ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8768/21 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/822/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: заміна покарання більш м`яким
У Х В А Л А
іменем України
19 жовтня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочубеївка, Високопільського району Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

засудженого 10.07.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 140 годин громадських робітта 28.09.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч.2 ст.186, ч.1,4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.72 КК України зарахувано в строк покарання частково відбуте покарання за вироком від 10.07.2018, а саме 28 годин громадських робіт, що складають відповідно 4 дні позбавлення волі.
Початок строку: 06.04.2019 року, кінець строку: 02.04.2023 року.

в с т а н о в и л а:

Відмовляючи в задоволенні клопотання про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким, суд першої інстанції послався на те, що він 11.01.2021 року отримував стягнення, яке знято 07.04.2021 року. ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, останній раз за вчинення, зокрема тяжкого злочину. За місцем відбування покарання характеризується загалом позитивно, проте за оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має середній рівень., Раніше до нього вже судом застосовувалось заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, проте він належних висновків для себе не зробив, а тому призначене покарання наразі є необхідним й достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів. Підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким наразі відсутні.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, вказує про те, що він офіційно працевлаштований, має 5 заохочень.
З цих підстав просить замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь засудженого ОСОБА_7 в апеляційному розгляді, не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора про залишення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.82 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.
Частиною 3 ст.82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до сформованої судової практики «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», висновок про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повинен ґрунтуватися на аналізі даних про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним не є факт відбуття певної частини покарання, а факт доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення або став на шлях виправлення.

Судом першої інстанції при розгляді клопотання дотримано вищевказаних вимог закону в повному обсязі.

Як випливає з матеріалів провадження та наданої характеристики, вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 10.07.2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст.186 КК України до покарання у виді 140 годин громадських робіт та вироком Херсонського міського суду суду Херсонської області від 28.09.2018 року за ч.2 ст. 186, ч.1, 4 ст.70 КК України на 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.72 КК України зарахувано в строк покарання частково відбуте покарання за вироком від 10.07.2018, а саме 28 годин громадських робіт, що складають відповідно 4 дні позбавлення волі. Вироки набрали законної сили 10.08.2018 року та 04.03.2019 року.
У місцях позбавлення волі ОСОБА_7 знаходиться з 08.04.2019 року. Засуджений працевлаштований робітником на конртагенських об`єктах, до праці ставиться сумлінно, при цьому має в цілому позитивні відгуки з боку керівництва цієї установи. ОСОБА_7 5 разів заохочувався адміністрацією установи за виконання покладених обов`язків та правил поведінки.
11.01.2021 року отримував стягнення, яке знято 07.04.2021 року.
06.08.2020 року засудженого ОСОБА_7 було переведено до дільниці соціальної реабілітації установи, 27.01.2021 року його було преведено до дільниці ресоціалізації, як порушника режиму відбування покарання.
12.04.2021 року засудженого ОСОБА_7 знову переведено до дільниці соціальної реабілітації, при цьому відмовлено в застосуванні заохочувальної норми у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким як оособі, що не довела своє виправлення.
Зважаючи на те, що висновок про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким має ґрунтуватися на оцінці поведінки засудженого за весь час відбування покарання, колегія суддів не може прийняти до уваги доводи засуджено ОСОБА_7 про те, що він став на шлях виправлення, тобто процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним, оскільки вони не підтверджуються матеріалами провадження.

Наведені вище дані про особу ОСОБА_7 , а саме відомості про те, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, має середній рівень щодо ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, заохочення отримував за дотримання обов`язків засудженого, які в сукупності вказують на те, що його поведінка та ставлення до праці не є сумлінними, а пов`язані з пристосуванням до умов утримання в установі виконання покарань.

З огляду на викладене, суд дійшов правильного висновку про те, щозасуджений ОСОБА_7 не довів того, що став на шлях виправлення, з яким погоджується і колегія суддів.
При цьому апелянтом не спростовано висновок суду про те, що до нього вже застосовувалась пільга у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, але це не сприяло його виправленню та припиненню злочинної діяльності.

Зазначені вище обставини в своїй сукупності свідчить про те, що засуджений ОСОБА_7 лише стає на шлях виправлення, що не є підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, оскільки матеріали справи не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України, - виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене вище, підстав для скасування судового рішення, як про це ставить питання апелянт, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 червня 2021 року про відмову в задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4