Справа № 451/4/20
Провадження № 1-кп/451/7/21
ВИРОК
іменем України
24 листопада 2021 року місто Радехів

Радехівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радехів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000370 від 09.12.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синьків, Радехівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не депутата, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185 КК України, ч. 1 ст. 125 КК, ч.2 ст.185 України -

в с т а н о в и в:

За обвинувальними актами, які об"єднанні в одне провадження, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що він 24.11.2019 року близько 15 години знаходячись поблизу магазину «Галант», що у м. Радехів, вул. Витківська, 18а, Львівської області, вступив у словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_5 , під час якого наніс йому удар кулаком руки в обличчя, внаслідок чого він впав, спричинивши при цьому йому тілесні ушкодження у виді забійної рани перенісся, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 59/2019 від 10.12.2019 року відноситься до тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Крім цього, 24.11.2019 року близько 15 години ОСОБА_4 , знаходячись поблизу магазину «Галант», що у м. Радехів вул.Витківська, 18а Львівської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, таємно та з корисливих мотивів, вчинив крадіжку мобільного телефону «Самсунг», марки «Galaxy J3 2017», бувшого у користуванні, вартістю 2000 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_5 , що був залишений останнім на лавці, біля магазину «Галант», чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 2000 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Також в жовтні 2019 року ОСОБА_4 , знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне власне збагачення, керуючись корисливим мотивом, діючи повторно, оскільки раніше вчинив корисливий злочин, під приводом проведення будівельних робіт взяв у потерпілого ОСОБА_6 кутову шліфмашинку Дніпро-М МШК900, вартістю 900 гривень, яку відразу ж продав, а кошти використав на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, та дав показання, що він дійсно поблизу магазину «Галант» вступив у словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_5 , під час якого наніс йому удар кулаком руки в обличчя, внаслідок чого він впав, після чого він таємно викрав мобільний телефон, що був залишений останнім на лавці, та здав його в ломбард. Телефон згодом викупив та повернув потерпілому. У потерпілого ОСОБА_6 взяв шліфмашинку, під приводом будівельних робіт, яких не мав намір робити, щоб відразу продати, оскільки йому необхідні були кошти, та здав її у ломбард. Отриманні кошти витратив на власні потреби. За шліфмашинку потерпілому повернув кошти. Щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати, шкоду відшкодовано потерпілим.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, претензії до обвинуваченого відсутні (а.с.82,91).

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - нанесення умисного легкого тілесного ушкодження; ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка); у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами та встановлена в судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно положень Загальної частини цього Кодексу ; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.1 ст.125, ч. 1 ст.185 КК України та кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК Украхни.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, сприяння в розкритті кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст.67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст.89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання заяв та скарг на нього не надходило, не працює.

Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкцій ч.1 ст.185 КК України, ч. 1 ст. 125 КК України та ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України.

Цивільного позову не було заявлено.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

Процесуальних витрат у справі не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не застосовувались.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.185 КК України, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України - у виді сто годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 185 КК України - у виді одного року обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді двох років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді двох років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов"язки.

Згідно ст.76 КК України на засудженого ОСОБА_4 покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Речовий доказ: мобільний телефон «Самсунг», марки «Galaxy J3 2017» - вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_5 згідно його заяви.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Радехівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддяОСОБА_1

Вирок суду виготовлений в нарадій кімнаті 24 листопада 2021 року.