Єдиний унікальний номер 205/6148/21
Провадження № 1-кп/205/20/22
У Х В А Л А

16 лютого 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження №0000439 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, офіційно непрацевлаштованого, без реєстрації та постійного місця проживання, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України,

за участю учасників судового провадження

прокурора ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_6 було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому прокурор зазначив, що на його думку наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи можливість покарання за вироком суду за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі, або довічне позбавлення волі, може перейти на нелегальне положення та переховуватись від суду та в подальшому від органу досудового розслідування, офіційно він не працевлаштований, не має реєстрації та постійного місця проживання, відсутні міцні соціальні зв`язки у вигляді можливих родичів, дружини, дітей, які б стримували його від зміни місця проживання та переховування від органів досудового розслідування та суду та крім того ОСОБА_5 до підозри у вчиненні даного кримінального правопорушення вів жебрацький спосіб життя. Також, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки при ознайомленні з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_5 стало відомо адреси місця проживання свідків та їх анкетні дані, тому ОСОБА_5 шляхом погроз застосування або застосуванням насильства може переконати або змусити свідків ухилитися від явки для допиту до суду або змінити раніше надані покази. Крім того, прокурор вказав, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на розгляді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні корисливого злочину, а саме за ч. 3 ст. 186 КК України, останній не має роботи або будь-якого іншого постійного джерела доходу для підтримання свого існування, у зв`язку з чим є ризик вчиненням ним іншого корисливого злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував проти продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні також не заперечувала проти продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, посилаючись на його позицію.

Колегія суддів, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_5 офіційно неодружений, неповнолітніх дітей, в свідоцтві про народження яких обвинувачений вказаний батьком, не має, на утриманні непрацездатних та інших осіб не має, офіційно не працює, раніше судимий, не має постійного місця проживання.

Колегія суддів вважає доведеними ризики зазначені прокурором, оскільки ОСОБА_5 перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом їх залякування, оскільки йому відоме їх місце проживання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про доведеність ризику незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останньому достеменно відомо їх місце проживання.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, пов`язаного із спричиненням смерті людини, та під загрозою можливого застосування тяжкого покарання, у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він не має стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, місця реєстрації не має та веде жебрацький спосіб життя.

Також, колегія суддів вважає доведеним ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, оскільки під час судового засідання встановлено, що на розгляді Ленінського районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні корисливого злочину, а саме за ч. 3 ст. 186 КК України, останній не має роботи або будь-якого іншого постійного джерела доходу для підтримання свого існування, у зв`язку з чим є ризик вчиненням ним іншого корисливого злочину.

Так, відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність у нього соціальних зав`язків, відсутність родини та неповнолітніх дітей.

Також при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинені особою, яка раніше вчинила умисне вбивство та під загрозою можливого застосування до нього суворого покарання у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке, у свою чергу, передбачено санкцією статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, у сукупності з наявністю інших встановлених обставин, таких як відсутність сталих соціальних зв`язків, мінливі відносини обвинуваченого з родиною та близькими особами, відсутністю місця постійного проживання, переконливо доводить ризики переховування ОСОБА_5 від суду та його незаконного впливу на свідків та представника потерпілого у кримінального провадженні, а також доводить неможливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту.

Керуючись ст.ст.110, 177, 178, 183, 331, 369, 371, 372 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 15 квітня 2022 року включно.

На ухвалу в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3