Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
279/1227/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2021 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження № 0000067 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень, Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого : 22.02.2016 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.3, 69, 75, 104, 76 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік; 12.02.2018 року Коростенським

міськрайонним судом Житомирської області за ст.15 ч.3 185 ч.2, 15 ч.2 185 ч.3, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 09.04.2019 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Шершні Коростенського району Житомирської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 09.03.2016 року Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за ст.185 ч.1,75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 1рік, 12.02.2018 року Коростенським

міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст.15 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.3 , 70 ч.1, 71, 78 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , 06.01.2018 року близько 21:30 години, за попередньою змовою між собою, маючи умисел на скоєння нападу з метою заволодіння шкіряною зимовою курткою, яка належить ОСОБА_10 , в яку той був вдягнений, перебуваючи на ділянці місцевості на території Привокзальної площі м. Коростень, неподалік від приміщення залізничного вокзалу ст. Коростень, за адресою: м. Коростень, вул. Героїв Небесної Сотні, 18, підійшли до ОСОБА_10 ззаду, після чого раптово та несподівано для потерпілого, ОСОБА_6 наніс один удар ногою в область спини потерпілого, від чого останній впав на землю, та після чого помітив нападників та намагаючись уникнути вчинення відносно себе неправомірних дій, підвівся і почав втікати в напрямку парку відпочинку ім. Т.Шевченка, м. Коростень, а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , продовжуючи свої неправомірні дії, почали наздоганяти ОСОБА_10 , та наздогнавши якого, біля бетонного паркану, яким від Привокзальної площі огороджена територія дільниці обробки пошти, за адресою: м. Коростень, вул. Героїв Небесної Сотні, 22, схопили його за одяг і долаючи опір останнього, притиснувши до вертикальної поверхні паркану, почали наносити численні удари кулаками рук та ногами із взуттям по різним частинам тіла ОСОБА_10 заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді: синця в ділянці обох повік правого ока; синця в ділянці обох повік лівого ока, який розповсюджується на область лівої вилиці і щоки та проекції носо-губного трикутника; синця в ділянці спинки носу; зовнішнього носу з деформацією вліво; крововиливу під кон`юктиву лівого ока, який локалізується в внутрішньому і в зовнішньому кутах склери ока; синця по передній поверхні грудної клітки зліва в проекції 5-6 міжребер`я по середній ключичній лінії; синця в ділянці живота, а саме в проекції шлунку (епігастральній ділянці) справа та зліва; синця в проекції правого плечового суглобу; синця по зовнішній поверхні нижньої треті правого плеча; по одному синцю по переднім поверхням правої та лівої вушних раковин, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та від отримання яких ОСОБА_10 втратив свідомість. Після цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме : грошовими коштами в сумі 40 гривень, а також намагались заволодіти шкіряною зимовою курткою марки «Hestouruiіo», вартістю 5600 гривень, в яку останній був вдягнений, однак при намаганні зняти її з потерпілого були затримані на місці події працівниками поліції та перехожими громадянами.

Діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаними із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України.

Діями, які виразилися у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаними із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України.

Судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

При судовому розгляді обвинувачений ОСОБА_6 свою вину не визнав та пояснив, що збирався їхати з братом ОСОБА_11 у м.Житомир. Прийшли на залізничний вокзал, де зустріли друзів, з якими сиділи відпочивали у приміщенні вокзалу. Неподалік знаходився п`яний чоловік, у якого випали документи, які підняла жінка, яка прибирала. Через деякий час прибиральниця попросила їх піти звідти, бо вже було пізно. Брат пішов до туалету, той чоловік також, а він пішов на вулицю і чекав на брата біля центрального входу. З туалету його брат та той чоловік вийшли з розбитими носами. Після цього вони пішли в напрямку кіоску де продається шаурма. Потерпілий ледь тримався на ногах, він наніс йому удар, від якого той впав. Куди саме наніс удар не пам`ятає. Ці дії вчинив за брата. Після цього їх затримали особи, одягнені у цивільний одяг, які забрали у нього телефони та гроші в сумі 40 гривень. Вказав, що домовленості з братом ніякої не мав, у потерпілого нічого не забирали, куртку він сам збирався знімати. У поліції їх тримали близько 2 годин, потім передали матері.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчинені інкримінованого злочину не визнав і показав, що з братом їхав до сестри в м.Житомир. Під час перебування у приміщенні вокзалу побачив чоловіка (потерпілого), який поводився хамські, на зауваження не реагував. Він стримано вислуховував цього чоловіка. Це відбувалось близько 21 години. Потім він пішов до туалету, куди за ним зайшов потерпілий, який наніс йому удар в ніс. Він у відповідь також наніс удар потерпілому, після чого пішов та розповів брату про дану подію. Вважає, що потерпілий наговорив те, чого насправді не було, оскільки показання брались у нього в лікарні, коли він перебував під дією медичних препаратів, тому міг сказати, що завгодно. Не виключає, що тілесні ушкодження потерпілому нанесли працівники поліції. Потерпілого він не бив та не грабував, лише намагався нанести удар, якого останній заслужив із-за своєї хамської поведінки, однак не попав. Після доставки до поліції пробув там приблизно до 3 години, доки не приїхала мати та не забрала його та брата. Проте, що до нього застосовували насильство він нікуди не звертався, повідомляв адвокату Ертусу, який говорив, що буде у цьому розбиратися, однак ніхто не розбирався.

Потерпілий ОСОБА_10 показав, що точної дати він вже не пам`ятає, події мали місце біля залізничного вокзалу, де обвинувачені здійснили на нього напад, під час якого обидва наносили удари по різним частинам тіла, намагались зняти шкіряну куртку. Від отриманих ударів він втратив свідомість. Прийшов до свідомості в реанімаційному відділенні лікарні, де виявив відсутність коштів в сумі 40 гривень. На суворому покаранні обвинувачених не наполягає.

Свідок ОСОБА_12 показала, що працює продавцем на залізничному вокзалі. Про події, пов`язані з обвинуваченнями нічого не знає, також не пам`ятає чи знаходила чиїсь документи.

Свідок ОСОБА_13 показав, що напередодні свята Різдва домовився зустрітися у вечірній час зі своїми колегами та знайомим ОСОБА_14 біля залізничного вокзалу. Проходячи повз приміщення «Укрпошти» почули галас, крики. Побачив трьох осіб, один з яких лежав на землі, а двоє наносили йому удари руками і ногами в різні частини тіла. Один чоловік, яким виявився ОСОБА_15 , підняв потерпілого за шиворот та притиснув до паркану. Інший, ОСОБА_11 , почав стягувати куртку. Він почав кричати та бігти до цих чоловіків, а вони ( ОСОБА_15 та ОСОБА_16 ) почали втікати, тому він почав їх наздоганяти. В цей час ОСОБА_14 намагався надати допомогу потерпілому, який був без свідомості. Була викликана поліція та «швидка». ОСОБА_17 та ОСОБА_18 було затримано.

Свідок ОСОБА_19 показав, що на початку січня 2018 року зустрівся зі своїми знайомими ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 біля залізничного вокзалу. Вирішили піти випити кави до магазину «24 години». Йшли через парк та побачили, як двоє чоловіків наносили удари третьому. ОСОБА_13 крикнув, вони почали тікати, тому ОСОБА_21 побіг за ними. Він побачив, що потерпілий непритомний, захлинається кров`ю, тому залишився надавати останньому допомогу, викликав «швидку». Вказав, що не бачив, як забиралися речі у потерпілого, бачив, що куртка на потерпілому була стягнута наполовину з нього.

Свідок ОСОБА_23 показав, що перебував на чергуванні в складі групи реагування патрульної поліції. Черговий Коростенського ВП повідомив про необхідність виїзду до залізничного вокзалу, де працівниками карного розшуку було затримано осіб, які вчинили бійку. Чітко обставин він вже не пам`ятає, мова йшла про якусь куртку. Подія сталась біля ринку, розташованому на залізничній площі у вечірній час. Що було вилучено у затриманих не пам`ятає, даних осіб було доставлено до відділу поліції.

