Провадження № 11-кп/824/180/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2021 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
при секретарі: ОСОБА_6 ,
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на вирок Деснянського районного суду м.Києва від 14 липня 2017 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмач Чернігівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 410 КК України, та призначенойому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Вирішено питання процесуальних витрат.
В С Т А Н О В И Л А :
Згідно вироку суду, ОСОБА_10 в період з квітня по червень 2013 р. вчинив пособництво у заволодінні військовою службовою особою військовим майном шляхом шахрайства, із зловживанням службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.
Так, 18.04.2013 р. військова службова особа, кримінальне провадження відносно якої виділене в окреме провадження, постійно обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, зателефонувала ОСОБА_10 та звернулася із питанням поставки м`яса яловичини до військових частин.
Під час цієї розмови ОСОБА_10 , який у липні 2011 року разом з ОСОБА_11 заснував товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівський м`ясний двір» (), одним із основних видів діяльності якого є виробництво та оптова торгівля м`ясними продуктами, та 06.12.2011 р. після перереєстрації своєї частки (50 відсотків) статутного капіталу ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» на матір своєї дружини ОСОБА_12 , продовжив здійснювати контроль фінансово-господарської діяльності ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» та представляти інтереси даного товариства, у тому числі, перед Адміністрацією Державної спеціальної служби транспорту Міністерства інфраструктури України, повідомив військову службову особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, про можливість поставки м`яса до військових частин Державної спеціальної служби транспорту Міністерства інфраструктури України, що дислокуються у містах Чернігів, Харків, Київ, Конотоп та Дніпро. При цьому, ОСОБА_10 від імені ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» досяг із військовою службовою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, домовленості про поставку м`яса яловичини за ціною 26,50 грн. за кілограм, а також звернувся з проханням документально оформити поставку м`яса яловичини у травні 2013 року, на що службова військова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, надала згоду.
У цій же телефонній розмові військова службова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння бюджетними коштами, акцентувала увагу ОСОБА_10 на завищенні ціни м`яса яловичини з подальшим незаконним обертанням на свою користь різниці в ціні в завуальованій формі, на що ОСОБА_10 погодився.
У цей же день, після телефонної розмови із ОСОБА_10 , службова військова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зателефонувала працівнику ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» ОСОБА_13 , яка повідомила, що вже обізнана про необхідність поставки м`яса до військових частин та отримала від ОСОБА_10 поставлену задачу з цього питання.
Досягши домовленості із ОСОБА_10 про ціну на м`ясо - 26,50 грн. за кілограм, та отримавши від останнього згоду на завищення ціни, в період з 19 по 30 квітня 2013 року, військова службова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, не повідомляючи про домовленість про поставку м`яса за ціною 26,50 грн. за кілограм, зателефонувала підпорядкованим їй по продовольчій службі військовослужбовцям військових частин Державної спеціальної служби транспорту Міністерства інфраструктури України та вказала на підготовку договорів на закупівлю м`яса яловичини за вже визначеною ним ціною - 31,60 грн. за кілограм.
Так, 19.04.2013 р. військова службова особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом обману, не повідомляючи про домовленість про поставку м`яса яловичини за ціною 26,50 грн. за кілограм, в телефонній розмові наказала начальникам продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 та військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_15 підготувати, кожному з них, договір на закупівлю м`яса яловичини у кількості 3150 кг за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 99540 грн.
22.04.2013р. військова службова особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом обману, не повідомляючи про домовленість про поставку м`яса яловичини за ціною 26,50 грн. за кілограм, викликала до себе начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_16 та наказала йому підготувати договір на закупівлю м`яса яловичини у кількості 3150 кг за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 99540 грн.
Цього ж дня, військова службова особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом обману, не повідомляючи про домовленість про поставку м`яса яловичини за ціною 26,50 грн. за кілограм, в телефонній розмові наказала начальнику продовольчої служби військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_17 підготувати договір на закупівлю м`яса яловичини у кількості 2000 кілограм за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 63200 грн.
24.04.2013р. військова службова особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом обману, не повідомляючи про домовленість про поставку м`яса яловичини за ціною 26,50 грн. за кілограм, в телефонній розмові наказала старшому інструктору їдальні військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_18 , яка готувала документи по продовольчій службі цієї військової частини, зателефонувати працівнику ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» ОСОБА_19 щодо укладення договору, та зазначила про закупівлю м`яса яловичини у кількості 2450 кг за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 77420 грн.
