Справа № 953/3273/20
н/п 1-в/953/326/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2021 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання засудженого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 28.09.2020 Київським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України, до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що 09.12.2020 уповноважений орган з питань пробації на виконання отримав вирок Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 28.09.2020 Київським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків відповідно до ст.76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
26.01.2021 у приміщенні органу пробацїі гр. ОСОБА_4 був ознайомлений з порядком та умовами відбування іспитового строку та попереджений про те, що у разі невиконання покладених на нього судом обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, орган пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і напрвленням засудженого для відбування призначеного покарання. Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію засудженому ОСОБА_4 було встановлено днем явки першу, другу та третю середу кожного місяця.
Після складання оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим, відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 17.02.2021 засудженому ОСОБА_4 було змінено дні явки на другу середу кожного місяця.
14.07.2021 засуджений ОСОБА_4 не з`явився на реєстрацію до органу пробації, про поважність причини неявки заздалегідь не повідомив.
15.07.2021 за допомогою відділення поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_4 був направлений виклик на 23.07.2021 за адресою: м. Харків, вул. Вологодська, буд.73-а. Засуджений за викликом не прибув.
26.07.2021 за допомогою відділення поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_4 був направлений виклик на 03.08.2021 за адресою: м. Харків, вул. Вологодська, буд.73-а.
03.08.2021 засуджений ОСОБА_4 прибув до органу пробації та пояснив, що не з`явився на реєстрацію 14.07.2021 по причині хвороби, проте до лікаря не звертався, підтверджуючих документів причини неявки не надав. У результаті, за порушення порядку і умов іспитового строку засудженому було винесено письмове попередження.
13.10.2021 засуджений ОСОБА_4 знову не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
18.10.2021 за допомогою відділення поштового зв`язку «Укрпошта» ОСОБА_4 був направлений виклик на 22.10.2021 за адресою: м. Харків, вул. Вологодська, буд.73-а.
20.10.2021 засуджений ОСОБА_4 прибув до органу пробації та письмово пояснив, що не з`явився на реєстрацію 13.10.2021, оскільки протягом дня не виходив з дому по причині незрозумілих висипів на тілі, до лікаря не звертався, підтверджуючих документів причини неявки не надав.
Відповідно до ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно з ч.2 ст.166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. 17.12.2021 прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 подала до канцелярії суду заяву, в якій просивлапроводити судове засідання без її участі, клопотання просила задовольнити.
ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, поважні причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до таких висновків.
Так, згідно з вироком Київського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі. В силу ст.75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнено з іспитовим строком 2 /два/ роки, поклавши на засудженого ОСОБА_4 у відповідності до ст.76 КК України обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації..
Відповідно до частини 1 статті 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно зі ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.
Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Частиною 1 статті 166 КВК України встановлено, що якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Згідно з ч.2 ст.166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Частиною 2 статті 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 3 ст. 166 КВК України систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.
Разом з цим, зазначених в ст. 166 КВК України, ст. 78 КК України обставин, у судовому засіданні встановлено не було, оскільки дві неявки засудженого на виклик уповноваженого органу з питань пробації, не свідчать про злісне небажання ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення, жодних належних та допустимих доказів, на спростування даного факту, суду не надано.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 3 статті 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Отже, враховуючи, ст. 166 КВК України, ст. 537 КПК України та принципи кримінального судочинства, подання органу пробації має бути обґрунтованим та підтвердженим належними доказами.
Суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали особової справи №130/2020 відносно ОСОБА_4 не містять достатніх відомостей щодо злісного ухилення ним від виконання покладених судом обов`язків та не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення, а наявність сумнівів не узгоджується зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
Як вбачається з подання, органом пробацїі направлялись повідомлення на адресу ОСОБА_4 про необхідність явки на реєстрацію, разом з цим, підтвердження про отримання засудженою вказаних повідомлень матеріали справи не містять.
Крім того, засуджений в судове засідання, призначене на 17.12.2021, не з`явився, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості його допитати та з`ясувати, з яких причин останній не виконує призначене судом покарання.
Обов`язок з`ясування вищевказаних фактів не може перекладатися на суд, оскільки клопотання органу пробації має бути обґрунтованим, а обставини, викладені в ньому, повинні бути підтверджені належними доказами, достатніми для вирішення питання по суті.
Статтею 63 Конституції України визначено, що засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.
Враховуючи, що у поданні порушено питання щодо заміни призначеного засудженому виду покарання на більш суворий, а також у зв`язку з необхідністю з`ясування у засудженого обставин виконання судового рішення, поважних причин невиконання вироку, з`ясування обставин, передбачених ч. 3 ст. 56 КК України, суд прийшов до висновку, що розгляд вказаного подання можливий лише за обов`язкової участі засудженої.
З огляду на зазначене, суд вважає, що клопотання клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення звільненого з випробуванням ОСОБА_4 для відбування призначеного покарання не підлягає задоволенню.
Крім того, неявка в судове засідання належним чином повідомленого про дату та час розгляду подання представника органу пробації, свідчить про фактичне не підтримання клопотання та недоведення зазначених в ньому обставин, та оцінюється судом як підстава для відмови в задоволенні такого подання.
Керуючись ст. 26 КВК України, ст.ст.53, 56 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Особову справу на засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1