ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/299/22 Справа № 202/638/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2022 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого, судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який народився у м. Первомайську Луганської області,
громадянина України, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1 ,
раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 січня 2022 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 26 березня 2022 року.
Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення іншого кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам у сукупності шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Також враховано дані про особу підозрюваного, який не одружений, не має міцних соціальних зв`язків та утриманців, раніше судимий.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту.

В обґрунтування своєї скарги посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вважає, що органом досудового розслідування не надано належних доказів обґрунтованості пред`явленої підозри. Вказує, що слідчим суддею не прийнято до уваги правові позиції ЄСПЛ щодо необхідності застосування альтернативних запобіжних заходів.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які апеляційну скаргу підтримали, на її задоволенні наполягали з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді і відсутність підстав для застосування до підозрюваного менш обтяжливого запобіжного заходу; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону дотримався.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду про існування щодо ОСОБА_6 обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження та вірно оцінені судом першої інстанції.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими слідчим суддею доказами, в тому числі протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від ОСОБА_9 , згідно якої 26 січня 2022 року двоє чоловіків здійснили на нього в машині розбійний напад з застосуванням насильства; протоколом огляду автомобіля-таксі марки Опель моделі Астра, д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Байкальська, 81А, в ході якого вилучено 7 металевих кульок, мікрочастки з сидінь, мікрочастки з килимків автомобіля та змиви з дверей автомобіля; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , який надав покази, щодо обставин вчиненого розбійного нападу, 26 січня 2022 року, що того дні близько 01 години двоє хлопців сіли до його машини таксі, останні поводили себе підозріло, спочатку не хотіли розраховуватись з послуги, однак один із з них, ОСОБА_6 , через Приват 24 здійснив розрахунок за проїзд, а після того, як він довіз їх до пункту призначення, один із хлопців, що вийшов, та через вікно забризкав в обличчя сльозоточивий газ з болончика, а інший, який знаходився в салоні авто ззаду, тиснув мотузкою шию, намагався душити, після того, як ОСОБА_9 почав їхати, почув постріли в голову та шию, після чого нападник на ходу намагався втекти та виплигнув з машини; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення ОСОБА_6 для впізнання потерпілому ОСОБА_9 , з якого вбачається, що потерпілий вказав на ОСОБА_6 , як на особу яка 26 січня 2022 року здійснила на нього розбійний напад, у межах якого приставила до його шиї пістолет; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом обшуку особи ОСОБА_6 в ході якого виявлено знаррядя злочину балон газовий Перець 1Б та банківську картку, якою було здійснено оплату за послуги таксі; постановою про визнання речовим доказом пістолета з маркуванням «SAS MAKAROV 197CAL4.5 mm»; постановою про визнання речовим доказом газового балону «Перець 1Б».
З наведених відомостей слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_6 в обсязі, достатньому для застосування відносно нього запобіжного заходу, з яким колегія суддів погоджується.

Доводи захисника про безпідставність підозри є неприйнятним для колегії суддів з огляду на вищевикладене, а також зважаючи на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність.
Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень.
Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів оцінює як безпідставні.
Також є правильними висновки суду першої інстанції щодо наявності відносно ОСОБА_6 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України у виді переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків та потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, відносно останнього існує обґрунтована підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду, враховуючи також, що підозрюваний раніше судимий та офіційної реєстрації місця фактичного проживання не має.
В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
Враховуючи, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженню розпочато лише 26 січня 2022 року та органу слідства необхідно провести ряд слідчих дій та експертиз за участю підозрюваного, беручи до уваги, що потерпілий надає викривальні свідчення щодо осіб нападників та впізнав підозрюваного як особу яка здійснила на нього розбійний напад, а також зважаючи на те, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні розбійного нападу, під час якого він застосовував насильство до потерпілого, ризики незаконного впливу на потерплого, свідків та перешкоджання досудовому розслідуванню є обґрунтованими.

Доводи сторони захисту про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, наданими матеріалами, а саме довідкою інформаційно аналітичного забезпечення ГУНП в Дніпропетровській області підтверджено, що ОСОБА_6 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Вказане, на думку колегії суддів, дає підстави грунтовно припускати, що цей підозрюваний схильний до антисоціальної поведінки та порушення закону, належних висновків з притягнення до кримінальної відповідальності для себе не зробив та знову вчинив тяжкий злочин, у зв`язку з чим доводи захисту про можливість застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є безпідставними.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 зареєстрований по АДРЕСА_1 , дані щодо наявності в нього постійного місця проживання в Дніпропетровській області, де знаходиться орган досудового розслідування та суд, в матеріалах справи відсутні та стороною захисту відповідні відомості не надані, а отже підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту колегія не вбачає.
Крім того, ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має.
Обговорюючи питання про можливість усунення вказаних ризиків у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання ОСОБА_6 від вартою, колегія суддів, погоджуючись з думкою слідчого судді, вважає, що встановлені щодо цього підозрюваного ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України є виключно вагомими та не можуть бути усунуті у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання його під вартою.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги та її скасування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3