Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3801/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2022 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000257 від 12.10.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Кобилин Овруцького району Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 має неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно рішення Овруцького районного суду Житомирської області (судовий наказ від 06.02.2019 у справі № 286/139/19), зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання їх дітей - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.01.2019 і до досягнення старшою дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Але ОСОБА_4 , всупереч вимог ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України (батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття) злісно ухилявся від встановлених рішенням суду платежів на утримання дитини, оскільки будучи працездатним, офіційно не працевлаштованим, за сприянням в офіційному працевлаштуванні в органи державної влади не звертався, іншої матеріальної допомоги ОСОБА_4 на утримання своїх дітей не надавав, в результаті чого утворилась заборгованість по виплаті встановлених судовим наказом коштів на утримання дітей (аліментів), що сукупно перевищує суму виплат за три місяці аліментних платежів за період часу з 01.06.2019 до 30.09.2021 року на загальну суму 88657,38 грн..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю та показав, що знає, з якого часу повинен сплачувати аліменти. З вказаної заборгованості сплатив лише 2000 грн., роботу знайти не може, звертався у центр зайнятості.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що обвинувачений дітьми не цікавиться, не допомагає, сплатив лише пару тисяч аліментів, щодо покарання покладається на розсуд суду.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів у кримінальному провадженні щодо тих обставин, які ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники кримінального провадження зміст обставин, які ніким не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи вище вказане, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України.

Обираючи ОСОБА_4 міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що відноситься відповідно до ст. 12 КК України до категорії кримінальних проступків, також дані про його особу.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є працездатним, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Судом, відповідно до ст. 66 КК України, береться до уваги обставина, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 - щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи дані про особу обвинуваченого, думку потерпілої, наявність обставин, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 164 КК України, у виді громадських робіт.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним кримінальному правопорушенню.

ОСОБА_4 запобіжні заходи не обиралися, в судовому засіданні прокурором не було заявлено такого клопотання, а тому підстави для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речових доказів у даному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, і призначити йому покарання у виді 120 годин громадських робіт.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили до ОСОБА_4 не застосовувати.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1