Справа № 274/7552/21
Провадження № 1-кс/0274/1907/21

У Х В А Л А
Іменем України 13.12.2021 року м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора,-
в с т а н о в и в :
В судове засідання учасники судового провадження не з"явилися.
Від адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання від 10.12.2021 р., згідно якого просить розглянути скаргу за відсутності скаржника та її представника, вимоги скарги підтримують у повному обсязі, оскільки відповіді на заявлене клопотання у передбачений ст. 220 КПК України формі скаржниця досі не отримала.
Прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, до його початку подала заяву про розгляд скарги за її відсутності. До скарги додала постанову про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , від 25.11.2021 р.
Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, тому судовий розгляд скарги проводиться за відсутності прокурора.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу з доданими до неї матеріалами, приходить до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно положень ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні у разі їх порушення діями, бездіяльністю та рішеннями слідчого чи прокурора на досудовому розслідуванні здійснюється, у тому числі, слідчим суддею (п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України) та регламентовано положеннями ст.ст. 303-307 КПК України.
За змістом ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 КПК України.
Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Так, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні ним інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Статтею 220 КПК України визначено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.
Відповідно до ч.ч. 1 та 5 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.
Згідно ч. 5 ст. 36 КПК України генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування. Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування.
Таким чином, виходячи із загальних засад кримінального провадження, прав потерпілої, в тому числі права на ефективне розслідування, права на звернення із клопотаннями, враховуючи, що питання зміни органу досудового розслідування входить до компетенції обмеженої кількості прокурорів, слідчий суддя приходить до однозначного та очевидного висновку, що потерпіла ОСОБА_4 вправі звернутись до керівника Житомирської обласної прокуратури із клопотанням щодо доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, учасником якого вона є, іншому органу досудового розслідування.
Порядок вирішення керівником обласної прокуратури, його першим заступником та заступниками питання щодо доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, детально нормами чинного КПК не врегульовано. Вказано лише, що це питання вирішується вмотивованою поставною та за умови неефективного досудового розслідування.
Повноваження прокурора у кримінальному провадженні визначені у ст. 36 КПК України.
З матеріалів, наданих заявником до скарги, вбачається, що адвокатом ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , 18.11.2021 р. на адресу Житомирської обласної прокуратури, на ім`я керівника ОСОБА_7 , було направлене клопотання про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування. Зазначене клопотання було отримано прокуратурою 18.11.2021 р., що підтверджується скриншотом з електронної пошти.
Разом з тим, з наданих прокурором Бердичівської окружної прокуратури до початку судового засідання документів, а саме супровідного листа Житомирської обласної прокуратури від 22.11.2021 р. за № 09/1-74-21, адресованого на ім`я керівника Бердичівської окружної прокуратури та адвоката ОСОБА_3 , встановлено, що клопотання адвоката ОСОБА_3 про визначення підслідності у кримінальному провадженні надіслано до Бердичівської окружної прокуратури для розгляду в межах компетенції про визначення підслідності, оскільки нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні забезпечується прокурорами Бердичівської окружної прокуратури.
Таким чином, аналізуючи вищевказане та норми кримінального процесуального законодавства України, слідчий суддя вважає ствердження представника скаржника з приводу бездіяльності прокурора та зобов`язання його розглянути клопотання від 18.11.2021 р. про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування в порядку ст. 220 КПК України безпідставними та такими, що не відповідають вимогам КПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 36, 218, 220, 303-304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1