Справа № 750/3531/21 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/615/21
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2021 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Чернігова, українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючої, яка є особою з третьою групою інвалідності, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

08.12.2017 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі п. «в» ст. 1 ЗУ «Про амністію» звільнена від відбування покарання;

14.02.2017 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

07.08.2017 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

02.11.2017 Чернігівським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ст.69 КК України до 1 місяця арешту;

04.03.2019 Апеляційним судом Чернігівської області за ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

08.05.2019 Деснянським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

02.08.2019 Новозаводським районним судом м.Чернігова за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 2 років 4 місяців позбавлення волі; 17.12.2020 на підставі ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова звільнена умовно-достроково на невідбутий строк покарання 9 місяців на підставі ч.4 ст.81 КК України,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 02 серпня 2019 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 79 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного їй покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк 3 роки.

Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: оптичний носій диск «Verbatim» DVD-R 4.7 Gb, 16х, 120 min зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Як встановлено судом першої інстанції, 20.03.2021, приблизно о 19 год. 48 хв., ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні магазину «Сільпо-Фуд», що розташований в ТРЦ «HOLLYWOOD» за адресою: вул. 77-ї Гвардійської Дивізії, 1В, у м. Чернігові, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу з полиць торгового залу магазину намагалася таємно викрасти 1 металеву банку слабоалкогольного енергетичного напою «Revo», об`ємом 0,5 л, вартістю 32,99 грн., та п`ять шоколадок «Orion Studentska», масою 180 г, вартістю 65,99 грн., всього майна на загальну суму 362,94 грн., що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Сільпо-Фуд», чим намагалася спричинити останньому матеріальну шкоду на вказану суму, однак виконавши всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, пройшовши на вихід та не заплативши за товар, злочин не закінчила з причин, які не залежали від її волі, оскільки була затримана охоронцем при виході з магазину.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарання за цим вироком та вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 02.08.2019 року та остаточно призначити покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини обвинуваченої, вважає що вирок Деснянського районного суду м.Чернігова від 11 червня 2021 року підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним щодо особи обвинуваченої внаслідок м`якості. Вказує, що судом не враховано, що фактично через 3 місяці після умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 вчинила новий злочин. Наголошує, що ОСОБА_7 була засуджена до покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, а застосування вимог ст.79 КК України не передбачене. Таким чином, вважає, що суд безпідставно і всупереч вимогам ч.4 ст.71 КК України застосував ст.79 КК України, тобто фактично звільнив обвинувачену від відбування покарання, призначеного попереднім вироком.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з вказаних у ній обставин, думку обвинуваченої та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченої не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається. Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги прокурора з приводу неправильного застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.50, ч.1 п.3 ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції врахувавши обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченої призначив останній покарання у виді позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.79 КК України.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки вважає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано до обвинуваченої положення ст.79 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд першої інстанції належним чином не врахував того, що ОСОБА_7 в період невідбутого покарання знову вчинила умисний злочин проти власності.

Так, за попереднім вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 02.08.2019 року ОСОБА_7 було засуджено до 2 років 4 місяців позбавлення волі та умовно-достроково звільнено 17.12.2020 року на підставі ухвали Новозаводського районного суду міста Чернігова на невідбутий строк покарання 9 місяців. Вже 20.03.2021 року, тобто фактично через 3 місяці після умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 вчинила новий злочин.

Також судом не в повній мірі надано оцінку тому факту, що за попереднім вироком ОСОБА_7 була засуджена до позбавлення волі, а застосувавши відносно неї вимоги ст.79 КК України, суд фактично звільнив обвинувачену від відбування покарання, призначеного попереднім вироком.

Згідно п.26 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі, коли особа була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Не повне врахування цих обставин справи потягло за собою призначення покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є явно несправедливим через м`якість.

Згідно ч.2 ст.409 КПК України підставами для скасування вироку суду при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

Колегія суддів, призначаючи покарання за новим вироком враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, особу обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима за вчинення корисливих злочинів, зверталась за медичною допомогою з приводу: психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, притягувалась до адміністративної відповідальності, має на утриманні дві малолітні дитини, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення жінкою в стані вагітності, відсутність обставин, що покарання обтяжують.

Також, з урахуванням того, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення, колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у межах мінімальної санкції частини статті КК України, якою передбачена відповідальність за вчинений злочин із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2019 року, оскільки таке покарання буде справедливим та достатнім і сприятиме досягненню превентивної мети покарання, визначеної у ст.50,65 КК України.

Керуючись ст. ст.404, 418, 420 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким визнати винною ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 02 серпня 2019 року та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4