Справа № 950/2087/21
Провадження № 1-кп/950/247/21
ЛЕБЕДИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2021 року м. Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000163, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; громадянка України; освіта вища; не працює; має на утриманні двох неповнолітніх дітей; зареєстрована та фактично проживає: АДРЕСА_1 ; раніше не судима)

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

представник потерпілого ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:
Досудовим розслідуванням встановлено, що розпорядженням сільського голови Великовисторопської сільської ради від 01.09.2016 № 23-К ОСОБА_3 прийнята на роботу до Великовисторопської сільської ради. На підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2018 № 808 Великовисторопською сільською радою було придбано ноутбук «Lenovo» IdeaPad модель 330-15ІKBR та передано для використання в роботі ОСОБА_3 23.10.2020 у останньої виник злочинний корисливий умисел, направлений на привласнення належного Великовисторопській сільській раді майна, а саме ноутбуку марки «Lenovo» IdeaPad модель 330-15ІKBR, який перебував у її віданні. З цією метою ОСОБА_3 здійснила привласнення зазначеного ноутбуку, вартість якого відповідно до висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-21/11213-ТВ від 20.09.2021 становить 10742,00 грн. та використала його на власний розсуд.

Суд кваліфікує такі дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 191 Кримінального кодексу України, тобто привласнення чужого майна, яке було ввірене особі.

06.10.2021 між представником потерпілого у кримінальному провадженні № 0000163 ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про примирення.

Згідно з умовами вказаної угоди ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та вибачитися перед представником потерпілого ОСОБА_5 за завдану нею матеріальну та моральну шкоду безпосередньо під час підписання угоди.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання відповідно до санкції ч. 1 ст. 191 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачена визнала себе винною по пред`явленому обвинуваченню. Підтвердила, що угода була укладена нею добровільно. Захисник вказав, що угода може бути затверджена із призначенням узгодженого покарання.

Представник потерпілого у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що угода про примирення між нею та обвинуваченою укладена добровільно.

Щодо поданої угоди про примирення прокурор просив її затвердити і призначити узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки її умови не суперечать вимогам закону та не порушують права сторін угоди.

Заслухавши учасників підготовчого провадження, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого.

Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжких злочинів, а тому укладення угоди про примирення в даному кримінальному провадженні є можливим.

Роз`яснивши положення ч. 5 ст. 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченою та представником потерпілого у судовому засіданні.

Представник потерпілого обізнана з наслідками укладення та затвердження угоди, що підтвердила у судовому засіданні.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченою можуть бути виконані повністю. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування матеріальної шкоди.

Обставини, які обтяжують покарання судом не встановлені.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Сторони угоди погодили покарання із застосуванням ст. 69 КК України, оскільки наявні декілька обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди, що в у своїй сукупності знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину, даним про особу обвинуваченої, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченій узгодженого покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта, розмір яких згідно з довідкою Сумського НДЕКЦ складає 514,86 грн.

Питання про речові докази суд вважає за необхідне вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 06.10.2021 між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000163, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2021.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 191 КК України та призначити їй покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) грн.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 514,86 грн.

Речовий доказ ноутбук марки «Lenovo» IdeaPad модель 330-15ІKBR, який переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_5 , вважати повернутим власнику Лебединській міській раді.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1