Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1347/20
номер провадження 1-кп/368/108/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2021 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

При секретарі - ОСОБА_2

- розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 2 ст. 125 КК України, яке внесено 12.10.2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000280 відносно обвинуваченого:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Улан Уде, Російська Федерація, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, -
- якому в рамках даного кримінального провадження 07.12.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого:
- ч. 2 ст. 125 КК України, - у вчиненні умисних, протиправних дій, які виразилися в нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, -
- відносно якого в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався, -

- з участю сторін кримінального провадження:
- сторона обвинувачення:

Прокурор - ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
ОСОБА_7

Потерпілий - ОСОБА_8 .

Сторона захисту:

Обвинувачений - ОСОБА_3
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 .

За участі інших учасників судового процесу:

Експерт - ОСОБА_10 .

Свідки - ОСОБА_11
ОСОБА_12 ОСОБА_13 , -

В С Т А Н О В И В :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:
12.10.2020 року близько 9 год. 20 хв. обвинувачений ОСОБА_3 перебував на території свого домоволодіння, яке розміщене за адресою: АДРЕСА_2 , де, через паркан побачив потерпілого ОСОБА_8 , який в свою чергу знаходився на території його домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

З огляду на ту обставину, що між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 на протязі тривалого часу (більше 5 ти років) на грунті побутових негараздів існують усталені неприязні відносини, між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_8 виникла сварка, в ході якої обвинувачений та потерпілий словесно ображали один одного.

В ході сварки у обвинуваченого ОСОБА_3 з мотиву помсти за образи (на думку обвинуваченого) зі сторони потерпілого ОСОБА_8 , - виник раптовий, змішаний (визначений та прямий на заподіяння тілесних ушкоджень, невизначений на ступінь заподіяння) умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 .

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 взяв з території свого домогосподарства дерев`яний держак від сільськогосподарського інвентарю, та, вийшовши з свого подвір`я, - попрямував до домогосподарства потерпілого ОСОБА_8 .

Отже, 12.10.2020 року близько 09 год. 33 хв. обвинувачений ОСОБА_3 шляхом вільного доступу через неогорожену парканом сторону домогосподарства потерпілого ОСОБА_8 , - зайшов на територію домогосподарства потерпілого, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та, - з наміром заподіяння тілесних ушкоджень, - підішов до потерпілого ОСОБА_8 .

