Справа № 236/2712/21
Провадження № 1-кп/243/761/2021
В И Р О К
Іменем України

14 вересня 2021 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000187 від 13.06.2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно мешкають впродовж тривалого часу за адресою: АДРЕСА_1 . Останні між собою пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, тобто ОСОБА_4 перебуває у сімейний стосунках з ОСОБА_5 протягом останніх шести років.

Під час сумісного проживання ОСОБА_4 вчиняє стосовно співмешканки ОСОБА_5 домашнє насильство, що виражається у висловлюванні на її адресу образ грубою нецензурною лайкою, залякувань, застосовує психологічне насильство та своєю поведінкою завдає ОСОБА_5 психологічну травму, що має місце протягом 2019-2021 років, за вчинення яких ОСОБА_4 Краснолиманським міським судом Донецької області 03 травня 2020 року, 28 жовтня 2020 року, 06 січня 2021 року та 30 квітня 2021 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Однак, незважаючи на те, що ОСОБА_4 вже неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства відносно ОСОБА_5 , він продовжує свої умисні систематичні дії, направленні на вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 .

Так, 12 червня 2021 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем мешкання по АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння умисно, грубо висловлювався на адресу ОСОБА_5 нецензурною лайкою, ображав, погрожував фізичною розправою протягом тривалого часу, чим принижував її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання останньої.

В результаті вчинення ОСОБА_4 вказаних умисних систематичних дій, спрямованих на вчинення психологічного насильства ОСОБА_5 , з урахування її індивідуально-психологічних особливостей, ситуація є суттєво психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні фізичні й психічні страждання, які існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_4 , у ОСОБА_5 мають місце тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психічні (моральні) страждання.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та зобов`язався вибачитися перед потерпілою.
Претензій матеріального та морального характеру потерпіла ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 під час досудового провадження досягли угоди про примирення, підписали її, ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин. Між ним та потерпілою була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді 150 годин громадських робіт.
Суд розглянув справу відповідно положень ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України.
ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_5 заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, обвинувачений вибачився перед потерпілою.
Суд переконався у добровільності укладання сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом обвинуваченому роз`яснено ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому цілком зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме, можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди.
Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.
На підставі ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.
Витрати за проведення судово-психологічної експертизи склали 1372 гривень 88 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 468, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення по кримінальному провадженню № 0000187 між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 - затвердити.
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 150 (ста п`ятдесяти) годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь держави витрати на проведення судово-психологічної експертизи у сумі 1372 (одна тисяча триста сімдесят дві) гривні 88 копійок.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 176 КПК України не обирався.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Згідно ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником, законним представником, виключно на підставах: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення судом наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених ч. 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя ОСОБА_1