№ 317/192/19
№ 1-кп/317/43/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького районного суду Запорізької області кримінальне провадження № 0001564 у відношенні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:
11 грудня 2018 року (встановити точний час не вдалось) ОСОБА_4 , знаходився на ділянці місцевості поблизу адреси: вул. Нікопольське Шосе, 1є, с. Нове Запоріжжя, Запорізького району Запорізької області, що на землях Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, де відповідно до укладеного договору з потерпілим ОСОБА_5 надавав послуги водія екскаватора та на час виконання своїх обов`язків отримав від ОСОБА_5 мобільний телефон «Nomi i5001 EVO M3».
В подальшому, 12 грудня 2018 року (встановити точний час не вдалось) ОСОБА_4 знаходився на ділянці місцевості поблизу зазначеної адреси, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на розтрату чужого майна, яке йому ввірене потерпілим ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на розтрату ввіреного йому чужого майна, ОСОБА_4 продав належний потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон «Nomi i5001 EVO M3», вартістю згідно до висновку експерта № 3625/18 від 27.12.2018 року 1343 гривні 20 копійок, чим здійснив розтрату ввіреного йому майна. Отриманими від продажу телефону грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що наприкінці 2018 року він за домовленістю з потерпілим ОСОБА_5 працював водієм екскаватора на ділянці місцевості поблизу Нікопольського повороту в місті Запоріжжі. Для зв`язку потерпілий ОСОБА_5 надав йому мобільний телефон чорного кольору, марки він не пам`ятає.
Через деякий час, коли він вживав спиртні напої, йому знадобились гроші і він продав мобільний телефон ОСОБА_5 , а гроші витратив на свої потреби.
У скоєному щиро кається.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 191 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, сторона обвинувачення та сторона захисту не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд вважає недоцільним дослідження доказів у справі, оскільки дані обставини ніким не оспорюються й у суду немає сумнівів у добровільності позиції сторін кримінального провадження. Враховуючи наведене, судом прийнято рішення щодо проведення судового розгляду в даному кримінальному провадженні в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийнявши до уваги добровільні пояснення обвинуваченого, враховуючи обставини кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 191 КК України, оскільки він вчинив розтрату чужого майна, яке було ввірене йому потерпілим.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, що відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття у скоєному.
Обставин, що відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , в ході судового розгляду не встановлено.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить з того, що останній повністю визнав свою провину у скоєнні злочину, проявив щире каяття, відсутні документи щодо перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра.
За таких обставин, враховуючи особу винного та для досягнення цілей, встановлених ст. 50 КК України, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді обмеження волі.
В той же час, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його ставлення до скоєного та фактичне відшкодування завданої шкоди шляхом повернення потерпілому викраденого майна, суд вважає можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покласти обов`язки, визначені статтею 76 КК України.
Речові докази та витрати на проведення експертиз в даному кримінальному провадженні відсутні.
Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені статтею 76 КК України:

?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржений в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1