Справа №522/4315/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2021 року місто Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту з автомобіля «TOYOTA VENZA», р.н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортно засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.09.2018 року, належить ОСОБА_3 адреса: АДРЕСА_1 , посилаючись на наступне.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна, накладено арешт, із забороною розпорядження та відчудження, на автомобіль «TOYOTA VENZA», р.н. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.09.2018 року Територіальним сервісним центром 5141, що належить ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з тим, що вищезазначений арешт перешкоджає ОСОБА_3 в реалізації його законних прав та інтересів, в той час як в кримінальному провадженні №00000538 від 07.02.2020 року проведено дві експертизи по судовому автотехнічному дослідженню технічного стану автомобілю «TOYOTA VENZA» та підстави накладення арешту втратили свою актуальність, він звернулася з даним клопотанням.

В судовому засіданні власник майна не з`явився, повідомлявся належним чином.

В судовому засіданні прокурор та слідчий не з`явилися, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши заяву, заслухавши доводи сторін, приходжу до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

З заяви власника майна вбачається, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року частково задоволено клопотання старшого слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна, накладено арешт, із забороною розпорядження та відчудження, на автомобіль «TOYOTA VENZA», р.н. НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.09.2018 року Територіальним сервісним центром 5141, що належить ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

З матеріалів кримінального провадження №00000538 від 07.02.2020 року вбачається, що судово-автотехнічну експертизу технічного стану автомобілю «TOYOTA VENZA» р.н. НОМЕР_1 проведено та отримано висновок.

Створені умови тягнуть за собою порушення прав і законних інтересів власника майна, що суперечить положенням ст. 41 Конституції України.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1102 «Про затвердження Порядку тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 94 від 11.02.2009, № 1136 від 14.10.2009, № 54 від 25.01.2012, № 476 від 08.07.2015, № 888 від 28.10.2015 та № 699 від 11.10.2016), Національна поліція забезпечує функціонування спеціальних майданчиків і стоянок для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів. Територіальним органам Національної поліції дозволено для доставляння та зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів укладати договори з державними підприємствами, які належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ або Національної поліції. У разі потреби зазначені державні підприємства залучають на конкурсних засадах підприємства, установи та організації недержавної форми власності для надання окремих видів таких послуг.

Пунктом 10 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України» (із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 437 від 13.07.2016 та № 795 від 09.11.2016), зазначено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Згідно пункту 32 вказаного «Порядку зберігання речових доказів...», фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про задоволення вказаної заяви про скасування арешту майна з наведених підстав та про необхідність повернення майна безоплатно

Керуючись ст.ст.167-174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Заяву власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2020 року з автомобіля «TOYOTA VENZA», р.н. НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортно засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.09.2018 року, належить ОСОБА_3 адреса: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 та прокурора Приморської окружної прокуратури міста Одеси процесуального керівника у кримінальному провадженні №00000538 від 07.02.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1