Справа № 646/4533/21
№ провадження 1-кп/646/655/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.11.2021 року місто Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_2
обвинуваченої - ОСОБА_3
секретар судового засідання - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Червонозаводського районного суду м. Харкова кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000046 від 12 січня 2021 року у відношенні
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
у с т а н о в и в:
1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.
ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, у лютому 2021 року, але не пізніше 17 лютого 2021 року, більш точний час в ході судового розгляду встановити не виявилось можливим, у невстановленому місці та за невстановлених обставин придбала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», яка знаходилась в одному прозорому полімерному пакеті, яку почала незаконно зберігати за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 для особистого вживання без мети збуту, до моменту її вилучення працівниками поліції у ході проведення обшуку.
Так, 17 лютого 2021 року в період часу з 13:06 до 14:20, за місцем мешкання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 проведено обшук, у ході якого виявлено та вилучено один прозорий полімерний пакет, в якому знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - «PVP», масою - 2,3638 грам та скляну трубку, на внутрішній поверхні якої знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - «PVP», масою 0,0074 грам, які ОСОБА_3 незаконно зберігала для особистого вживання без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбала та зберігала особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, загальною масою 2,3712 грам, що є великим розміром, без мети збуту.
Указаними діями ОСОБА_3 учинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.
2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.
2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро покаялась, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, обвинувачена їх у повному обсязі підтверджує та пояснила про обставини, викладені в обвинувальному акті.
Прокурор у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинене обвинуваченою, тому просить суд визнати ОСОБА_3 винуватою та призначити їй покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки.
2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена ОСОБА_3 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їхньої позиції. При цьому, суд роз`яснив обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вона буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченої та не знайшов підстав вважати, що остання себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані нею у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.
Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої та висновок судової експертизи, дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_3 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту.
3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю, у вчиненому кається, засудила свою протиправну поведінку. Крім того, протягом усього строку досудового розслідування також визнавала свою винуватість. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.
4. Мотиви призначення покарання.
Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.
Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинений злочин, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових злочинів як самою засудженою, так і іншими особами.
Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженої.
Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, епізод злочинної діяльності, його вид, суспільну небезпечність та наслідки. Також, суд бере до уваги відомості про особу обвинуваченої, яка в силу ст. 89 КК України не судима, згідно акту № 86 спеціальної медичної наркологічної комісії КНП ХОР «ОБЛАСНИЙ НАРКОЛОГІЧНИЙ ДИСПАНСЕР» від 02 червня 2021 року має діагноз: синдром залежності до стимуляторів, необхідно лікування нарколога, протипоказань не має.

Разом з тим, у судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченої відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку, передбаченому ст.ст. 69, 69-1 КК України, судом не встановлено.
З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченої, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, поведінку обвинуваченої після вчинення інкримінованого їй злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства шляхом призначення обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, однак зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 (два) роки.
Разом з цим, суд, діючи відповідно до положень ст. 76 КК України, покладає на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також п.п. 2, 5 ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст.ст. 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме особистості обвинуваченої, а також сприятиме її виправленню, тобто відповідає меті покарання.
При цьому, призначення ОСОБА_3 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.
Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченої, з метою досягнення саме мети, визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
5.1. Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду.
Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлений.
5.2. Вирішення питання щодо обраного запобіжного заходу.
У даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався. Ураховуючи те, що під час судового розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу від прокурора на розгляд суду не надходило, підстав, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
5.3. Процесуальні витрати
Процесуальні витрати, а саме: витрати, понесені на залучення експерта при проведенні судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-21/4164-НЗПРАП від 18 березня 2021 року в розмірі 1 307,60 грн., відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченої на користь держави.
5.4. Речові докази
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
5.5. Заходи забезпечення кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження у цьому провадженні не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 7, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 5 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
-пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання психоактивних речовин.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Речові докази: один згорток в чорній ізолюючій стрічці, в середині якого знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - «PVP», масою - 2,3638 грам, що поміщений до сейф-пакету № 7161248, та одну піпетку з нашаруванням особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP», масою 0,0074 грам, що поміщену до сейф-пакету № 7161244, передані на зберігання до відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області за квитанцією про тримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження, № 14932 від 08 квітня 2021 року, після набрання вироком законної сили - знищити.
Процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-21/4164-НЗПРАП від 18 березня 2021 року (вартість експертизи 1 307,60 грн.) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя - ОСОБА_1