.

Вказане повністю узгоджується з правовою позицією, викладеною в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26 квітня 2002 року.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недотримання умови, передбаченої ч. 2 ст. 81 КК України, оскільки матеріалами справи не підтверджено те, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, про що свідчить відсутність у нього жодного заохочення. Таким чином матеріалами справи підтверджено твердження представника адміністрації установи виконання покарань щодо відсутності підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 .

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення статті 81 КК України, суд приходить до висновку про неможливість задоволення клопотання засудженого.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення залишити без задоволення, оскільки засуджений не довів свого виправлення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1