В один із днів квітня 2013 року військова службова особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом обману, не повідомляючи про домовленість про поставку м`яса яловичини за ціною 26,50 грн. за кілограм, передала начальнику продовольчої служби військової частини НОМЕР_6 ОСОБА_20 проект договору із ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» на закупівлю м`яса яловичини у кількості 2735 кг за ціною 31,60 грн., на суму 86 457 грн., про що 13.05.2013 р. в телефонній розмові повідомила працівника ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» ОСОБА_19 як поставлену ним задачу на укладення військовою частиною НОМЕР_6 договору.
У цей же період часу військова службова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, надсилала підлеглим військовослужбовцям ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_16 смс-повідомлення із текстом адреси електронної пошти TOB «Чернігівський м`ясний двір» « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для направлення проекту договору із зазначенням усіх необхідних істотних умов та реквізитів.
Крім того, 29.04.2013 р. у телефонній розмові ОСОБА_10 повідомив військову службову особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, про поставлену ним задачу працівнику ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» ОСОБА_19 щодо уточнення кількості м`яса, яке необхідно поставити до військових частин.
У період квітня-травня 2013 року командири військових частин НОМЕР_4 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_1 , НОМЕР_6 , НОМЕР_2 , будучи не повідомлені військовою службовою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та ОСОБА_10 про досягнуту між ними домовленість про ціну на м`ясо за 26,50 грн. за кілограм та її завищення, уклали:
між ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» та військовою частиною НОМЕР_4 договір №21/18 від 22.04.2013 р. на закупівлю м`яса яловичини у кількості 2000 кілограм за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 63200 грн.;
між ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» та військовою частиною НОМЕР_3 договір №14/2230 від 19.04.2013 р. на закупівлю м`яса яловичини у кількості 3150 кг за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 99 540 грн.;
між ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» та військовою частиною НОМЕР_5 договір №15 від 03.05.2013 р. на закупівлю м`яса яловичини у кількості 2450 кг за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 77420 грн. та договір №110 від 20.05.2013 р. на закупівлю м`яса яловичини у кількості 700 кг за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 22120 грн.;
між ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» та військовою частиною НОМЕР_1 договір № 18 від 22.04.2013 р. на закупівлю м`яса яловичини у кількості 3150 кг за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 99540 грн.;
між ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» та військовою частиною НОМЕР_6 договір № 19 від 16.05.2013 р. на закупівлю м`яса яловичини у кількості 2735 кг за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 86426 грн.;
між ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» та військовою частиною НОМЕР_2 договір №7П від 03.05.2013 р. на закупівлю м`яса яловичини у кількості 3150 кілограм за ціною 31,60 грн. за кілограм, на суму 99540 грн.
Всього військовими частинами укладено договори на закупівлю м`яса яловичини у кількості 17335 кг на загальну суму 547786 грн.
У цей же період часу ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою, будучи заінтересованим в отримані ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» коштів від військових частин, контролюючи надходження коштів на рахунки вказаного товариства, неодноразово звертався в телефонних розмовах до військової службової особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, із проханнями вплинути на найшвидше перерахування коштів за договорами закупівлі м`яса яловичини за ціною 31,60 грн. за кілограм. У свою чергу, військова службова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, на вищезазначені прохання ОСОБА_10 , діючи з тих же мотивів та метою, телефонувала підлеглим їй по продовольчій службі військовослужбовцям військових частин та вказувала на підготовку в першу чергу документів для оплати по договорам закупівлі м`яса яловичини із ТОВ «Чернігівський м`ясний двір».
В цей же період часу, в квітні-травні 2013 р., військова службова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перебуваючи в своєму службовому кабінеті по АДРЕСА_2 , в своєму робочому зошиті здійснила підрахунок різниці цін, а саме, між ціною 26,50 грн., по якій домовилася з ОСОБА_10 як представником ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» та власно визначеною ціною (31,60 грн.) для створення різниці, яка склала 5,10 грн. на 1 кг, з подальшим заволодінням бюджетними коштами. Всього, з урахуванням кількості м`яса яловичини, що закуповувалась відповідно до зазначених вище договорів, 17335 кг, та різниці між цінами 5,10 грн., військова службова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за попередньою змовою з ОСОБА_21 мала намір заволодіти бюджетними коштами в сумі 88408,50 грн.
23.05.2013 р. під час чергової телефонної розмови з військовою службовою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_10 висловив намір про зустріч для передачі грошових коштів.
27.05.2013 р. ОСОБА_11 зателефонував військовій службовій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та від імені ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» запропонував поставку м`яса яловичини до військових частин за ціною 25,50-26 грн. за кілограм.
