Справа № 754/85/22
У Х В А Л А
Іменем України

11 січня 2022 року слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0000032 від 06.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ :
10 січня 2022 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000032 від 06.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про накладення арешту на майно, а саме: мобільний телефон «Redmi» блакитного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_3 ;ключ від автомобіля марки «FIAT»;автомобіль марки «FIAT PALIO» з номерним знаком « НОМЕР_4 », вилучене в ході обшуку проведеного 06.01.2022 року в автомобілі марки «FIAT PALIO» з номерним знаком « НОМЕР_4 », який проводився за адресою: АДРЕСА_1 .
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Деснянського УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000032 від 06.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.01.2022 приблизно о 17:20 у лісосмузі біля селища Биківня "Лісництво білодубравське", невстановлена особа з корисливих мотивів, вчинила відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, незаконно заволодівши сумкою, в якій знаходились грошові кошти в розмірі приблизно 500 гривень, гаманець з банківськими картками, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 та мобільний телефон Huawei Pi smart 2021 зеленого кольору, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку.
06.01.2022року було проведено обшук автомобіля марки «FIAT PALIO» з номерним знаком « НОМЕР_4 », який проводився за адресою: АДРЕСА_1 в ході відпрацювання оперативної інформації.
Під час обшуку вказаного автомобіля виявлені та в подальшому вилучені речі, які можуть бути речовими доказами по кримінальному провадженню, а саме:мобільний телефон «Redmi» блакитного кольору ІМЕІ 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ;мобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_3 ;ключ від автомобіля марки «FIAT»;автомобіль марки «FIAT PALIO» з номерним знаком « НОМЕР_4 ».
Слідчий в судове засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності одночасно підтримав клопотання та просив його задовольнити за викладених у ньому обставин.
Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додатки до нього приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;перелік і види майна, що належить арештувати;документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання про арешт майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно норм ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно положень ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Вказані обставини мають істотне значення при вирішенні питання щодо накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. Недотримання вимог закону слідчим позбавляє суд можливості прийняти законне та обгрутнтоване рішення щодо розгляду клопотання про арешт майна по суті.
Слідчим в клопотанні не доведені, а також не підтверджуються матеріалами клопотання, підстави для накладення арешту на зазначене майно. Оскільки не підтверджується, яким чином мобільний телефон «Redmi» блакитного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 тамобільний телефон «Nokia» ІМЕІ: НОМЕР_3 , можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, які саме сліди або інші відомості вони зберігли чи містять на собі, та як вони можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, слідчий у клопотанні просить накласти арешт на, вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 : ключ від автомобіля марки «FIAT» таавтомобіль марки «FIAT PALIO» з номерним знаком « НОМЕР_4 », які відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу, належить ОСОБА_6 , яка в даному випадку виступає третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт.
Відповідно, до вимог ст. 64-2 КПК України, з клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутись прокурор.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, однак у вказаному кримінальному провадженні правові підстави для накладення арешту на майно, яке зазначає слідчий у своєму клопотанні відсутні, відтак у задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 309, 369, 372КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , про арешт майна по матеріалах досудового розслідування №0000032 від 06.01.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.
Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1