Справа № 932/6443/21
Провадження № 1-кс/932/3445/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню № 0000668 від 10.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
12 серпня 2021 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000668, а саме: викрутку, яку було вилучено під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 за адресою мешкання у гр. ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий указує, що в провадженні СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000668 від 10.08.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В ході досудового слідства встановлено, що 10.08.2021 року ОСОБА_5 приблизно о 03 годині. 00 хв., в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , реалізуючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень останній, взяв викрутку, якою умисно наніс два удари в тулуб потерпілій ОСОБА_6 , заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням жирового підвіска сигмовидної кишки, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Після чого, ОСОБА_5 , залишив місце вчинення кримінального правопорушення.

Умисні дії ОСОБА_5 які виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженню, небезпечному для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ч.1 ст.121 КК України.

10.08.2021 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 за адресою мешкання у гр. ОСОБА_5 було виявлено та вилучено:

- викрутку, якою можливо ОСОБА_5 спричинив тілесні ушкодження .

З метою збереження доказів, зокрема запобігання можливості приховування та відчуження майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, у органа досудового розслідування виникла необхідність у позбавленні за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та користування майном особою, у якої воно було вилучено.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Слідчим суддею встановлено, що 12.08.2021 року слідчий СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 надав до суду клопотання про надання дозволу на проведення огляду житлового приміщення, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 за адресою проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 16.08.2021 року у задоволенні вищезазначеного клопотання було відмовлено.
Відповідно до ст. 94 КПК, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, у системному тлумаченні з функціями слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.

Особливий порядок застосування арешту майна визначається у 17 главі КПК України, за правилами якої передбачена у п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексу легітимною метою втручання у право власності визнається завдання запобігання можливості приховування такого майна, його пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні чи відчуженні, а його суть згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України полягає в обмеженні особи у здійсненні і реалізації свого конституційного права власності.
Рішення Є.С. від 06.11.2008 р. у справі «Ісмаїлов проти Росії», будь-яке втручання органу влади у безперешкодне володіння майном повинно бути «законним»: друге речення § 1 передбачає, що позбавлення майна можливе лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визнає, що держави мають право контролювати використання майна шляхом введення «законів». Питання, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи стає значимим, якщо встановлено, що під час втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Дослідивши клопотання та додані до нього додатки, слідчий суддя вважає, що у зв`язку з тим, що слідчому було відмовлено у проведенні огляду житлового приміщення, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 за адресою проживання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дане клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 7 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 , про арешт майна - відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1