Письмовими доказами вчинення обвинуваченими інкримінуємого злочину є: витяг з ЄРДР зі змісту якого слідує, що відомості про вчинення злочину було внесено на підставі заяви потерпілого ОСОБА_10 09.01.2018 року з правовою кваліфікацією дій за ч.2 ст.187 КК України; рапорти уповноваженої особи Коростенського ВП від 06.01.2018 року та від 07.01.2018 року зі змісту яких слідує про надходження повідомлення про побиття чоловіка, який знаходиться без свідомості в районі залізничного вокзалу по вул.Привокзальній в м.Коростень; протокол прийняття заяви від ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення від 09.01.2018 року, яким зафіксовано обставини події, які мали місце 06.01.2018 року в період часу з 19 години по 21 годину в ході яких до нього було застосовано насильство з метою заволодіння майном; довідка Коростенської центральної районної лікарні в якій зазначено, що ОСОБА_10 поступив 6.01.2018 року о 22 годині 20 хвилин з діагнозом ЗЧМТ, струс головного мозку, синцями, саднами та гематомами обличчя; протокол огляду місце події від 09.01.2018 року яким зафіксовано місце вчинення нападу, виявлення слідів бурого кольору, які були вилучені з ділянки місцевості неподалік залізничного вокзалу, з фототаблицями до нього; протокол огляду місця події від 10.01.2018 року яким зафіксовано обстановку приміщень залізничного вокзалу зі схемою та фототаблицею до нього; протокол огляду речей і документів від 16.01.2018 року яким зафіксовано перегляд відеозаписів з камер відеоспостереження, розташованих в приміщеннях залізничного вокзалу в м.Коростені, які відображають осіб зовні схожих на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які 06.01.2018 року в період часу з 20:02:17 по 20:55:52 перебували в приміщеннях залізничного вокзалу, в тому числі в туалеті , де між особою схожою на ОСОБА_7 та особою, схожою на потерпілого ОСОБА_10 відбувалась розмова в ході якої між ними неодноразово виникала штовханина; постанова від 10.01.2018 року про визнання паспорта, посвідчення водія та талону до нього, довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, виданих на ім`я ОСОБА_10 , ключа, фрагментів відеозапису визнано речовими доказами; протокол тимчасового вилучення майна від 16.01.2018 року з фототаблицею до нього , яким зафіксовано вилучення куртки зимової шкіряної чорного кольору на якій наявні пошкодження, з фототаблицею до нього; постанова від 16.01.2018 року про визнання вказаної шкіряної куртки речовим доказом у даному кримінальному провадженні з передачею на відповідальне зберігання ОСОБА_10 ; розписка ОСОБА_10 про отримання на відповідальне зберігання документів, ключа, куртки; заява ОСОБА_10 від 10.01.2018 року про залучення до провадження як потерпілого; копія паспорта останнього на підтвердження особи; висновки судово-медичної експертизи №21 від 16.02.2018 року та №62 від 25.03.2018 року якими встановлено, що у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці обох повік правого ока, синця в ділянці обох повік лівого ока, який розповсюджується на область лівої вилиці і щоки та проекції носо-губного трикутника, синця в ділянці спинки носа, крововиливу під кон`юнктиву лівого ока, який локалізується у внутрішньому і зовнішньому кутах склери ока, синця по передній поверхні шиї у всіх третях, розповсюджується на верхню частину проекції грудини, синця по передній поверхні грудної клітки зліва в проекції 5, 6 міжребер`я по середній ключичній лінії, синця в ділянці живота, а саме в проекції шлунку справа і зліва, синця в проекції правого плечового суглобу, синця по зовнішній поверхні нижньої треті правого плеча, по одному синцю по переднім поверхням правої і лівої вушних раковин, при наявності струсу мозку, які утворились від багаторазової дії тупого твердого предмета, заподіяння яких не виключається за обставин вказаних потерпілим ( 06.01.2018 року близько 20 години на території залізничного вокзалу в м.Коростень побила група невідомих хлопців, які наносили удари руками. ногами по обличчю, голові, тілу, стискали шию руками внаслідок чого втратив свідомість, до якої прийшов в реанімаційному відділенні Коростенської районної лікарні), і відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказані висновки виключають утворення даного комплексу тілесних ушкоджень при падінні людини з вертикального положення; постанова від 17.01.2018 року про визнання речовими доказами фотознімків в кількості 6 штук із зображенням потерпілого з наявними на його обличчі та тілі тілесних ушкоджень після вчинення розбійного нападу; протокол проведення слідчого експерименту від 12.01.2018 року з відеозаписом до нього, який проводився за участю ОСОБА_6 в ході якого останній розповів на обставини вчинення ним та ОСОБА_7 відносно потерпілого неправомірних дій, вказав на місце вчинення нападу, механізм нанесення тілесних ушкоджень; акт спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів від 09.01.2018 року згідно якого ОСОБА_7 має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю; висновок судово-психіатричного експерта №4-2018 згідно якого ОСОБА_7 в період часу до якого відносяться інкриміновані діяння психічним захворюванням не страждав , в тимчасово хворобливому розладі психічної діяльності , який би позбавляв його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними не перебував.

