Справа № 464/6527/21
пр.№ 1-кп/464/129/22
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2022 року Сихівський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000454 від 12.06.2020, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого (з його слів) за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 14.07.2021 Сихівським районним судом м.Львова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік та звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю сторін судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 12.06.2021 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Демнянська, 4а, маючи умисел на незаконне придбання та подальше зберігання психотропних речовин, без мети збуту, розуміючи значення своїх дій та усвідомлюючи їх наслідки, незаконно придбав за власні грошові кошти, через канал мобільного додатку «Telegram» у невстановленої досудовим розслідуванням особи, для власного вживання кристалічну речовину світло-коричневого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину PVP, який зберігав у гаманці.
В подальшому 12.06.2020 близько 16 год. 19 хв ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м.Львів, пр.Червоної Калини, 47, був зупинений працівниками патрульної поліції, які керуючись вимогами Закону України «Про Національну поліцію» провели поверхневий огляд останнього, в ході якого виявили та в подальшому вилучили поліетиленовий пакет із кристалічною речовиною світло-коричневого кольору. Згідно висновку експерта в кристалічній речовині світло-коричневого кольору, виявлено психотропну речовину PVP, яку віднесено до особливо небезпечних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою 0,4480 грам.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Додатково зазначив, що оскільки він взагалі не вживає алкогольні напої, а хотів розслабитись, вирішив придбати психотропну речовину. Через мобільний додаток «Telegram» він придбав таку речовину у невідомої особи за 200 грн. Після оплати замовлення, йому прийшло повідомлення, у якому було вказане місце знаходження покупки. Прийшовши на вказане місце, він забрав поліетиленовий пакет із психотропною речовиною та пішов в сторону свого місця проживання, однак по дорозі був затриманий працівниками поліції. У вчиненому розкаявся, просив суворо не карати.
За згодою сторін, згідно із ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів, зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів в добровільності їх позицій, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. При цьому судом сторонам було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Тому суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.
Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
Його дії органом досудового розслідування, вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України, оскільки такий незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, непрацевлаштований, на обліках у КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.
Окрім цього, відповідно до вироку Сихівського районного суду м.Львова від 14.07.2021, ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до 1 (одного) року обмеження волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив дане кримінальне правопорушення до засудження за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14.07.2021, останньому слід призначити покарання відповідно до вимог ч. 4 ст.70 КК України.
Разом з тим, суд, приймаючи до уваги наведене, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні слід стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14.07.2021 більш суворим покаранням - за цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання - 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 1 372 (однієї тисячі триста сімдесят дві) грн. 96 коп.

Речові докази:
- поліетиленовий пакет із порошкоподібною речовиною білого кольору, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП №2 ЛРУП ГУНП у Львівській області, - знищити;
- DVD-R диск із відеозаписом нагрудних камер відеоспостереження, який долучений до матеріалів кримінального провадження, - залишити при таких матеріалах.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1