Далі, обвинувачений ОСОБА_3 , діючи з метою заподіяння потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, та, - бажаючи настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, - тримаючи у правій руці дерев`яний держак, умисно наніс не менше 5 ударів в область голови та по тілу потерпілого ОСОБА_8 , та, таким чином - спричинив потерпілому наступні тілесні ушкодження, - майже горизонтальної лінійної рани забійного характеру в тьмяно-потиличній ділянці справа, невизначеної форми синець (із невизначеної форми садном) у верхньому відділі лобної ділянки зліва, невизначеної форми дрібне садно над середньою третиною лівої брови, невизначеної форми синець в очнично-верхньо щелепно-виличній ділянці зліва, невизначеної форми синець на тильній поверхні лівої кисті, невизначеної форми синець на зовнішній поверхні правого гомілко-стопного суглобу, забій м`яких покривів голови легкого ступеню у верхньому відділі лобної ділянки зліва.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 62/38 від 06 листопада 2020 року у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені тілесні ушкодження у вигляді: майже горизонтальної лінійної рани забійного характеру в тьмяно-потиличній ділянці справа, невизначеної форми синець (із невизначеної форми садном) у верхньому відділі лобної ділянки зліва, невизначеної форми дрібне садно над середньою третиною лівої брови, невизначеної форми синець в очнично-верхньо щелепно-виличній ділянці зліва, невизначеної форми еинеш на тильній поверхні лівої кисті, невизначеної форми синець на зовнішній поверхні правого гомілко-стопного суглобу, забій м`яких покривів голови легкого ступеню у верхньому відділі лобної ділянки зліва, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.
Свої злочинні дії обвинувачений ОСОБА_3 припинив завдяки стороннім громадянам, - полишивши місце вчинення злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисні, протиправні дії, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 125 КК України, а тому є підстава для притягнення його до кримінальної відповідальності та призначення йому кримінального покарання у межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.
Обґрунтування рішення суду про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, який передбачено ч. 2 ст. 125 КК України.
Отже, суд зазначає, що єдиною підставою кримінальної відповідальності є склад кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України, тобто, - наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_3 усіх юридичних ознак складу кримінального правопорушення, визначеного в диспозиції ч. 2 ст. 125 КК України.
В даному випадку кримінальна відповідальність обвинуваченого ОСОБА_3 настає за протиправні діяння, які були ним вчинені умисно.
Отже, підставою кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення ним суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто при наявності об`єктивних (об`єкт, діяння, наслідки, причиновий зв`язок) і суб`єктивних (суб`єкт, вина) ознак, які характеризують дане суспільно небезпечне діяння як злочин.
Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, - піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності з законом.
Такий обов`язок виник з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 2 ст. 125 КК України і створює тим самим кримінальні правовідносини між обвинуваченим ОСОБА_3 і державою, потерпілим.
Склад злочину.
В даному випадку об`єктом кримінального правопорушення є здоров`я потерпілого ОСОБА_8 .
Об`єктивна сторона складу злочину, - виразилася в суспільно небезпечному протиправному діянні ( дії) обвинуваченого ОСОБА_3 , яке виразилося в нанесенні ударів, з використанням стороннього предмету (дерев`яного держака від сільськогосподарського інвентарю) по тілу потерпілого ОСОБА_8 , та злочинний наслідок у вигляді отримання легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого, причинковий зв`язок між діянням та наслідком.
Суб`єктом даного злочину є особа, якій виповнилося 16 років, тому суб`єктом злочину є обвинувачений ОСОБА_3 .
Суб`єктивна сторона складу даного злочину, - раптовий, змішаний (визначений та прямий на заподіяння тілесних ушкоджень, невизначений на ступінь заподіяння) умисел обвинуваченого ОСОБА_3 , спрямований на заподіяння невизначеної шкоди (невизначеного ступеню тяжкості тілесних ущкоджень) здоров`ю потерпілого ОСОБА_8 , який фактично отримав легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Згідно ч. 1 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбаченеосновне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно, з урахуванням положення ч. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 12, санкцію ч. 2 ст. 125 КК України обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок).
Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), яке передбачено ч. 2 ст. 125 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав повністю та дав наступні показання:
Він давно, - більше 15 років тому придбав будинок, який розміщено за адресою: АДРЕСА_2 .
Спочатку він приїздив до будинку, як до дачного домогосподарства, але вже більше 5 років проживає в даному будинку постійно з своєю дружиною.
По сусідству з ним проживає потерпілий ОСОБА_8 .
Спочатку між ними були дружні відносини, вони навіть спільно проводили дозвілля та вживали спиртні напої, але поступово він зрозумів, що потерпілий ОСОБА_8 не та людина, яка вміє товаришувати.
Поступово відносини між ними почали погіршуватися, та дійшли майже до ворожих.
Особливо відносини погіршилися між ним та потерпілим із за його домашнього собаки.
Так, у нього в домогосподарстві є домашній собака, якого він вигулює.
Окрім того, в зв`язку з тим, що він любить тварин, до нього до домогосподарства пристав безпритульний собака, якого, на його думку господарі вивезли та викинули напризволяще.
Він давав трохи поїсти тому собаці.
Потерпілого ОСОБА_8 дратувало, що в нього в домогосподарстві є собака та приходить безпритульний собака, та почав обвинувачувати його, що собаки витоптують йому городину та справляють нужду в дворі та на городі.
Він категорично заперечує той факт, що його собака шкодить потерпілому ОСОБА_8 , так як він свого собаку вигулює та слідкує за ним, а тому його собака ніяким чином не шкодить потерпілому ОСОБА_8 , який постійно його зачіпає та ображає, так, - він його неодноразово називав «Уральським кацапом», що, звісно його ображає.
12.10.2020 року близько 9 години він знаходився на території свого домогосподарства, в цей час на території свого господарства знаходився потерпілий ОСОБА_8 , та свідок ОСОБА_11 , які здійснювали сільськогосподарські роботи, - удобрювали город.
Задовго до цього дня за декілька місяців, - фрагмент шиферу з покрівлі господарчої будівлі потерпілого впав на територію його домогосподарства, а тому він вирішив зробити зауваження потерпілому, щоб той навів порядок в себе в господарстві.
Після його зауваження потерпілий, який на його думку перебував в стані алкогольного сп`яніння, - почав його знову ображати.
Він вирішив з`ясувати обставини, та, вийшовши з свого двору через хвіртку, - попрямував до домогосподарства потерпілого, яке розміщене через паркан, після чого зайшов через неогороджену частину домогосподарства потерпілого, побачив там дерев`яний держак від лопати, взяв його до рук, так як хотів цим держаком самостійно поправити покрівлю господарської будівлі потерпілого, та підійшов до потерпілого.
Потерпілий почав знову його словесно ображати, він не втримався та пхнув потерпілого, який, не втримавшись на ногах, - впав, та вдарився головою об металеву загорожу, яка виготовлена із елементів конструкції сільськогосподарської техніки, та, мабуть, - тоді і отримав тілесні ушкодження. Коли потерпілий впав, він просто зробив рух ногою в його сторону, але потерпілого не бив.
В цей час свідок ОСОБА_11 почав полишати територію двору потерпілого, але він стверджує, що свідка він взагалі не трогав.
На його думку, свідок також перебував в стані алкогольного сп`яніння, на його думку свідок ОСОБА_11 та потерпілий зранку вже вживали алкогольні напої перед здійсненням сільськогосподарських робіт, так як, - що потерпілий, що свідок, - зловживають алкогольними напоями.
Щодо показань свідка, - то вважає, що суду не потрібно сприймати їх позитивно, так як у свідка ОСОБА_11 є неприязні відносини до нього, так як колись свідок ОСОБА_11 позичив у його дружини 10 грн., а потім не віддавав тривалий час, а коли він напомнив свідку про борг, - свідок ОСОБА_11 почав сердитися на нього.
Також вважає, що суду непотрібно позитивно сприймати показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , так як, на його думку, - приміщення сільської ради знаходиться далеко від домогосподарства потерпілого, а тому такі свідки фізично не могли бачити, що відбувалося в дворі потерпілого.
На запитання суду обвинувачений ОСОБА_3 не зміг пояснити, чому на фототаблиці та на відео видно, як він йде до домогосподарства потерпілого вже з дерев`яною палицею (держаком).
Суд, оцінюючи показання обвинуваченого, - вважає їх неправдивими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, так як спростовуються як прямими, так і непрямими доказами, а саме, - показаннями свідків, відеозаписом, фототаблицею, виготовленою з відеозапису, - які судом проаналізовані нижче по тексту даного вироку.
Такі показання обвинуваченого ОСОБА_3 суд сприймає лише як простий спосіб захисту обвинуваченого ОСОБА_3 від визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та, відповідно, - спосіб уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення.
Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, його вина у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України повністю доведена доказами, - показанням потерпілого, показаннями свідків, письмовими доказами.
Показання потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні дав наступні показання:
На даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
В даному будинку проживає разом з дружиною.