Зауважень з приводу належності та допустимості вищевказаних доказів від сторін кримінального провадження не надійшло.

В судових дебатах захисники зазначили про те, що достатніх доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_18 та ОСОБА_17 у розбійному нападі не здобуто. Попередньої змови та заволодіння майном потерпілого з боку ОСОБА_18 та ОСОБА_17 не було, речей потерпілого у останніх не вилучалось, між обвинуваченими та потерпілим фактично відбулась сутечка в ході якої було обоюдне нанесення тілесних ушкоджень, що може стати підставою для перекваліфікації дій ОСОБА_17 на ст.125 КК України та винесення виправдувального вироку відносно ОСОБА_18 за пред`явленим обвинуваченням.

З норм ст. 26 КПК України слідує, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб, речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів, доведення перед судом переконливості й обґрунтованості власних тверджень і доводів щодо висунутого обвинувачення є однією із засад кримінального провадження згідно з п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень п. 15 ч. 1 ст. 7, ст. 22 КПК України кримінальне провадження, що здійснюється на основі змагальності, передбачає самостійне обстоювання сторонами їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, встановленими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом , і вони мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.

Натомість суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

Суд не уповноважений перебирати на себе права та обов`язків сторін кримінального провадження.

Виходячи із законодавчих норм, обвинувачений та його захисник наділені можливістю активно реалізувати свої права.

Згідно роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» - розбій як злочин проти власності - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння (насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, здушення шиї, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо).

Злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину.

Доводи сторони захисту про відсутність попередньої змови на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном є не обґрунтованими, оскільки переглядом слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 слідує, що за пропозицією брата вчинили напад на потерпілого з метою заволодіння майном останнього. Слідча дія проводилась за участю понятих, в присутності яких обвинувачений ОСОБА_6 добровільно розповідав та демонстрував як свої дії так і дії ОСОБА_17 .

Участь понятих при проведенні слідчого експерименту , в ході якого також застосовувалась відеозйомка, є гарантією забезпечення прав особи під час її проведення. Перед проведенням слідчої дії ОСОБА_6 було роз`яснено його права, в тому числі право на захист. Складений за результатом проведення слідчої дії протокол від 12.01.2018 року підписаний понятими та ОСОБА_6 без будь-яких зауважень. Останніми перед уповноваженими на проведення досудового розслідування органами не ставилось питання про отримання внаслідок слідчого експерименту перекручених чи неправдивих відомостей, протиправного впливу на ОСОБА_6 з боку органу досудового розслідування або інших осіб, які були присутні під час його проведення, що призвело до порушення його особистих чи процесуальних прав.

Матеріали провадження не дають суду підстав ставити під сумнів детальне і ґрунтовне роз`яснення процесуальних прав ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , усвідомлення ними права мовчати і не свідчити проти себе.

З матеріалів провадження слідує, що ОСОБА_7 відмовився від участі у проведенні слідчого експерименту у зв`язку з тим, що погано пам`ятав обставини вчинення правопорушення, оскільки перебував у стані сп`яніння.

Дана заява написана у присутності захисника, що вказує на відсутність будь якого тиску з боку працівників поліції до отримання в непроцесуальний спосіб зізнавальних показань.

Отже, показання обвинувачених в судовому засіданні щодо надання ОСОБА_6 викриваючих показань та відтворення дій при проведенні слідчого експерименту, начеб -то під тиском працівників поліції, не знайшло свого підтвердження.

Заперечення обвинуваченими у судовому засіданні відомостей, які були перевірені під час слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , не може автоматично свідчити про непричетність до інкримінованого злочину та недопустимості як доказу протоколу слідчого експерименту в ході якого було надано не лише показання, а розкрив деталі та подробиці вчиненого, які могли бути відомі тільки безпосередньому виконавцю.

Висновок судово - медичної експертизи №21 від 16.02.2018 року та №65 від 25.03.2018 року узгоджується з показаннями ОСОБА_6 відтвореними при проведенні слідчого експерименту щодо багаторазового нанесення ударів руками і ногами по обличчю, голові, тілу потерпілого, а також показаннями потерпілого, свідків.

З 12.01.2018 року до участі у справі, крім захисника, було залучено законного представника ОСОБА_24 .

Протягом часу досудового розслідування та судового слідства про застосування на обвинувачених тиску ніким не заявлялось, така версія була висунута після переходу до судових дебатів.

Захисник ОСОБА_9 зазначив, що про це дізнався лише з показань ОСОБА_7 у судовому засіданні 21.12.2021 року.

Однак, захисник ОСОБА_9 приймає участь у даному кримінальному провадженні з 11.03.2020 року, до цього приймав участь захисник ОСОБА_25 .

Захисник повинен будувати захист, визначать його засоби і способи, грунтуючись на показаннях підзахисного, а також на оцінці зібраних доказів.

Захисник є незалежним в обранні стратегії і тактики захисту у кримінальному провадженні для здійснення активного та розумного захисту прав, свобод та законних інтересів клієнта всіма не забороненими законом засобами.

Після отримання доручення центру захисник у визначений законодавством або розумний строк ознайомлюється з матеріалами кримінального провадження, проводить конфіденційне побачення з клієнтом, під час якого роз`яснює йому його права, з`ясовує обставини кримінального правопорушення у викладенні клієнта, отримує від нього інформацію, що має правове значення, узгоджує правову позицію з клієнтом .

Проте, до 21.12.2021 року захисник в процесуальний спосіб не заявляв про будь-які на протиправні дії уповноважених осіб при проведенні досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , хоча до цього часу повинен був бути обізнаний з позицією ОСОБА_7 стосовно інкримінованого останньому злочину. Не надходило таких звернень від обвинувачених, їх законного представника та адвоката, який попередньо здійснював захист обвинуваченого.

В судовому засіданні допитувались особи, які приймали участь у затриманні та доставці обвинувачених у відділ поліції. При допиті вказаних осіб, ні обвинувачені, ні захисники не вказували на будь-які протиправні дії з їх боку відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Висуваючи доводи щодо здійснення тиску на обвинувачених сторона захисту не вказала ким саме, коли , з якою метою та де чинився тиск, в чому це мало прояв, тобто не надала в розумінні ст.84-86 КПК України об`єктивних підтверджень своїх доводів, тому такі є голослівними, не підтвердженими матеріалами провадження , що розцінюється судом як обрана лінія захисту.

Отже, на спростування наданих стороною обвинувачення доказів, які узгоджуються між собою, не викликають будь-якого сумніву у їх достовірності, сторона захисту доказів на підтвердження непричетності обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 не подала.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 на " хамську" поведінку ОСОБА_10 , що спровокувало протиправні дії стосовно нього спростовуються показаннями та поведінкою потерпілого ОСОБА_10 в судовому засіданні. Натомість нестриманість, нецензурну лексику, неповагу до суду та інших учасників кримінального провадження, проявляв ОСОБА_7 .

Ставити під сумнів показання потерпілого, які логічні, послідовні і незмінні підстав не має. Даних про те, що потерпілий ОСОБА_10 та свідки, оговорюють обвинувачених судом не встановлено.

З врахуванням наведеного доводи обвинувачених про непричетність до вчинення розбійного нападу на ОСОБА_10 суд розцінює як обраний останніми спосіб захисту та спробу уникнути відповідальності за вчинений злочин.

Досліджені у судовому засіданні докази є допустимими, належними, послідовними, узгоджуються між собою, не викликають будь-якого сумніву у їх достовірності та у своїй сукупності, достатності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводять причетність обвинувачених до вчинення злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України.

Обираючи обвинуваченим покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винних, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується задовільно, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий.

Обставиною, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 , є вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 , є рецидив кримінальних правопорушень.

Як особа ОСОБА_6 , працездатного віку, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, раніше судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , є рецидив кримінальних правопорушень.

Вчинене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даних про особу винного.

Враховуючи наведене, а також що обвинувачені розкаяння у вчиненому не проявили, навіть в судовому засіданні поводили себе зухвало, виражались нецензурною лайкою, незважаючи на зауваження головуючого, що свідчить про стійкість протиправної поведінки, їх небажання виправитись, нормально адаптуватись в суспільстві та притримуватись загальноприйнятих в ньому норм та правил, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання відповідно до санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи, що даний злочин ОСОБА_7 вчинив до ухвалення відносно нього вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2019 року, тому остаточне покарання підлягає призначенню за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначене таким чином покарання буде справедливим, співмірним вчиненому, достатнім та необхідним для попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не подавався.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні у виді цілодобового домашнього арешту припинив свою дію 08.04.2018 року, а відносно ОСОБА_6 -27.03.2018 року.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/8 частини майна, яке є власністю засудженого.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень призначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 09.04.2019 року, більш суворим, призначеним даним вироком, у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/8 частини майна, яке є власністю засудженого.

Строк відбування покарання обчислювати з 22.10.2018 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні у виді цілодобового домашнього арешту припинив свою дію 08.04.2018 року.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/8 частини майна, яке є власністю засудженого.

Строк відбування покарання обчислювати з дня затримання ОСОБА_6 у порядку виконання даного вироку.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні у виді цілодобового домашнього арешту припинив свою дію 27.03.2018 року.

Цивільний позов не подавався, процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: змиви речовини бурого кольору та виріз паперу з плямою речовини бурого кольору схожої на кров, вилучені під час огляду місця події 09.01.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 , які зберігаються в камері схову речових доказів Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області знищити; документи видані на ім`я ОСОБА_10 ( паспорт громадянина України НОМЕР_1 в шкіряній обкладинці коричневого кольору, довідку про присвоєння ідентифікаційного номера, посвідчення водія серії НОМЕР_2 , талон до посвідчення водія серії НОМЕР_3 у полімерній обкладинці), ключ для врізного замка сріблястого кольору на металевому кільці без написів вилучені під час огляду місця події 10.01.2018 року за адресою: м. Коростень, вул. Героїв Небесної Сотні, 18, шкіряну зимову куртку марки «Hestouruiіo», що передані на відповідальне зберігання ОСОБА_10 повернути останньому за належністю; фрагменти відеозапису із камер системи відео спостереження, вилучені під час огляду місця події 10.01.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 та фотознімки у кількості 6 шт. із зображенням зафіксованих на потерпілому тілесних ушкоджень внаслідок вчинення розбійного нападу зберігати в матеріалах кримінального провадження ; медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_10 повернути Комунальному закладу "Коростенська центральна районна лікарня Коростенської районної ради".

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя: