Справа № 488/406/21
Номер провадження № 1-кп/488/109/22

У Х В А Л А
09.03.2022 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , захисників обвинувачених: ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві та в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з використанням системи «EasyCon» (прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ), матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Згідно з указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», запроваджено воєнний стан з 5:30 годин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, задля запобігання загрози життю, здоров`ю та безпеці громадян, співробітників ГУНП в Миколаївській області, ДУ Миколаївській СІЗО, судовий розгляд названого кримінального провадження призначено на 09.03.2022 року в режимі відеоконференц зв`язку з приміщення СІЗО м.Миколаєва.
Від участі у судовому засіданні, призначеному в режимі відеоконференц зв`язку з приміщення СІЗО м.Миколаєва, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , відповідно до письмових розписок, відмовилися.
Приймаючи до уваги, що розгляд даного клопотання є невідкладним, а призначити іншу дату судового засідання до спливу терміну тримання під вартою обвинувачених (до 16.03.2022 року), неможливо, бо згідно з розпорядженням голови Корабельного райсуду м.Миколаєва від 09.03.2022 року, зняті з розгляду всі призначені Корабельним районним судом м. Миколаєва судові справи з 09.03.2022 до 12.03.2022, враховуючи також, що обвинувачені у даному судовому засіданні представлені захисниками, і в ході розгляду клопотання вирішується виключно процесуальне питання, суд не розглядає справу по суті, а такі дії обвинувачених щодо відмови від участі у судовому засіданні в режимі ВКЗ суд розглядає, як зловживання своїми процесуальними правами, виключно з метою перешкодити розгляду клопотання, користуючись запровадженням воєнного стану в країні, суд порахував за можливе розглянути клопотання прокурора за відсутності обвинувачених, не вбачаючи при цьому порушень їх права на захист.
Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_5 та ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували, просили змінити запобіжний захід відносно обвинувачених на домашній арешт з підстав недоведеності прокурором ризиків тримання обвинувачених під вартою та їх необгрунтованість, неврахування прокурором даних про особу обвинувачених, які мають сталі соціальні зв`язки,
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 під вартою, виходячи із наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_4 , згідно обвинувального акту, обвинувачується у вчиненні у тому числі багатоепізодного особливо тяжкого злочину, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням наркотичних засобів та психотропних речовин з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, за яке передбачено покарання понад 10 років позбавлення волі (11 епізодів злочинної діяльності за ч.3 ст.307 КК України) та у вчиненні нетяжкого злочину, пов`язаного пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням наркотичних засобів без мети збуту, вчинених за попередньою змовою групою осіб (1 епізод злочинної діяльності за ч.2 ст.309 КК України). Інкриміновані злочини, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, скоєні обвинуваченим в складі організованої злочинної групи, повторно, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що тяжкість покарання у разі визнання судом його винним сама по собі може бути обставиною, яка може обумовити ризик переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування, суду.
Також, обвинувачений ОСОБА_4 до затримання офіційно не працював, постійного та стабільного джерела прибутку не мав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні багатоепізодного особливо-тяжкого кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним придбанням, зберіганням, перевезенням наркотичних засобів та психотропних речовин з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, вчинених повторно, організованою групою (6 епізодів злочинної діяльності за ч.3 ст.307 КК України), за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років.
Крім того, ОСОБА_6 , хоча і був офіційно працевлаштований, однак нелегальним джерелом його доходу, відповідно до обвинувального акту, слугувала його протиправна діяльність, пов`язана із незаконним збутом психотропних речовин; обвинувачений характеризується за місцем мешкання негативно, підтримує відносини з особами, схильними до вчинення злочинів та правопорушень.
Зважаючи на характер кримінального правопорушення, що ставиться у провину ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , який пов`язаний із систематичною незаконною діяльністю в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, яка була припинена виключно працівниками правоохоронних органів, у суду є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 можуть ухилитися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються.
Також на переконання суду про наявність існування вказаних ризиків свідчить і те, що інкриміновані ОСОБА_4 та ОСОБА_6 злочини, у тому числі стосуються продажу психотропних речовин, а також вчинені з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, при цьому ОСОБА_4 є організатором та керівником стійкого об`єднання у формі організованої групи, під час затримання 15.06.2020 року, відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого МОЦПЗ Миколаївської обласної ради, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 мали діагноз гостра інтоксикація внаслідок вживання марихуани, що вказує на антисоціальну спрямованість обвинувачених та дає підстави для критичної оцінки їх моральних якостей.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Крім того, як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Таким чином, суд звертає увагу на мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявністю реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, тому вважає за доцільне продовжити відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).
Доводи захисників обвинувачених, за думкою суду, не можуть бути самодостатньою підставою для відмови в продовженні тримання під вартою та не можуть нівелювати ризики, встановлені судом.
Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який відносно обвинувачених суд не вбачає.
На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 331, КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесяти) діб, а саме - до 08.05.2022 року включно.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесяти) діб, а саме - до 08.05.2022 року включно.
Копію ухвали направити начальнику СІЗО м. Миколаєва.
У клопотанні захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешту - відмовити за необгрунтованістю.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року, ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.

Суддя
Корабельного районного суду
м. Миколаєва ОСОБА_1