УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання останньої, подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001230,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року в рамках кримінального провадження №0001230, а саме в частині арешту земельної ділянки площею 3,5575 га під кадастровим номером №:06:002:1004 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області.

У клопотанні заявник зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки зазначене майно належало ОСОБА_5 , який помер (спадкоємець за законом ОСОБА_4 ), при цьому останні не мають жодного відношення до кримінального провадження, а арештоване майно не відповідає ознакам, передбаченим у ст. 98 КПК України, і не може бути речовим доказом, що в свою чергу порушує конституційні права спадкоємця за законом ОСОБА_4 , через неможливість прийняття спадщини, у зв`язку із застосуванням такого обтяження відносно майна.

Слідчий в судове засідання не прибув.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 підтримала клопотання.

Проаналізувавши доводи клопотання, додані до нього матеріали, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, СУ ГУНП Київської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001230, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, зокрема за фактом самовільного заняття окремими особами земельних ділянок, серед яких є ділянка, яка є предметом даного клопотання.

Далі, як встановлено в суді, ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року в рамках кримінального провадження №0001230 накладено арешт на ряд земельних ділянок, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 3,5575 га з кадастровим номером :06:002:1004, належну на праві приватної власності ОСОБА_5 , яка розташована на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області та перебуває у користуванні ТОВ "Роза-Л" на підставі договору оренди від 11 квітня 2016 року, при цьому такий арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як встановлено в судовому засіданні, арешт на вказане майно було накладено з метою забезпечення речових доказів, а з урахуванням особливостей кримінального провадження, зокрема того, що дана земельна ділянка була предметом кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку, що такий арешт цілком прийнятним та необхідним, в тому числі і на поточний момент.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що матеріали клопотання не містять достатнього документального підтвердження, що арешт накладено необґрунтовано або відпала потреба в арешті майна, про що в першу чергу має свідчити істотне зменшення або повна відсутність ризиків (приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження), передбачених ст. 170 КПК України, а відтак слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 28 липня 2017 року в рамках кримінального провадження №0001230, а саме в частині арешту земельної ділянки загальною площею 3,5575 га з кадастровим номером :06:002:1004, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , розташованої на території Обухівської міської ради Обухівського району Київської області, та перебуває у користуванні ТОВ "Роза-Л" на підставі договору оренди від 11 квітня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1