Справа №760/4459/21 1-кс/760/8449/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД НАБУ, в порядку статті 303 КПК України,
В С Т А Н О В И ЛА:
22 лютого 2021 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.
У поданій скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати керівника ГПД НАБУ внести до ЄРДР відомості його заяви за вих. № 4254/19 від 19 лютого 2021 року, яка була зареєстрована в НАБУ 19 лютого 2021 року за вх. № ЗГ № В-2265 про вчинені суддею ОСОБА_4 кримінальні правопорушення за кваліфікацією частина друга статті 366, частина друга статті 256, частина перша статті 396, частина перша статті 111, стаття 170, частина друга статті 15, частина п`ята статті 27 КК України; зобов`язати керівника ГПД НАБУ надати йому належним чином завірені витяги з ЄРДР та Пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальних провадженнях, що відповідають зазначеній ним кваліфікації вчиненого злочину частина друга статті 366, частина друга статті 256, частина перша статті 396, частина перша статті 111, стаття 170, частина друга статті 15, частина п`ята статті 27 КК України; зобов`язати керівника ГПД НАБУ повідомити суд про виконання ухвали суду; зазначити в резолютивній частині ухвали вказані ним в заяві про вчинені кримінальні правопорушення усі кваліфікаційні статті вчиненого злочину - частина друга статті 366, частина друга статті 256, частина перша статті 396, частина перша статті 111, стаття 170, частина друга статті 15, частина п`ята статті 27 КК України.
Скарга мотивована тим, що 19 лютого 2021 року, через приймальну НАБУ, він подав на ім`я керівника ГПД НАБУ заяву за вих. № 4254/19 про вчиненні суддею ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, в якій зазначив всі елементи вчиненого злочину, яка була того ж дня зареєстрована в НАБУ під вх. № ЗГ№В-2265, однак у порушення вимог чинного законодавства станом на 22 лютого 2021 року, керівник ГПД НАБУ або уповноважений детектив так і не внесли відомості його заяви до ЄРДР та не повідомили його про це у належний спосіб, що суперечить засадам кримінального судочинства, КПК України, Конституції України та практики ЄСПЛ.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД НАБУ, в порядку статті 303 КПК України, залишено без задоволення.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 серпня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено, ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 11 травня 2021 року скасовано, матеріали повернуто до Солом`янського районного суду міста Києва для виконання вимог статей 306-207 КПК України.
В обґрунтування ухвали, суд апеляційної інстанції, зокрема, зазначив, що слідчим суддею в повній мірі не досліджено скаргу та не надано висновків щодо наявності в діях судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 366, частиною другою статті 256, частиною першою статті 396, частиною першою статті 11, статтею 170, частиною другою статті 15, частиною п`ятою статті 27 КПК України.
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 14 вересня 2021 року для розгляду зазначеної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .
Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. 17 вересня 2021 року до суду подав заяву, в якій просить розгляд скарги проводити у його відсутність, скаргу підтримує в повному обсязі.
Уповноважена особа НАБУ в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки суду не повідомила. 24 вересня 2021 року до слідчого судді надійшли пояснення представника Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , в яких зазначено, що до Національного антикорупційного бюро України надійшла заява ОСОБА_3 від 19 лютого 2021 року вих. № 4254/19, зареєтрована 19 лютого 2021 за № В-2265, щодо можливих протиправних дій судді Шевченківського районного суду міста Києва. При цьому вказано, що у заяві ОСОБА_3 від 22 лютого 2021 року не наведено об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про вчинення кримінальних корупційних правопорушень, віднесених до підслідності детективів Національного бюро. Враховуючи вищевикладене, вказану заяву ОСОБА_3 листом від 23 лютого 2021 року за № 11-225/6002 скеровано для розгляду в межах повноважень до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, про що автора було повідомлено листом.
У зв`язку з неявкою в судове засідання особи, яка подала скаргу та уповноваженої особи НАБУ, відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України, фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.
Згідно з частиною третьою статті 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Статтею 26 КПК України передбачено, що, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд вважає за можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.
Вивчивши скаргу та дослідивши додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з частиною першою статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.
Положеннями частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Судом встановлено, що 19 лютого 2021 року ОСОБА_3 через приймальну НАБУ, на ім`я керівника ГПД НАБУ заяву про вчинення кримінальних правопорушень за вих. № 4254/19.
Національним антикорупційним бюро України заяву ОСОБА_3 було зареєстровано 19 лютого 2021 року за № ЗГ № В-2265, що підтверджується відбитком штампу канцелярії НАБУ.
Станом на день розгляду скарги, відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_3 за вих. № 4254/19 від 19 лютого 2021 року не внесені.
Відповідно до частин першої, четвертої статті 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Зі змісту цих норм, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття, в даному випадку службових осіб Національного антикорупційного бюро України, уповноважених на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається, незалежно від того, чи відносяться розслідування фактів про повідомлені кримінальні правопорушення до територіальної юрисдикції або процесуальної компетенції органу, до якого надійшла заява чи повідомлення.
Закон не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину, достатньо даних про об`єктивні ознаки злочину.
Слідчий суддя зазначає, що предметом судового розгляду є оскарження бездіяльності службової особи щодо невиконання вимог статті 214 КПК України, а не обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину та не досліджує докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
Як встановлено, в заяві ОСОБА_3 від 19 лютого 2021 року викладені обставини, які на думку заявника, свідчать про вчинення кримінальних правопорушень суддею Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_4 . В той же час наявність або відсутність події кримінального правопорушення та складу злочину в діях особи може бути встановленао лише в ході проведення досудового розслідування.
Таким чином, уповноважена особа Національного антикорупційного бюро України не вчинила обов`язкових дій, які передбачені статтею 214 КПК України, а саме, не внесла відомості за заявою ОСОБА_3 , про вчинення кримінального правопорушення протягом 24 годин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім того, частиною першою статті 214 КПК України передбачено, зокрема, що через 24 години з моменту внесення відомостей про вчинене кримінальне правопорушення слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи викладене, вимога про зобов`язання керівника ГПД НАБУ надати належним чином завірений витяг з ЄРДР є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Крім того, ОСОБА_3 просить зобов`язати керівника ГПД НАБУ вручити заявнику пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Вказана вимога не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 55 КПК України, права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, водночас, діючий КПК України не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування приймати процесуальне рішення про визнання особи потерпілою. Отже, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, заявник має право в порядку статті 220 КПК України звернутися до слідчого у кримінальному провадженні з клопотанням про вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого, та у разі відмови, оскаржити прийняте слідчим рішення.
До того ж вимога особи, яка подала скаргу про зобов`язання уповноважених осіб НАБУ внести до ЄРДР зазначену заявником попередню правову кваліфікацію дій викладених у заяві, не відповідає вимогам закону, оскільки до повноважень слідчого судді не належить визначення кваліфікації злочину на момент внесення відомостей до реєстру. Цей обов`язок покладений на слідчого на стадії досудового розслідування, а тому задоволенню не підлягає.
Відповідно до частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язати вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
З огляду на вищевикладене, скарга підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись статтями 24, 36, 220, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИЛА:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність керівника ГПД НАБУ, в порядку статті 303 КПК України задовольнити частково.
Зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України внести у встановленому законом порядку до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_3 , про вчинення кримінальних правопорушень від 19 лютого 2021 року за вих. № 4254/19, про що письмово повідомити заявника.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1