По сусідству з ним (через паркан) проживає обвинувачений ОСОБА_3 , який проживає за даною адресою досить тривалий час, - більше 15 років.

За час проживання обвинувачений ОСОБА_3 зарекомендував себе як конфліктна людина, а тому, зрозуміло, що між ним та обвинуваченим існують відносини, які не можна назвати дружніми.

Між ними іноді виникали сварки, так як обвинувачений обзивав його байстрюком, а він обзивав обвинуваченого «Уральським кацапом».

Відносини між ними стали дуже негативними вже як більш, ніж 5 років тому.

Також в останній час між ними погіршилися відносини із за безпритульного собаки, - обвинувачений викидав даному собаці харчі на город, - вона прибігала та толочила городину. 12.10.2020 року він близько 9 години ранку перебував в себе на городі спільно з мешканцем села ОСОБА_11 .

Він в той день попросив ОСОБА_11 допомогти розкидати гній на городі.

В них на той час був візок та двоє вил.

Через деякий час, - десь орієнтовно о 09 год. 30 хв. - до нього на город прибіг обвинувачений, який тримав в руках дерев`яний держак від лопати, та почав ображати ОСОБА_14 .

Він заступився за ОСОБА_11 , після чого обвинувачений підбіг до нього, та наніс удар держаком по голові, та декілька ударів по тулубу, - внаслідок чого він впав на землю, але обвинувачений не припиняв наносити йому удари, - обвинувачений наніс йому ще декілька ударів по тулубу та по ногах.

В цей час до них почали підходити свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , які є працівниками сільської ради.

Коли свідки підійшли до нього та побачили його стан, - вони викликали поліцію та швидку медичну допомогу, а обвинувачений, побачивши, що на бійку йдуть люди, - полишив його домогосподарство.

Після отриманих тілесних ушкоджень він дві неділі їздив до лікарні на перев`язку ран.

В той день він не вживав алкоголь, обвинуваченого не ображав.

Обвинувачений до цих пір не попросив в нього вибачення.

Щодо міри покарання покладається на розсуд суду, йому від обвинуваченого нічого не потрібно хоче, щоб обвинувачений перестав чіпляти його, та припинив конфліктувати в селі.

Суд, оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_8 , - вважає їх такими, які відповідають об`єктивним обставинам справи, - так як повністю узгоджуються з показаннями інших свідків, письмовими доказами, - які судом оцінені нижче по тексту даного вироку.