29.05.2013 р. військова службова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зателефонувала працівнику ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» ОСОБА_19 , яка повідомила про недоплату 3000 грн. війською частиною НОМЕР_6 , що дислокується в АДРЕСА_3 та 11000 грн. військовою частиною НОМЕР_2 , що дислокується в АДРЕСА_4 , на що військова службова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, пообіцяла пришвидшити оплату та перерахування коштів на початку наступного місяця, тобто у червні 2013 р.
4.06.2013 р. після надходження на рахунки ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» бюджетних коштів за договорами закупівлі м`яса яловичини, окрім вищезазначених двох сум, ОСОБА_10 зателефонував військовій службовій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та домовився про зустріч у другій половині наступного дня в м.Києві.
5.06.2013 р. близько 17 год. ОСОБА_10 на автомобілі «Мітсубісі», держномер НОМЕР_7 , під`їхав до торгових центрів «Даринок» та «Ваш Дом» та зупинився на автостоянці по АДРЕСА_5 , куди о 17.08 год. підійшла військова службова особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яка сіла на переднє пасажирське сидіння зазначеного автомобіля, де ОСОБА_10 , діючи умисно, за попередньою змовою, відповідно до досягнутих домовленостей, сприяючи у заволодінні бюджетними коштами, передав військовій службовій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 65000 грн. Іншими грошовими коштами в сумі 23408,50 грн. ОСОБА_10 розпорядився за власним розсудом.
Дії ОСОБА_10 судом кваліфіковано за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 410 КК України, якпособництво у заволодінні військовою службовою особою військовим майном шляхом шахрайства, із зловживанням службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати вказаний вирок, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 закрити за відсутності його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 410 КК України.
Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, будуванням обвинувального вироку на припущеннях, що призвело до застосування закону, який не підлягав застосуванню, визнання винним ОСОБА_10 у вчиненні злочину та призначення йому покарання.
Так, апелянт зазначає про безпідставне відхилення наданої стороною захисту рецензії Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз на висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 09.04.2014 № 946/947/14-45, згідно з якою судовий експерт у дослідній частині вказує про «неефективність використання коштів», не досліджуючи при цьому терміну «ефективності використання коштів», при цьому суд обґрунтовує висновок про наявність вини ОСОБА_10 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні в тому числі й даними висновку судово-економічної експертизи від 09.04.2014 № 946/947/14-45, згідно з якими була створена різниця в ціні на м`ясо яловичини під час закупівлі у квітні-травні 2013 року військовими частинами у ТОВ «Чернігівський м`ясний двір», чим спричинено матеріальні збитки державі в сумі 88408 грн 50 коп. Також мало місце необґрунтоване відхилення такого доказу зі сторони захисту, як висновок судово-економічної експертизи, зроблений Київською незалежною судово-експертною установою з мотивів того, що вони спростовуються роздруківками телефонних розмов.
Захисник ОСОБА_8 вважає, що суд першої інстанції в обвинувальному вироку не обґрунтував та не мотивував, яким чином ОСОБА_10 сприяв вчиненню злочину іншим співучасником та відповідно не навів доказів пособництва його підзахисного. Натомість, на думку захисника, суд зазначає про сприяння ОСОБА_10 вчиненню злочину шляхом зловживання службовим становищем, при цьому не посилається на жоден доказ наявності у нього цього становища.
Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_28 , ОСОБА_17 , ОСОБА_29 , ОСОБА_15 , ОСОБА_30 , показання яких покладені в основу обвинувального вироку підтвердили лише факт поставки з ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» м`яса яловичини до їх військових частин. При цьому без належної правової оцінки з боку суду залишились ті обставини, що всі вони заявляли про поставлення продукції належної якості за ринковими цінам. Вказані свідки також зазначали, що не знають ОСОБА_10 .
Крім того, захисник ОСОБА_8 зазначає про не взяття до уваги документів ТОВ «Чернігівський м`ясний двір», які підтверджують відсутність будь-яких правових відносин між ОСОБА_10 та цим товариством.
Апелянт також вважає, що суд першої інстанції не встановив об`єкт злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_10 , не вірно визначився з предметом злочину, вказавши що до військового майна належать гроші.
Захисник зазначає про те, що суд у вироку не розкрив об`єктивну сторону злочину, а саме не вказав яким способом шахрайства було відчужене військове майно, і кого саме введено в оману.
На думку апелянта, суд першої інстанції невірно кваліфікував дії ОСОБА_10 , вважаючи що така кваліфікуюча ознака як «вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб», не може бути інкримінована його підзахисному, оскільки ОСОБА_10 не є військовослужбовцем.
Крім того, захисник вважає, що оскільки ОСОБА_31 затримали одразу після отримання коштів та він не мав змоги ними розпорядитись, інкримінований ОСОБА_10 злочин також не був закінчений, на що належної уваги судом не звернуто.
