Справа № 943/167/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/618/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2021 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинувачено - адвоката ОСОБА_6 на вирок Буського районного суду Львівської області від 18 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
вироком Буського районного суду Львівської області від 18 травня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим за ст.185 ч.3 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за новим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Буського районного суду Львівської області від 18.05.2020 року та остаточно визначено покарання ОСОБА_7 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Термін відбуття покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання..

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

За вироком суду, ОСОБА_7 01 січня 2021 року, в період часу з 12:00год. по 14:00год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та керуючи ними, перебуваючи у приміщенні житлового будинку, за адресою АДРЕСА_2 , по місцю проживання ОСОБА_9 , достовірно знаючи про відсутність останнього, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження металевою кочергою навісного замка на дверях дерев`яної мебельної шафи, незаконно проник всередину, звідки таємно викрав з гаманця грошові кошти в сумі 1550 гривень, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на зазначену суму.

Не погоджуючись із даним вироком суду, захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Буського районного суду від 18.05.2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати і справу направити на новий розгляд в суд першої інстанції.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що органи досудового розслідування не вірно кваліфікували дії ОСОБА_7 за ст.185 ч.3 КК України, оскільки ОСОБА_7 вчиняя крадіжку грошей не проникав у сховище і в нього спочатку не було умислу на викрадення грошей, внаслідок чого відсутня кваліфікація правопорушення за цією статтею, така обставина має місце лише тоді, коли проникнення до житла, іншого приміщення чи сховища здійснюється з метою заволодіння чужим майном.

На думку захисту, не можна кваліфікувати як вчинення з проникненням у житло,інше приміщення, чи сховища, дії особи, яка потрапила до житла, іншого приміщення чи сховища без наміру вчинити викрадення, а потім заволоділа чужим майном.

В даному випадку обвинувачений ОСОБА_7 прийшов до потерпілого ОСОБА_9 як до свого товариша 31.12.2020 року з цілю зустріти Новий рік і умислу на викрадення грошей у нього не було. А умисел виник тільки на другий день 01.01.2021 року, коли він відкрив з за цікавості шафу і замітив там гаманець з грошима, він їх викрав, тим самим скоїв правопорушення передбачене ст. 185 ч.1 КК України.

Заслухавши доповідь головуючого, думку обвинуваченого та його захисника, прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_7 дотримані.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за наведених у вироку суду обставин, та правильність кваліфікації його дій є вірним та підтверджується аступними доказами:

-Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , про те, що 01 січня 2021 року, у будинку за місцем його проживання у АДРЕСА_2 , перебував ОСОБА_7 з яким продовжував святкувати Новий рік. Десь о 14.00год. зателефонувала сестра ОСОБА_10 запросивши до себе у гості, на що він погодився, залишивши ОСОБА_7 у своєму будинку одного. Через 20-30хв. повернувся, помітив, що вхідні двері будинку відчинені, ОСОБА_7 вже в будинку не було. В дерев`яній шафі в одній із кімнат був зірваний замок на дверях та відсутні гроші в сумі 1550грн.

-Показаннями свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 про обставини подій, що мали місце 01.01.2021р.

-Даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 01.01.2021 року, житлового будинку ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_2 , яким зафіксовано навісний замок зі слідами механічного пошкодження на корпусі та скобі та фототаблицею до протоколу.

-Даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 01.01.2021 року, де ОСОБА_7 добровільно видав грошові купюри в сумі 1600грн., які викрав з житлового будинку ОСОБА_9 та фототаблицею до нього.

-Даними, що містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 20.01.2021 року, яким зафіксовано як саме на АДРЕСА_2 ОСОБА_9 вимагав у ОСОБА_7 повернути викрадені гроші.

-Даними, що містяться у протоколі огляду предмету, металевої кочерги від 20.01.2021 року.

-Даними, що містяться у висновку експерта від 25.01.2021 року, яким виявлено сліди дії сторонніх предметів та внутрішніх та зовнішніх поверхнях навісного замка вилученого з житлового будинку ОСОБА_9

-Даними відеозапису на цифровому CD носію, де ОСОБА_7 у деталях показав, як саме ним вчинялось викрадення грошових коштів з шафи будинку потерпілого з пошкодженням навісного замка.

-Даними, що містяться у медичному висновку від 01.01.2021 року, що на час освідчення ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, на думку колегії суддів, підстав для направлення справи на новий розгляд у суд першої інстанції немає, дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, а позиція захисту в частині заперечення факту проникнення у сховище зумовлена уникненням ОСОБА_7 від відповідальності за скоєне.

Згідно позиції Верховного суду, викладеній у постанові № 404/4869/17, проникнення передбачає, що особа потрапила у житло, інше приміщення чи сховище незаконно, тобто за відсутності права перебувати в місці, де знаходиться майно (всупереч волі законного володільця, шляхом обману, за відсутності визначених законом підстав чи на порушення встановленого законом порядку). При цьому незаконність проникнення стосується самого факту потрапляння до житла, іншого приміщення чи сховища або перебування в ньому під час вчинення крадіжки.

Спосіб проникнення (застосування фізичних чи інтелектуальних зусиль) принципового значення для встановлення кваліфікуючої означення «проникнення» не має. Під сховищем слід розуміти певні місця чи ділянки території, відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які обладнані огорожею чи технічними засобами або забезпечені іншої охороною: пересувні автолавки, рефрижератори, контейнери, сейфи та інші сховища. Факт входження, потрапляння у сховище чи поява у ньому іншим способом у поєднанні з іншими зовнішніми поведінковими проявами дають можливість визначити об`єктивну сторону суспільно небезпечного діяння. Із хронології та послідовності цих дій можна з`ясувати, зокрема, чи існували і які саме обмеження в доступі до майна.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, призначене особі покарання має бути необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, виходячи з принципу індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які обтяжують і пом`якшують покарання,конкретні обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що до обвинуваченого слід застосувати покарання у виді позбавлення волі.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання яке відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.

Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено. Відтак вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
апеляційну скаргу захисника обвинувачено - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Буського районного суду Львівської області від 18 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України - без змін.
Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4