Показання свідків:
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав наступні показання:
Він проживає по АДРЕСА_3 .

Він товаришує з потерпілим ОСОБА_8 .

Не пам`ятає точно дати, потерпілий ОСОБА_8 попросив йому допомогти до господарству, - розкидати гній на городі, на що він погодився.

12.10.2020 року він близько 9 години ранку прийшов до потерпілого ОСОБА_8 , вони взяли двоє вил, візок, та пішли до огорожі, в якій був розташований гній, та почали розкидати гній по городі.

Через незначний проміжок часу до паркану підійшов обвинувачений ОСОБА_3 , почав чіплятися до нього.

Потерпілий ОСОБА_8 зробив зауваження обвинуваченому ОСОБА_3 , щоб той не чіпав його, після чого між потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_3 виникла сварка, в ході якої вони ображали один одного нецензурними словами.

Через нетривалий проміжок часу обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до них на город, та в цей час тримав в руках дерев`яний держак від лопати.

Обвинувачений ОСОБА_3 сказав йому швидко покинути город, та навздогін вдарив його держаком лопати по спині, після чого почав наносити удари по голові потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок ударів потерпілий впав на землю.

Побоюючись отримати ще тілесних ушкоджень, - він покинув територію господарства потерпілого.

В той день ні він, ні потерпілий ОСОБА_8 алкоголь не вживали.

Після удару обвинуваченого ОСОБА_3 держаком лопати по голові потерпілого ОСОБА_8 , в потерпілого з голови почала текти кров.

Суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_11 , - вважає їх логічними, послідовними, та такими, які відповідають об`єктивним обставинам справи, так як узгоджуються з показанням потерпілого, інших свідків, та іншими доказами, які судом проаналізовані нижче по тексту даного вироку.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні дала наступні показання:
Вона проживає по АДРЕСА_4 .

Вона працює в ТОВ «Віскар Агро», офісне приміщення якого розміщене в приміщенні сільської ради с. Великі Пріцьки.

12.10.2020 вона з самого ранку знаходилася на своєму робочому місці.

Було орієнтовно 09 год. 30 хв., коли до неї в кабінет забігла її знайома ОСОБА_13 , та почала казати, що в подвір`ї ОСОБА_8 відбувається якась бійка.

Вона вийшла з приміщення сільської ради та спільно з своєю знайомою ОСОБА_15 пішли до господарства ОСОБА_8 , яке знаходиться неподалік приміщення сільської ради.

Коли вона йшла до господарства ОСОБА_8 , то бачила, що потерпілий лежав на землі, а біля нього стояв обвинувачений ОСОБА_3 , який наносив дерев`яною палицею удари по голові та тулубу потерпілого.

Коли вони підійшли ближче, - обвинувачений ОСОБА_3 перестав наносити удари потерпілому та з палицею попрямував до свого домогосподарства, проте, - при цьому він ображав всіх присутніх нецензурними словами.

Вони викликали працівників поліції та швидку допомогу, та дочекалися їх приїзду.

Вона бачила, що на голові потерпілого ОСОБА_8 була рана, з якої текла кров, на обличчі були синці.

Суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_12 , - вважає їх логічними, послідовними, та такими, які відповідають об`єктивним обставинам справи, так як узгоджуються з показанням потерпілого, інших свідків, та іншими доказами, які судом проаналізовані в ході дослідження доказів.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засданні дала наступні показання:
Вона проживає по АДРЕСА_2 .

Вона працює технічним працівником в сільській раді.

12.10.2020 року на початку 10 го ранку вона вийшла з приміщення сільської ради, та побачила, що потерпілий ОСОБА_8 на власному городі лежить на землі, а обвинувачений ОСОБА_3 стоїть біля нього та наносить удари дерев`яною палицею по голові та по тулубу потерпілого.

Вона забігла в приміщення сільської ради та повідомила про бійку ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які швидко побігли на город до потерпілого ОСОБА_18 , якого продовужвав бити обвинувачений ОСОБА_3 .

Коли ОСОБА_16 та ОСОБА_17 прийшли через деякий час до приміщення сільської ради, вони розповіли їй, що ОСОБА_3 ображав їх нецензурними словами.

Суд, оцінюючи показання свідка ОСОБА_13 , - вважає їх логічними, послідовними, та такими, які відповідають об`єктивним обставинам справи, так як узгоджуються з показанням потерпілого, інших свідків, та іншими доказами, які судом проаналізовані під час дослідження доказів.

Експерт ОСОБА_10 в судовому засіданні дав наступні показання:
Обіймає посаду завідуючого експертного відділення.

Стаж роботи більше 20 ти років.

