Категорія: ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186, Суддя-доповідач у апеляційній інстанції ОСОБА_2
ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

25 серпня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в режимі ВКЗ із Державною установою «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року,

за участю сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою місцевого суду, постановленою у кримінальному провадженні №00002339 від 30.03.2020 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, який народився у м. Новосибірськ Російської Федерації, з вищою освітою, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимого,

який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України,

відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .

Продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 23 вересня 2021 року включно.

Визначено обвинуваченому ОСОБА_6 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800 (девяносто тисяч вісімсот) гривень у національній грошовій одиниці.

У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_6 покладено наступні обовязки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати за наявності на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

- носити електронний засіб контролю.

Встановлено термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, два місяці з моменту винесення ухвали.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом

першої інстанції обставини

Ухвала мотивована тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України є тяжким та особливо тяжким злочином, та у даному кримінальному провадженні з урахуванням встановлених обставин, передбачених положеннями ст. 178 КПК України, в їх сукупності продовжують існувати ризики, зазначені у ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, на підставі чого місцевий суд дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

Не погодившись із цим рішенням суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , подали апеляційні скарги на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року.

Адвокат ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_6 , в поданій апеляційній скарзі просить: ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2021 року, якою продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 22:00 год. до 06:00 год. ранку, поклавши на нього обов`язки, передбачені КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів. Водночас посилається на те, що слідчим суддею місцевого суду в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України не надано належної оцінки всім обставинам кримінального провадження. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений має на утриманні трьох малолітніх дітей та його дочка страждає на захворювання, яке потребує термінового оперативного медичного втручання та фінансової підтримки.

Разом з тим, апелянт не погоджується з твердженням сторони обвинувачення про існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду, оскільки прокурором не наведено відомостей про можливе місце перебування обвинуваченого, окрім як місця його постійного проживання. При цьому вказує, що наведене прокурором обґрунтування про наявність ризику перешкоджати проведенню належного судового розгляду кримінального провадження суперечить практиці Європейського суду з прав людини, тому що зазначений ризик не може бути абстрактним та має бути підтвердженим наявними доказами.

Звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_6 досить тривалий час перебуває від вартою, проте за цей час жодного повноцінного судового засідання не проведено.

Обвинувачений ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просить: скасувати ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року, якою йому було продовжено строк тримання під вартою; призначити альтернативний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з електронним засобом контролю.

У поданій апеляційній скарзі апелянт зазначає доводи аналогічні доводам апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 та додатково вказує на те, що має міцні соціальні зв`язки, родину, постійне місце проживання, працевлаштований, характеризується позитивно.

Крім того, вважає, що показання свідків та потерпілих підтверджують його невинуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту ухвали місцевого суду та основних доводів апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого, який підтримав подані апеляційні скарги та просив їх задовольнити, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали контрольного провадження в межах поданих апеляційних скарг, колегія суддів керується наступним.

Відповідно до ч. 4 ст. 4221 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

З огляду на вказані вимоги закону апеляційний розгляд здійснено без участі прокурора, оскільки відсутні клопотання про розгляд апеляційної скарги за його участю та адвоката ОСОБА_7 , який в апеляційній скарзі просив проводити розгляд за його відсутності.

Мотиви Суду

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження під №00002339 від 30.03.2020 року відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 23 вересня 2021 року включно.

Під час постановлення даного рішення суд першої інстанції виходив з того, що існує доцільність подальшого тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З таким висновком апеляційний суд погоджується, зауважуючи на слідуючому.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України суд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 цього Кодексу, на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Так, перевіривши доводи апеляційних скарг ОСОБА_7 арова А.В., який діє у захист прав і інтересів обвину ОСОБА_6 акова М.В., та обвинуваченого ОСОБА_6 акова М.В. на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому, враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, обставини з якими закон пов`язує можливість, як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в тому числі ту обставину, що судове провадже ОСОБА_6 акова М.В. не завершено до спливу продовженого строку, підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Зокрема, суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою обвинуваченого, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим відносно обвинуваченого продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів апеляційного суду в сукупності з існуючими ризиками, особою обвинуваченого, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.

Враховуючи, що

Крім того, характер в ОСОБА_6 акову М.В. обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень в сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводить, що суспільний інтерес, незважаючи на існування презумпції невинуватості, як переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги захисника з приводу того, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів та посилання на те, що слідчим суддею місцевого суду в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України не надано належної оцінки всім обставинам кримінального провадження є безпідставними, оскільки суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при цьому врахував дані про особу обвинуваченого в їх сукупності, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Твердження захисника про те, що судом першої інстанції не враховано, що обвинувачений має на утриманні трьох малолітніх дітей та його дочка страждає на захворювання, яке потребує термінового оперативного медичного втручання та фінансової підтримки, жодним чином не спростовують і не зменшують існування ризиків щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги захисника пр ОСОБА_6 маков М.В. досить тривалий час перебуває від вартою, проте за цей час жодного повноцінного судового засідання не проведено, не приймаються до уваги та не є об`єктивними обставинами для безумовного скасування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, тому колегія суддів не приймає їх до уваги та вважає що суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Дані про те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, родину, постійне місце проживання, працевлаштований, характеризується позитивно, з урахуванням фактичних обставин справи, не переважають існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегією суддів не беруться до уваги твердження обвинуваченого з приводу того, що показання свідків та потерпілих підтверджують його невинуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, оскільки ці питання вирішуються судом при постановленні остаточного рішення за результатами розгляду кримінального провадження, і на даній стадії не підлягають перевірці апеляційним судом.

З огляду на вказане, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник та обвинувачений просять скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвину ОСОБА_6 акова М.В. більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а доводи апеляційних скарг не містять будь-яких обставин та доказів, які б ставили його під сумнів.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвин ОСОБА_6 акову М.В. строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких порушень кримінального процесуального закону України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року залишити без змін, а апеляційні скарги обвин ОСОБА_6 ікторовича та ОСОБА_7 талійовича, який діє у захист прав та інтересів обвин ОСОБА_6 ікторовича, без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 199, 336, 404, 405, 407, 418 ч. 1, 419, 4221 ч. 4 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 26 липня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвин ОСОБА_6 акову М.В.; продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання п ОСОБА_6 ік ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 23 вересня 2021 року включно; визначено обвин ОСОБА_6 ікторовичу заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот) гривень у національній грошовій одиниці, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України; встановлено термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, два місяці з моменту винесення ухвали, залишити без змін.

Апеляційні скарги обвин ОСОБА_6 ікторовича та ОСОБА_7 талійовича, який діє у захист прав та інтересів обвин ОСОБА_6 ікторовича, залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

В. В. Д з ю б і н ОСОБА_9 В. Р. Ш р о л ь