УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2021 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із скаргою, в якій просив скасувати постанову слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_5 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000560, відомості у якому внесено до ЄРДР 27.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В обґрунтування доводів скарги зазначив, що оскаржувана ним постанова слідчого, якою було закрито кримінальне провадження № 0000560, є незаконною, передчасною та підлягає скасуванню.

Вказує, що досудове розслідування було проведено поверхнево.

В судовому засіданні представник скаржник скаргу підтримав, наполягав на її задоволенні. Пояснив, що зі слів батька потерпілої його донька не мала суїцидальних намірів, не приймала медичних препаратів. Була застрахована у СК «Країна», із відповіді якої убачається, що амітриптилін їй не прописувався.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст.306 ч.3 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000560, вважаю, що скарга підлягає задоволенню, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження слід скасувати з наступних підстав.

СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000560 від 27.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Слідчим суддею встановлено, що оскаржувана постанова слідчого була ухвалена 30 квітня 2021 року. Вказану постанову ОСОБА_4 отримав лише 12 жовтня 2021 року та до суду звернувся шляхом направлення скарги 13.10.2021 засобами поштового зв`язку.

Процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти (ч. 1 ст. 116 КПК України).

За таких обставин вважаю, що строк на оскарження вищевказаної постанови слідчого скаржником не пропущений, оскільки після фактичного отримання ним її копії ОСОБА_4 зі скаргою до суду звернувся у встановлені законом строки.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів.

Цих вимог Закону слідчий не виконав та передчасно прийняв постанову про закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Встановлено, що постановою слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_5 від 30 квітня 2021 вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Положеннями статті 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася із повідомленням про кримінальне правопорушення та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Отже, слідчий суддя, на якого КПК України покладає обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, під час досудового розслідування зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

З матеріалів кримінального провадження №0000560 установлено, що слідчим відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області не були належним чином досліджені всі обставини кримінального провадження та не зібрані докази відповідно до ст. 93 КПК України, на підставі яких слідчий мав би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, 27.04.2021 у межах кримінального провадження була призначена судово-медична експертиза.

Згідно із висновком експерта № 258 від 03.06.2021 причиною смерті ОСОБА_6 є гостре отруєння амітриптиліном (трициклічний антидепресант), будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

Також при судово-медичній експертизі внутрішніх органів трупа ОСОБА_6 в тканинах шлунка, кишківника, печінки та нирки знайдено наявність амітриптиліна, що підтверджується висновком експерта № 884 від 31.05.2021.

Проте, не дочекавшись завершення проведення вказаних експертиз та не врахувавши їх висновків, слідчий дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

При цьому у судовому засіданні представник скаржника повідомив, що ОСОБА_6 ліків не приймала та не хворіла; ОСОБА_4 не було відомо про те, що його донька перебувала у депресивному стані та приймала антидепресивні медичні препарати. Вказав, що його дочка ніколи не хотіла покінчити життя самогубством.

Однак у межах кримінального провадження батько потерпілої допитаний не був.

Амітриптилін є рецептурним препаратом, належить до фармакотерапевтичної групи антидепресантів.

Однак, обставини можливого захворювання ОСОБА_6 на депресію слідчим не встановлювалися. Особи із близького оточення померлої з приводу її психологічного стану незадовго до смерті та стану здоров`я загалом, не допитувалися.

Також залишилося не дослідженим: чи призначався ОСОБА_6 лікуючим або сімейним лікарем амітриптилін, чи виписувався лікарем рецепт на придбання такого препарату та чи не протипоказане його прийняття хворими на тахікардію, протягом якого часу ліки приймалися померлою (згідно показань допитаної як свідка ОСОБА_7 остання хворіла на тахікардію). Не допитано щодо вказаних обставин лікуючого лікаря, а також батьків та співмешканця ОСОБА_6 .

Слідчим не встановлено якою дозою і концентрацією амітриптиліну викликане отруєння; яким шляхом і в якому вигляді отрута потрапила в організм; які були клінічні симптоми отруєння; через який час після отруєння настала смерть; чи вплинула тахікардія, якою хворіла ОСОБА_6 на перебіг отруєння.

Зважаючи на викладене, відсутні підстави вважати, що досудове розслідування проведено всебічно та повного, а тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження, на думку слідчого судді, є передчасним та таким, що зроблений без належного з`ясування всіх обставин справи.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа "Ассенов та інші проти Болгарії"). Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Таким чином, приходжу до переконання, що постанова слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоровя особи СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_5 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000560, відомості у якому внесено до ЄРДР 27.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є незаконною, винесена передчасно, без з`ясування та перевірки всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.2, 9, 284, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоровя особи СВ Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_5 від 30 квітня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000560, відомості у якому внесено до ЄРДР 27.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 02.11.2021.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду ОСОБА_1