Також, захисник вказує й на процесуальні порушення з боку органів досудового розслідування, що виразилось в порушенні строків досудового розслідування, більш як на 6 місяців, та направлення обвинувального акту до суду 05.08.2014, без оголошення ОСОБА_10 підозри.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вказаний вирок, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_10 закрити за відсутності його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 410 КК України.
Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, необґрунтованістю та невмотивованістю прийнятого рішення, що призвело до застосування закону, який не підлягав застосуванню, визнання винним ОСОБА_10 у вчиненні злочину та призначення йому покарання.
Так, суд першої інстанції, всупереч ч. 3 ст. 374 КПК України, визнаючи винним ОСОБА_10 у вчиненні пособництва в заволодінні військовою службовою особою військовим майном шляхом шахрайства, із зловживанням службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, в мотивувальній частині вироку не відобразив суть та зміст усіх кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 410 КК України.
Захисник ОСОБА_7 зазначає, що все обвинувачення, яке викладено в обвинувальному вироку відносно ОСОБА_10 побудовано на діях ОСОБА_31 , який не є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, і відносно нього не прийнято рішення. Тобто суд вийшовши за межі своєї компетенції, фактично вирішив питання про наявність вини особи, яка не мала статусу обвинуваченого та була позбавлена можливості себе захищати.
Натомість судом не розкрито в чому полягала суть кваліфікуючих ознак інкримінованого ОСОБА_10 злочину, в тому числі не зазначено посада, звання, посадові обов`язки «військової службової особи, кримінальне провадження відносно якої виділено в окреме провадження» та відповідно не вказано в чому саме полягало зловживання службовим становищем з боку такої особи. Також суд не дослідив процедуру укладення договорів між військовими частинами Державної спеціальної служби транспорту міністерства інфраструктури України та постачальниками на постачання продуктів харчування, а також роль в ній співробітників Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту міністерства інфраструктури України, що свідчить про допущену неповноту судового слідства. Також судом не встановлено яким способом особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинила шахрайство.
Апелянт також вважає, що суд першої інстанції не встановив спеціальний об`єкт злочину, яким є грошові кошти та необґрунтовано відхилив позицію захисту, що вони не є військовим майном, в розумінні диспозиції ст. 410 КК України. До такого висновку суд дійшов виключно внаслідок внутрішнього переконання, оскільки жодних доказів того, що грошові кошти, якими заволоділа «військова особа» мають статус військового майна матеріали провадження не містять. При цьому сторона захисту вважає, що кошти, якими військова частина розраховувалась з ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» за поставлену продукцію, є державними коштами, а тому не можуть мати статусу військового майна.
Крім того, судом не встановлено кому була завдана шкода від начебто вчинених ОСОБА_10 та ОСОБА_32 злочинів, не пояснено причин не подання позовних заяв, що також вказує на відсутність факту вчинення злочину.
Також, захисник вважає, що судом не розкрито, яким чином ОСОБА_10 , не будучи юридично ні засновником, ні управлінцем ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» здійснював контроль фінансово-господарської діяльності даного товариства та не встановив, яким чином ОСОБА_10 зняв з банківського рахунку ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» грошові кошти в розмірі 88 408 грн 50 коп., які були перераховані на нього військовими частинами.
Апелянт вважає, що суд першої інстанції не конкретизував форму пособництва ОСОБА_10 та вказав про одночасне вчинення ним злочину за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_32 , що свідчить про не визначення судом об`єктивної сторони злочину, який інкримінований його підзахисному.
Крім того, захисник ОСОБА_7 вважає, що все обвинувачення його підзахисному ґрунтується виключно на телефонних розмовах між ОСОБА_10 , ОСОБА_32 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та іншими, а головні докази, які він поклав в основу доведеності вини ОСОБА_10 були протоколи, складені за результатами проведення зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж за оперативно-розшуковою справою. Однак, сторона захисту вважає, що оскільки експертиза голосів проведена не була, то суд не міг однозначно стверджувати між ким саме велись телефонні розмови. Захист вважає, що з розмов взагалі неможливо було встановити хто з ким спілкується, а також що ОСОБА_10 розмовляв саме з приводу поставок м`ясної продукції з ТОВ «Чернігівський м`ясний двір». Разом з тим суд, допустив припущення, ґрунтуючись виключно на внутрішньому переконанні, без залучення експертів в галузі лінгвістики, трактував розмови та підтвердив пред`явлене ОСОБА_10 обвинувачення. Також поза увагою суду залишились показання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_24 ОСОБА_25 , ОСОБА_27 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , які підтвердили, що особисто не були знайомі з ОСОБА_10 , і ОСОБА_33 жодних вказівок з приводу поставки м`яса з ТОВ «Чернігівський м`ясний двір» їм не давав; поставка м`ясної продукції з вказаного товариства була своєчасною та повною, м`ясо було належної якості. Крім того, свідки зазначали, що до компетенції ОСОБА_31 входило пошук постачальників продовольчої продукції, що він і виконував, моніторингом цін займались цілі комісії, і жодних зауважень з приводу ціни за кілограм м`яса до нього ніхто не пред`являв; закупівля м`ясної продукції відбувалась згідно затвердженого плану закупівель; кошти, якими розраховувались за поставку м`ясної продукції військові частини були державними коштами, а не військовими. Таким чином, твердження суду про те, що ціни на м`ясо визначались безпосередньо ОСОБА_10 та ОСОБА_32 не відповідають даним, які повідомили вказані свідки.