13.10.2020 року він особисто оглядав безпосередньо потерпілого ОСОБА_8 , по результатах безпосереднього огляду склав акт експертного дослідження.

В подальшому, на підставі такого акту ним було проведено судово медичну експертизу з метою встановлення кількості, тяжкості, локалізації тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_8 .

Зазначив, що згідно методики проведення судово медичних експертиз, - не потрібно оглядати потерпілого ОСОБА_8 в день проведення експертизи, а можливо обмежетися дослідженням первинної судово медичної документації.

Будь яких порушень при видачі висновку експерта ним допущено не було.

Матеріали кримінального провадження (докази), які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України:
- заява потерпілого ОСОБА_8 від 12.10.2020 року, (а.с., 107).
З даного доказу вбачається факт вчинення кримінального правопорушення, - нанесення тілесних ушкоджень, вбачається дата та місце вчинення кримінального правопорушення саме обвинуваченим ОСОБА_3 ;

- протокол отримання речей від 19.10.2020 року, ( а.с., 110), з якого вбачається, що дізнавачем було прийнято та оглянуто диск для лазерних систем считування CD R, на якому міститься відеозапис подій, які вібувалися в домогосподарстві потерпілого ОСОБА_8 19.10.2020 року безпосередньо перед нанесенням йому тілесних ушкоджень;

- диск для лазерних систем считування CD R, на якому міститься відеозапис подій, які відбувалися в домогосподарстві потерпілого ОСОБА_8 12.10.2020 року, ( а.с., 114).

Як встановлено в судовому засіданні, - домогосподарство потерпілого ОСОБА_8 обладнано системою відеонагляду з записом на диски для лазерних систем считування CD R.

Одна із камер відеонагляду спрямована на вул. Молодіжна с. Великі Пріцьки Кагарлицького району Київської області.

В ході перегляду вказаного запису, вбачається, що 12.10.2020 року близько 9 год. 18 - 19 хв. обвинувачений ОСОБА_3 прямує по вулиці загального користування та тримає в лівій руці предмет, схожий на дерев`яну палицю.

Отже, даний відеозапис є опосередкованим доказом на вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 , даний відеозапис вказує на час та орієнтовне місце вчинення кримінального правопорушення, та вказує на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 йшов до подвір`я потерпілого ОСОБА_8 з знаряддям, пристосованим для нанесення ударів.

Відповідно, - даний запис спростовує показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що палицю він взяв в домогосподарстві потерпілого ОСОБА_8 , та, відповідно, - вказує на нещирість показань обвинуваченого ОСОБА_3 , та поруч з цим, - вказує на правдивість показань як потерпілого ОСОБА_8 так і на правдивість показань свідка ОСОБА_11 ;

- протокол огляду предметів (відеозапису) від 20.10.2020 року, (а.с., 115 119), який містить фото.

При перегляді даних фото вбачається та обставина, що обвинувачений ОСОБА_3 12.10.2020 близько 09 год. 18 19 хв. йшов до подвір`я потерпілого ОСОБА_8 з знаряддям, пристосованим для нанесення ударів.

Це зокрема, видно по фото перегляд компакт диску відеозапис з камери № 4, ( а.с., 117), перегляд компакт диску відеозапис з камери № 6, (а.с., 118).

Відповідно, - дані фото спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що палицю він взяв в домогосподарстві потерпілого ОСОБА_8 , та, відповідно, - вказують на нещирість показань обвинуваченого ОСОБА_3 , та поруч з цим, - вказує на правдивість показань як потерпілого ОСОБА_8 , так і на правдивість показань свідка ОСОБА_11 ;

- висновок експерта № 62/38 від 06.11.2020 року, (а.с., 122 123), згідно підсумовуючої частини якого:

- У ОСОБА_8 , 1949 р.н., були виявлені майже горизонтальна лінійна рана забійного характеру в тім`яно- потиличній ділянці справа; невизначеної форми синець (із невизначеної форми садном) у верхньому відділі лобної ділянки зліва; невизначеної форми дрібне садно над середньою третиною лівої брови; невизначеної форми синець в очично-верхньощелепно-виличній ділянці зліва; невизначеної форми синець на тильній поверхні лівої кисті; невизначеної форми синець на зовнішній поверхні правого гомілко- стопного суглобу; забій м`яких покривів голови легкого ступеню у верхньому відділі лобної ділянки зліва. Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились.

Наявна у потерпілого рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші, окремо взяті, наявні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

«Тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_8 », могли утворитись «у час, вказаний у постанові» - а саме близько 9 год. 30 хв. 12.10.2020 р.

