Справа № 336/1487/21
Провадження 1-кп/336/439/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0000032 від 10.01.2021 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлодар, Казахстан, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України надійшов до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя.

Відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 , 19 січня 2021 року, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо-небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP та наркотичного засобу обіг якого обмежено - метадон без мети збуту, з метою особистого вживання, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах придбав полімерний зіп-пакет з речовиною світло-фіолетового кольору, яка згідно з висновком судового експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-21/1002-МРВ від 17.02.2021 є наркотичним засобом обіг якого обмежено - метадон, котрі в подальшому переніс за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , після чого зберігав вказаний зіп-пакет із психотропною речовиною на дивані у приміщенні кімнати квартири, а паперовий згорток сховав у чоловічу рукавицю у приміщенні коридору квартири.

19 січня 2021 о 17 годині 00 хвилини в ході проведення санкціонованого обшуку з адресою: АДРЕСА_1 , в присутності понятих та ОСОБА_4 , співробітниками поліції було виявлено і вилучено на дивані у приміщенні кімнат квартири зіп-пакет з речовиною світло-фіолетового кольору, яка згідно висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС У країни № СЕ-19/108-21/1002-МРВ від 17.02.2021 року є особливо-небезпечною психотропною речовиною обіг якої заборонено - РVР, маса якої складає 3,0497г (в перерахунку на основу) та у приміщенні коридору у чоловічій рукавиці паперовий згорток із кристалічною речовиною білого кольору, яка згідно з висновком експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-21/1002-МРВ від 17.02.2021 року є наркотичним засобом обіг якого обмежено метадон, маса якого склала 0,1419 г.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, психотропної речовини у великих розмірах , без мети збуту.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину передбаченого за ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю та показав, що 19 січня 2021 року придбав наркотичний засіб метадон з метою подальшого вживання без мети збуту, ще один пакет з невідомою наркотичною речовиною знайшов. Вказані наркотичні засоби вживає в якості знеболювального, оскільки медичні препарати, які йому призначає лікар, не допомагають. Наркотичні засоби приніс до свого помешкання за адресою: АДРЕСА_1 Один пакет сховав в чоловічу рукавицю інший залишив на дивані. В ході проведення обшуку, 19.01.2021 року поліцейськими було виявлено та вилучено один пакет з наркотичною речовиною, який зберігався на дивані, другий пакет, який сховав в чоловічій рукавиці ОСОБА_4 добровільно віддав поліцейським.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, експертних висновків.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення злочину за викладених у обвинувальному акті обставин.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій, то суд виходить з такого.

Незважаючи на неоспорювання обвинуваченим своєї винуватості, обов`язок відносно правильної кримінально-правової кваліфікації її дій покладається на суд.

ОСОБА_4 обвинувачується у придбанні, зберіганні наркотичних засобів, психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту, тобто у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 309 КК України.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (щире каяття, активне сприяння розкриття злочину, визнання вини у повному обсязі), особу обвинуваченого, а саме: є інвалідом третьої групи, має на утриманні малолітню дитину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання, щире каяття, визнання вини у повному обсязі.

З урахуванням вищевикладених обставин, приймаючи до уваги, обставини, що пом`якшують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України. Більш м`яке покарання, у вигляді штрафу не може бути застосовано враховуючи вищевказані обставини та положення КК України.
Разом з цим суд, діючи відповідно до положень ч. 1 ст. 76 КК України покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім, для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.
Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368371, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (рік).
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.
Процесуальні витрати на проведення експертизи № СЕ-19/108-21/1002-МРВ від 17.02.2021 у сумі 817 грн. 25 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Речові докази: зіп-пакет з порошкоподібною речовиною фіолетового кольору, паперовий згорток з кристалічною речовиною білого кольору знищити.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Запоріжжя протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошенняз урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1