Крім того, на думку захисту, судом не було встановлено у який спосіб між ОСОБА_10 та ОСОБА_32 було досягнуто змову у заволодінні бюджетними грошовими коштами, а також не вказано конкретну мету та спосіб такого пособництва ОСОБА_10 ; не розкрито які конкретні злочинні дії вчинив ОСОБА_10 та не розмежовано його відповідальність.
Також, захисник вказує й на безпідставне відхилення рецензії Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз на висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи від 09.04.2014 № 946/947/14-45, яка вказала, що вказана експертиза проведена з порушенням чинного законодавства з питань судово-експертної діяльності, а тому відповідно й висновок в силу порушення п. 1 ч. 1 ст. 12 Закону України «Про судову експертизу» є незаконним, однобічним, необ`єктивним, неповним та необґрунтованим.
В запереченні на апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_34 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , прокурор вважає рішення суду першої інтстанції законним та обгурнтованим, а доводи апеляційних скарг малопереконливими та такими, що суперечать нормам чинного кримінального процессуального закону.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав судове рішення, думку обвинуваченого та його захисників, що просили задовольнити апеляційні скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься принцип законності, який у відповідності до ст. 7, 9 КПК України, поміж іншого, визначає, що закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосується кримінального провадження, повинні відповідати вимогам цього Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.
Відповідно до положень Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, вимог ст. 17 КПК України, якою регламентовано принцип презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини - обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно зі ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Як вбачається із змісту вироку суду, ОСОБА_10 в період з квітня по червень 2013 р. вчинив пособництво у заволодінні військовою службовою особою військовим майном шляхом шахрайства, із зловживанням службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, за обставин детально зазначених у вироку.

Як органом досудового розслідування, так і судом першої інстанції дії ОСОБА_10 кваліфіковано за ч.5 ст. 27, ч.2 ст. 410 КК України, як пособництво у заволодінні військовою службовою особою військовим майном шляхом шахрайства, із зловживанням службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб.

Разом з тим, на думку колегії суддів, дане обвинувачення не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, оскільки беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_10 в пособництві заволодіння військовою службовою особою військовим майном шляхом шахрайства, із зловживанням службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, не надано.
Все обвинувачення, яке викладено в обвинувальному вироку щодо ОСОБА_10 побудовано на діях ОСОБА_31 , який не є обвинуваченим у даному кримінальному провадженні, і стосовно нього не прийнято рішення. Тобто суд, фактично вирішив питання про наявність вини особи, яка не мала статусу обвинуваченого та була позбавлена можливості себе захищати.
Незважаючи на те, що подія мала місце, як стверджується в обвинувальному акті, в період з 18.04.2013 р. по 5.06.2013 р., доказів винуватості виконавця (особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження) слідчими органами не надано, вирок щодо такої особи відсутній, тому стверджувати, що ОСОБА_10 вчинив пособництво у заволодінні військовою службовою особою військовим майном шляхом шахрайства, із зловживанням службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, правових підстав немає.

Оскільки беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_10 в інкримінованому злочині слідчими органами не надано, тому вирок суду підлягає скасуванню, а провадження по справі, на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, закриттю, в зв`язку з не встановленням допустимих доказів для доведення винуватості ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.410 КК України і вичерпання можливості їх отримання.
В зв`язку з викладеним апеляційні скарги захисників підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 401, 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги захисників обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Вирок Деснянського районного суду м.Києва від 14 липня 2017 року щодо ОСОБА_10 скасувати, а провадження по справі, на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, закрити, в зв`язку з не встановленням допустимих доказів для доведення винуватості ОСОБА_10 за ч.5 ст.27, ч.2 ст.410 КК України і вичерпання можливості їх отримання.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: