н/п 1-кп/766/2437/21
У Х В А Л А

про відмову в задоволенні клопотання про

закриття кримінального провадження

16.12.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона клопотання прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001503 від 13.08.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Прокурор відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_3 звернувся до суду в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України із клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001503 від 13.08.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України по факту надходження заяви від ОСОБА_4 про те, що у договорі поруки №93/НД/01 від 07.10.2004 та договорі поруки №237299 від 26.01.2009, які укладено між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в АКІБ «УкрСиббанк» в м. Севастополі, підпис її чоловіка ОСОБА_6 підроблено, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що передбачено ст. 49 КК України, а також не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_6 , заявник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання без їх участі та без участі їх представника, надавши заперечення на клопотання прокурора у якому просять відмовити в його задоволенні.

Потерпілий ОСОБА_6 вважає, що з метою встановлення винних у підробленні від його імені підпису у договорах поруки органи досудового розслідування мають встановити місцезнаходження ОСОБА_5 та працівників банку ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , допитати вказаних осіб, а також провести інші слідчі і розшукові дії. Просив врахувати, що хоча є рішення суду про визнання договору поруки недійним, але воно Україною не визнається, оскільки постановлено Ленінським районним судом м. Севастополя.

Заявник ОСОБА_4 також у своїй заяві заперечила проти задоволення клопотання, зазначивши, що її чоловік ОСОБА_6 оспорюваних ними договорів поруки не підписував, але під час досудового розслідування місце знаходження ОСОБА_5 , яка є однією із сторін укладених договірів і ймовірною особою, яка підробила підписи, не встановлено.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_9 заперечив проти клопотання прокурора, підтримавши позицію ОСОБА_6 , погодившись з тим, що досудове розслідування було неповним та необ`єктивним і під час його проведення не було встановлено дійсні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

Суд, заслухавши думку прокурора, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Із заяви ОСОБА_4 , зареєстрованої 12.08.2014 в «Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Управління МВС України в Херсонській області» за №791 вбачається, що остання просить вжити заходів до ОСОБА_5 , а також працівників АКІБ «УкрСиббанк» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були присутні під час укладення договорів поруки №93/НД/01 від 07.10.2004 та №237299 від 26.01.2009 та на яких підроблено підпис її чоловіка ОСОБА_6 . На підставі заяви ОСОБА_4 зареєстровано відповідні відомості у ЄРДР під №0001503, про що свідчить витяг від 13.08.2014 з попередньою кваліфікацією протиправних дій за ч. 1 ст. 358 КК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в рамках проведення досудового розслідування проведено наступні слідчі дії: допит потерпілого ОСОБА_6 (протокол від 22.08.2014), під час проведення якого останнім було повідомлено, що його рідна сестра ОСОБА_5 мала доступ до копії його паспорта, ідентифікаційного номеру та без його відома, а також без будь-яких повноважень на вчинення правочинів від його імені, уклала у відділенні АКІБ «УкрСиббанк» договори поруки, тим самим підробивши його підпис; на запит слідчого від 06.03.2017 отримано відомості з ПАТ «УкрСиббанк» щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які станом на дату надання відповіді на запит (відповідь від 21.03.2017 вих. №59-3/330) у трудових відносинах з банком не перебувають, оскільки були звільнені; отримано відомості щодо місця проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; допитано в якості свідка ОСОБА_4 , яка також наполягала на причетності до вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; отримано тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме: документів, що перебувають у володінні АТ «УкрСиббанк», зокрема вилучено оригінали договору поруки №93/НД/01 від 07.10.2004 та договору поруки №237299 від 26.01.2009, укладені між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оформлені в АКІБ «УкрСиббанк». (ухвала слідчого судді Генічеського районного суду Херсонської області від 24.05.2016); призначено та проведено почеркознавчу експертизу, якою підтверджено, що підписи у вищезазначених договорах поруки виконано не ОСОБА_6 (постанова від 15.07.2016, висновок експерта №4713 від 12.08.2016). Також під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебувають на території АР Крим. Місце перебування ОСОБА_5 не встановлено.

У той же час за твердженням прокурора, не зважаючи на здійснену перевірку причетності конкретних осіб до вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з підробкою підписів, зазначено про неможливість встановлення особи, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення, як і не оголошувалось повідомлення про підозру в рамках даного кримінального провадження. Проте з такими висновками як прокурора, так і органу досудового розслідування суд погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Так санкція ч. 1 ст. 358 КК України передбачає найбільш суворе покарання у вигляді обмеження волі строком до двох років. Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, тобто діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи викладене та ймовірну дату вчинення протиправних дій щодо потерпілого ОСОБА_6 , які полягали у підробленні документів, формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. У той же час, закриття - є однією з форм закінчення досудового розслідування, до якого норми кримінально процесуального закону містять певні вимоги.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А публічність, визначена ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження в рамках останнього було проведено допит лише одного свідка, яка є дружиною потерпілого, проте не проведено допит осіб, підписи яких містять договори поруки №93/НД/01 від 07.10.2004 та №237299 від 26.01.2009, про яких одразу було повідомлено потерпілим та свідком і особи яких в рамках досудового розслідування встановлювались та перевірялись. Тобто, органу досудового розслідування відомі конкретні особи, щодо яких проводилось досудове розслідування.

У залежності ж від встановлених досудовим розслідуванням обставин слідчий приймає процесуальне рішення за результатами оцінки дій саме цієї особи, і саме щодо цієї особи може вирішуватися питання про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Та обставина, що цій особі не було пред`явлено підозру у вчиненні злочину, автоматично не тягне за собою підстав для закриття провадження з підстав передбачених ст. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження щодо конкретної особи (оскільки вона встановлена) або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також невчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені. Сама по собі тривалість часу, що пройшов з дня вчинення злочину не є підставою для закриття провадження за наявності у провадженні відомостей про особу, причетність якої до вчинення злочину має бути перевірена під час досудового розслідування.

Крім того, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження в рамках останнього фактично було здійснено допит лише одного свідка та проведено судову почеркознавчу експертизу, перевірено місцезнаходження ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , проте останніх в розшук оголошено не було. Інших слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять, а проведені органом досудового розслідування слідчі дії не свідчать про ефективність такого розслідування. З огляду на викладене суд також приходить до висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України.

Прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження, при цьому належно не перевіривши якість проведеного досудового розслідування або наявність інших підстав для закриття кримінального провадження.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України. Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За таких обставин, матеріали кримінального провадження не свідчать про правильність висновків слідчого під час такого розслідування, а тому клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено передчасно.

Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001503 від 13.08.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1