За характером і розташуванням виявлених тілесних ушкоджень можна визначити кількість місць прикладення травмуючої сили тупими предметами на тілі потерпілого як не меншу, ніж п`ять - тім`яно- потилична ділянка справа, верхній відділ лобної ділянки зліва, надбрівно-очична ділянка зліва, тильна поверхня лівої кисті, зовнішня поверхня правого гомілко-стопного суглобу.

Так як індивідуальні особливості обмеженої травмуючої поверхні тупих предметів, у результаті дії яких утворилися наявні у потерпілого тілесні ушкодження, в самих ушкодженнях не відобразились, не виключено, що «тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 », могли утворитися внаслідок «нанесення удару руками, ногами чи іншими предметами». Зокрема, вони могли утворитися за обставин, вказаних особисто потерпілим, а саме в результаті нанесення йому сторонньою особою ударів дерев`яним дрючком («держаком від лопати») та ногами.

З даного доказу вбачається кількість та тяжкість тілесних ушкоджень, отриманих потерпілим ОСОБА_8 , - тобто даний доказ є одним із елементів складу кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, - нанесення винною особою легких тілесних ушкоджень, що потягнули за собою короткочасний розлад здоров`я потерпілого, - тобто, - від даного доказу залежить кваліфікація дій винної особи, - в даному випадку ді1 обвинуваченого ОСОБА_3 .

Відповідно, з огляду на висновки даної експертизи, - дізнавачем і було перекваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_3 з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України;

- висновок експерта № 77/38 від 11.12.2020 року, ( а.с., 128 129), згідно підсумовуючої частини якого:

- Під час безпосереднього обстеження у ОСОБА_8 , 1949 р.н., були виявлені: майже горизонтальна лінійна рана забійного характеру в тім`яно-потиличній ділянці справа; невизначеної форми синець (із невизначеної форми садном) у верхньому відділі лобної ділянки зліва; невизначеної форми дрібне садно над середньою третиною лівої брови; невизначеної форми синець в очично-верхньощелепно-виличній ділянці зліва; невизначеної форми синець на тильній поверхні лівої кисті; невизначеної форми синець на зовнішній поверхні правого гомілко-стопного суглобу; забій м`яких покривів голови легкого ступеню у верхньому відділі лобної ділянки зліва. Ушкодження утворилися в результаті дії тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились. За характером і розташуванням виявлених тілесних ушкоджень можна визначити кількість місць прикладення травмуючої сили тупими предметами на тілі потерпілого як не меншу, ніж п`ять - тім`яно- потилична ділянка справа, верхній відділ лобної ділянки зліва, надбрівно-очнична ділянка зліва, тильна поверхня лівої кисті, зовнішня поверхня правого гомілко-стопного суглобу. Таким чином, на підставі наявних об`єктивних даних можна зробити висновок, що «тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », могли утворитися «за обставин, які відображені на відео із камер відеоспостереження від 12.10.2020, які долучені ... до матеріалів кримінальногопровадження № 0000280 від 13.10.2020.

Даний доказ має аналогічне доказове значення, яке має попередній висновок експерта;

- повідомлення судово медичного експерта ОСОБА_10 на адресу СВ ВП № 1 Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, (а.с., 147), з якого вбачається, що експерт повідомляє слідчий відділ про початок судово медичного обстеження ОСОБА_8 (потерпілого по даному кримінальному провадженні).

Даний доказ підтверджує ту обставину, що під час процедури проведення судово медичної експертизи по даному кримінальному провадженню будь яких порушень допущено не було;

- висновок експертного дослідження № 38 від 13.10.2020 року, (а.с., 196), згідно підсумовуючої частини якої:

- У ОСОБА_8 , 1949 р,н., виявлені: майже горизонтальна лінійна рана забійного характеру в тім`яно - потиличній ділянці справа; невизначеної форми синець (із невизначеної форми садном) у верхньому відділі лобної ділянки зліва; невизначеної форми дрібне садно над середньою третиною лівої брови; невизначеної форми синець в очнично-верхньощелепно-виличній ділянці зліва; невизначеної форми синець на тильній поверхні лівої кисті; невизначеної форми синець на зовнішній поверхні правого гомілко - стопного суглобу; забій м`яких покривів голови легкого ступеню у верхньому відділі лобної ділянки зліва.

Ушкодження виникли в результаті дії тупих предметів з обмеженими травмуючими поверхнями, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразились.

Наявна у потерпілого рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Всі інші, окремо взяті, наявні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

З даного доказу вбачається кількість, локалізація тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого ОСОБА_8 під час експертного дослідження, яке проводилося на підставі направлення органу поліції.

Даний висновок експертного дослідження ліг в об`єм судово медичної документації, на підставі якої проводилася судово медична експертиза.

Даний доказ підтверджує ту обставину, що під час процедури проведення судово медичної експертизи по даному кримінальному провадженню будь яких порушень допущено не було.

Отже, оцінюючи вищевказані докази в їх сукупності та взаємозв`язку, оцінюючи їх з точки зору належності та допустимості, достовірності та достатності, - суд вважає, що стороною обвинувачення (прокурором) в судовому засіданні надано в достатньому об`ємі належні, допустимі, достовірні та достатніі докази на підтвердження вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення (проступку), яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.

Що стосується клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , - адвоката ОСОБА_9 про визнання недопустимими доказів у виді:
- висновку експерта № 62/38 від 06.11.2020 року, (а.с., 122 123);

- висновку експерта № 77/38 від 11.12.2020 року, ( а.с., 128 129);

- повідомлення судово медичного експерта ОСОБА_10 на адресу СВ ВП № 1 Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, (а.с., 147);

- висновку експертного дослідження № 38 від 13.10.2020 року, (а.с., 196), -

- то в задоволенні такого клопотання слід вімовити, так як суд вважає, що такі докази в повній мірі відповідають вимогам ст.ст. 84, 85, 86 КПК України з точку зору їх значення в судовому процесу в якості доказів, з точки зору їх належності та допустимості, а тому підстав для застосування до таких доказів положення ст. 89 КПК України, - об`єктивно немає.

Матеріали кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 :

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 21 серпня 1999 року Мінським РУ ГУ МВС України в м. Києві, (а.с., 140), з якого вбачається, що ОСОБА_3 народився в місті Улан Уде, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

- згідно довідки вимоги про судимість № 60 23112020/32012, (а.с., 141), вбачається, що відомостей про судимість чи притягнення до кримінальної відповідальності станом на 27.11.2020 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - немає;

- згідно довідки № 461, яка видана 25.11.2020 року КНП «Кагарлицька центральна районна лікарня», (а.с., 142), ОСОБА_3 , 1949 року народження, зареєстрований по АДРЕСА_2 , за психіатричною допомогою не звертався, в психіатричному кабінеті КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» не спостерігався;

- згідно довідки № 626, яка видана 25.11.2020 року КНП «Кагарлицька центральна районна лікарня», (а.с., 143), ОСОБА_3 , 1949 року народження, зареєстрований по АДРЕСА_2 , за наркологічною допомогою не звертався, в наркологічному кабінеті КНП КРР «Кагарлицька ЦРЛ» не спостерігався;

- згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 , ( а.с., 144), ОСОБА_3 є пенсіонером по віку;

- згідно досудової доповіді органу пробації від 12.02.2021 року, (а.с. 57 59), - беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без обмеження волі або позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб).

Суд зазначає, що згідно положень ч. 2 ст. 314 1 КПК України досудова доповідь складається у відношенні осіб, які обвинувачуються у вчиненні нетяжкого або тяжкого злочину, - тобто злочину, і хоча обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні не злочину, а кримінального правопорушення (проступку), проте, суд вважає, що з метою повного, всебічного дослідження обставин справи, що стосуються особи обвинуваченого досудову доповідь слід врахувати так як вона, на думку суду істотно впливає на вид та розмір покарання.

Матеріали справи, що стосуються речових доказів:
В матеріалах справи міститься постанова дізнавача від 20 жовтня 2020 року, (а.с., 112), згідно резолютивної частини якої:

1. Визнано в якості речового доказу диск для лазерних систем считування з записом камер відеоспостереження.

2. Речовий доказ, а саме: диск для лазерних систем считування з записом з камер відеоспостереження залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження міститься диск для лазерних систем считування CD R, на якому міститься відеозапис подій, які вібувалися в домогосподарстві потерпілого ОСОБА_8 12.10.2020 року, (а.с., 114).

