Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000200, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, про арешт майна, -

встановив:

20 жовтня 2021 року слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у якому просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,66 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із встановленням заборони на вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію (перереєстрацію) права власності на вказане нерухоме майно.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0000200, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 травня 2019 року між Управлінням капітального будівництва, архітектури та землекористування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в особі виконуючого обов`язки начальника Управління ОСОБА_6 , яка діє на підставі Положення, з однієї сторони, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ж.О.К.» в особі директора ОСОБА_5 , що діє на підставі Статуту, з другої сторони, укладено Договір на проведення робіт з капітального ремонту об`єкта «Благоустрій ділянки, розташованої між будівлями 21 та 23 на Андріївському узвозі у напрямку фунікулера у Подільському районі м. Києва».

Відповідно Договору №42 від 15 травня 2019 року договірна ціна робіт на об`єкті «Благоустрій ділянки, розташованої між будівлями 21 та 23 на Андріївському узвозі у напрямку фунікулера у Подільському районі м. Києва (будівельні роботи) (ДСТУ Б Д.1.1.-1:2013)», ідентифікатор UA -2019-04-12-002274-а», становить 12 498 300 грн., у тому числі ПДВ 20% 2 083 050 грн.

У подальшому, 17.05.2019 директор ТОВ «Ж.О.К.» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, достовірно знаючи про відсутність у повному обсязі фактично виконаних будівельних робіт згідно Договору №42 від 15 травня 2019 року та про невідповідність вартості матеріалів, виробів та конструкцій, яка зазначена в актах по Договору реальній ринковій вартості, як безпосередній їх виконавець відповідно до вимог Договору, виготовила Акт №1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2019 року (форма №КБ-2в) та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за травень 2019 року (форма № КБ-3), до яких внесено завідомо неправдиві відомості про фактичні обсяги та вартість виконаних будівельних робіт з капітального ремонту об`єкта «Благоустрій ділянки, розташованої між будівлями 21 та 23 на Андріївському узвозі у напрямку фунікулера у Подільському районі м. Києва».

Після цього ОСОБА_5 передала вказані документи для підписання виконуючій обов`язки начальника Управління ОСОБА_6 з метою сприяння у безпідставному витрачанні бюджетних коштів, які виділялися для проведення будівельних робіт.

На підставі указаних первинних документів фінансово-господарської діяльності платіжним дорученням було перераховано бюджетні кошти в сумі 7 303 678 грн. 80 коп., у тому числі ПДВ 1 217 279 грн. 80 коп. з рахунку Управління капітального будівництва, архітектури та землекористування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації на рахунок ТОВ «Ж.О.К.» у якості оплати робіт.

Згідно висновку експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що фактичні обсяги виконаних будівельних робіт по об`єкту дослідження не відповідають обсягам та переліку виконаних робіт. Зокрема, встановлено, що до Акту №1 від 17 травня 2019 року безпідставно внесено відомості щодо виконання робіт «Протравлювання металевих поверхонь» (п.п. 18 та 36 Акту) на загальну суму 76919 грн.

Також, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що фактична вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту дослідження не відповідає вартості виконаних робіт, зазначених в Акті №1 від 17 травня 2019 року. Зокрема, вартість матеріалів «Дошки соснові, антисептовані та пофарбовані 80х120х1200 мм», «Лавка консольна» безпідставно завищено на загальну суму 937897,38 грн.

Отже, протиправними діями ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди (збитків) місцевому бюджету на загальну суму 1 014 816,38 грн., що в 600 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить особливо великий розмір.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.06.2019 директор ТОВ «Ж.О.К.» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, діючи умисно, достовірно знаючи про відсутність у повному обсязі фактично виконаних будівельних робіт згідно Договору №42 від 15 травня 2019 року та про невідповідність вартості матеріалів, виробів та конструкцій, яка зазначена в актах по Договору реальній ринковій вартості, як безпосередній їх виконавець відповідно до вимог Договору, виготовила Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2019 року (форма №КБ-2в), Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2019 року (форма № КБ-3), та Акт №3 вартості устаткування, до яких внесла завідомо неправдиві відомості про фактичні обсяги та вартість виконаних будівельних робіт з капітального ремонту об`єкта «Благоустрій ділянки, розташованої між будівлями 21 та 23 на Андріївському узвозі у напрямку фунікулера у Подільському районі м. Києва».

Після цього ОСОБА_5 передала вказані документи для підписання для начальнику Управління ОСОБА_7 з метою сприяння у безпідставному витрачанні бюджетних коштів, які виділялися для проведення будівельних робіт.

На підставі указаних первинних документів фінансово-господарської діяльності платіжним дорученням було перераховано бюджетні кошти в сумі 2 860 251,6 грн. (з урахуванням ПДВ) з рахунку Управління капітального будівництва, архітектури та землекористування Подільської районної в м. Києві державної адміністрації на рахунок ТОВ «Ж.О.К.» у якості оплати робіт.

Згідно висновку експертів за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що фактичні обсяги виконаних будівельних робіт по об`єкту дослідження не відповідають обсягам та переліку виконаних робіт. Зокрема, встановлено, що до Акту №2 від 18 червня 2019 року безпідставно внесено відомості щодо виконання робіт «Протравлювання металевих поверхонь» (п.п. 13 та 32 Акту) на загальну суму 8353 грн.

Також, за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи встановлено, що фактична вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту дослідження не відповідає вартості виконаних робіт, зазначених в Акті №2 та Акті №3 від 18 червня 2019 року. Зокрема, вартість матеріалів «Дошки соснові, антисептовані та пофарбовані 80х120х1200 мм», «Болард паркувальний Tiso H600, d220 нерж. сталь укр. діодна індікація», «Болард стаціонарний, діаметр 220 мм, товщина стінки 4 мм, висота 600 мм, нерж. сталь» безпідставно завищено на загальну суму 408 617,025 грн.

Отже, протиправними діями ОСОБА_5 завдано матеріальної шкоди (збитків) місцевому бюджету на загальну суму 416 970,025 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить великий розмір.

11 жовтня 2021 року органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Обставини, викладені у повідомленій ОСОБА_5 підозрі у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення від 25 червня 2019 року; протоколом огляду місця події від 10 липня 2019 року за участю спеціаліста; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; документами, вилученими в ході обшуку приміщень ТОВ «Ж.О.К.», відповідно до протоколу від 05 жовтня 2021 року; висновком експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи №21-51/СЕЕ від 08 жовтня 2021 року; іншими зібраними на виконання доручення оперативним підрозділом матеріалами кримінального провадження.

Під час досудового розслідування, із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що підозрюваній ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 46,66 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

За таких обставин, вказуючи на те, що санкція ч. 5 ст. 191 КК України, за якою оголошено підозру ОСОБА_5 , передбачає застосування додаткового покарання у виді конфіскації майна, з метою забезпечення конфіскації майна підозрюваної ОСОБА_5 як виду покарання у разі засудження за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваній.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Із урахуванням наведеного, з метою забезпечення арешту майна суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для розгляду клопотання за відсутності власника нерухомого майна.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши прокурора, вивчивши клопотання та додані до клопотання документи, суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000200, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Обґрунтовуючи клопотання про накладення арешту на належну підозрюваній ОСОБА_5 квартиру, слідчий та прокурор вказують на те, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище нерухоме майно може призвести до його відчуження та у подальшому неможливості застосування конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту, згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК, є забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною десятою статті 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 27, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Наявними в матеріалах клопотання документами підтверджується, що ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 46,66 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, віднесено до категорії особливо тяжких злочинів.

Санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, оскільки санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачена конфіскація майна та є достатні підстави вважати, що суд може призначити таке покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що є правові підстави для арешту майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна у даному випадку є достатнім для забезпечення конфіскації як виду покарання, а також пропорційним втручанням у права підозрюваного та інших осіб та не матиме надмірних наслідків для таких осіб.

Враховуючи наведене, клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000200, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 191, ч.5 ст. 27, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 46,66 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, яка належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із встановленням заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію (перереєстрацію) права власності на вказане нерухоме майно.

Ухвала про арешт майна, у відповідності до вимог ст. 175 КПК України, виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надіслати слідчому, прокурору, третій особі, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1