Обґрунтування судом призначення виду та розміру покарання.
Суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з положеннями ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наслідки вчиненого кримінального правопорушення, наявності відомостей про судимість.
Санкція ч. 2 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Згідно ч. 1 ст. 125 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.
Згідно ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно, з урахуванням положення ч. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 12, санкцію ч. 2 ст. 125 КК України, - обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок).
Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які передбачені ст.. 66 КК України, та інших пом`якшуючих обставин, - під час слухання кримінального провадження, - не виявлено.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , які передбачені ст.. 67 КК України, - під час слухання кримінального провадження не виявлено.
Також при призначенні покарання суд враховує наступне:
Суд зазначає, що правова природа санкції ч. 2 ст. 125 КК України є альтернативною по своїй суті, - законодавець дає суду при виборі покарання винній особі призначити одне з покарань, яке зазначене в санкції.
Так, за вчинення кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України передбачені наступні види покарань:
1) Штраф;
2) громадські роботи;
3) виправні роботи;
4) арешт;
5) обмеження волі.
Проте, суд зазначає наступне:
Згідно положень ст. 56 КК України такий вид покарання, як громадські роботи, - неможливо застосовувати до осіб, які досягли пенсійного віку.
- Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, з матеріалів, які стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_3 , - він є особою, яка досягла пенсійного віку, є пенсіонером, а тому такий вид покарання, як громадські роботи, - до нього не може бути застосоване.
Згідно положень ст. 57 КК України такий вид покарання, як виправні роботи, - неможливо застосовувати до осіб, які досягли пенсійного віку.
- Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, з матеріалів, які стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_3 , - він є особою, яка досягла пенсійного віку, є пенсіонером, а тому такий вид покарання, як виправні роботи, - до нього не може бути застосоване.
Згідно положень ст. 61 КК України такий вид покарання, як обмеження волі, - неможливо застосовувати до осіб, які досягли пенсійного віку.
- Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема, з матеріалів, які стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_3 , - він є особою, яка досягла пенсійного віку, є пенсіонером, а тому такий вид покарання, як обмеження волі, - до нього не може бути застосоване.
Відповідно, з огляду на санкцію ч. 2 ст. 125 КК України (на вид покарання, яке передбачене за вчинення даного кримінального правовопорушення), та на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 є особою, яка досягла пенсійного віку, - до нього за вчинення кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України може бути застосовано лише такі види покарання, як штраф та арешт.
Отже, враховуючи ті обставини, що: обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення (проступок), тяжких наслідків від злочину не настало, є особою, що досягла пенсійного віку, то суд вважає, що подальше виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливо здійснити, призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, ( з урахуванням тієї обставини, що обвинувачений є особою , яка досягла пенсійного віку, та особливостей положень ст.ст. 56, 57, 61 КК України), призначивши йому покарання у виді штрафу, так як, зважаючи на обставини справи, які судом досліджено вище, інше покарання у виді арешту, - є, на думку суду, в даному випадку занадто суворим, та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та обставинам вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення.
Окрім того, - суд вважає, що слід призначити покарання у виді штрафу в макимальному розмірі, який передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, - з огляду на ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_3 , незважаючи на наявність достатнього об`єму доказів на підтвердження його винуватості у вчиненні ним кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, - свою вину не визнав, не розкаявся, не попросив вибачення в потерпілого ОСОБА_8 .

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з урахуванням особи обвинуваченого та його характеризуючих обставин, які були досліджені судом, - є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, - превентивна складова покарання.

Запобіжні заходи.
Запобіжні заходи у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 під час проведення дізнання, під час судового слухання кримінального провадження не обиралися, - з огляду на позитивну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому обирати запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - немає процесуальних підстав.

Цивільний позов.
Цивільний позов по справі відсутній.
Речові докази.
В матеріалах справи міститься постанова дізнавача від 20 жовтня 2020 року, (а.с., 112), згідно резолютивної частини якої:

1. Визнано в якості речового доказу диск для лазерних систем считування з записом камер відеоспостереження.

2. Речовий доказ, а саме: диск для лазерних систем считування з записом з камер відеоспостереження залишено на зберігання при матеріалах кримінального провадження.

В матеріалах кримінального провадження міститься диск для лазерних систем считування CD R, на якому міститься відеозапис подій, які вібувалися в домогосподарстві потерпілого ОСОБА_8 12.10.2020 року, (а.с., 114).

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

З огляду на матеріали кримінального провадження, що стосуються речових доказів, та положення п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, речовий доказ у виді диск для лазерних систем считування CD R, на якому міститься відеозапис подій, які вібувалися в домогосподарстві потерпілого ОСОБА_8 12.10.2020 року, (а.с., 114), - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження протягом всього часу його зберігання.

Процесуальні витрати.
Процесуальні витрати по справі відсутні. Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 1 ст. 11, ч.ч. 1, 2 ст. 12, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 369, 370, 371, ч. 2 ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), яке передбачено ч. 2 ст. 125 КК України, як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 1700 (одна тисяча сімсот) грн.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу, - не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі.
Диск для лазерних систем считування CD R, на якому міститься відеозапис подій, які вібувалися в домогосподарстві потерпілого ОСОБА_8 12.10.2020 року, (а.с., 114), - зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом всього часу його зберігання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Кагарлицький районний суд Київської області.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі ч. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право на підставі ч. 6 ст. 366 КПК України отримати в суді копію вироку.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1