Справа № 465/4060/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1047/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2021 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,
представника - адвоката ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2021 року про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2021 року, клопотання тимчасового виконуючого обов`язки старшого слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 задоволено.
Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101), яка на даний час перебуває у власності ОСОБА_11 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_2 , виданий 27.07.2006 Залізничним РВ ЛМУ УМВС у Львівській області), із забороною будь-яким особами, уповноваженим особам на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в тому числі нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та приватним і державним виконавцям, посадовим та службовим особам ДП «Сетам» та його територіальним підрозділам вчиняти будь-які дії, спрямовані на примусову реалізацію вище вказаного нерухомого майна, а також вчиняти будь-які дії з таким нерухомим майном чи його частинами в примусовому порядку та в межах відкритих виконавчих проваджень до прийняття рішення про зняття арешту.
На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити в накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 .
Звертає увагу на те, що згідно з ч. 3 ст. 395 КК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного провадження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Зазначає, що копію ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2021 року отримано ним 07.09.2021, що підтверджується відповідним записом на заяві, копія якої долучена до матеріалів скарги.
В обгрунтування апеляційних вимог покликається на те, що ухвала постановлена з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права, а також прав та законних інтересів ОСОБА_12 .
Зазначає, що ОСОБА_13 отримала право на спадщину на квартиру АДРЕСА_2 , яку згодом оформила. 23.06.2020 між ОСОБА_13 та ОСОБА_11 укладено договір купівлі-продажу зазначеної квартири. 22.04.2021 між ОСОБА_12 та ОСОБА_11 було укладено та нотаріально посвідчено договір позики грошових коштів на загальну суму 3 000 000, 00 грн. В забезпечення виконання зобов`язання за договором позики від 22.04.2021 було укладено договір іпотеки від 23.04.2021, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_11 . Взяті на себе зобов`язання ОСОБА_11 не виконала, грошей не повернула. Тому ОСОБА_12 звернувся до приватного виконавця ОСОБА_14 та на 06.09.2021 мали розпочатися прилюдні торги на аукціоні, однак такі не розпочалися у зв`язку із прийняттям даної ухвали, а відтак наявність арешту, накладеного оскаржуваною ухвалою порушує законний інтерес ОСОБА_12 і підлягає скасуванню.
Також зазначає, що згідно з оскарженої ухвали, відомості в ЄРДР в кримінальному провадженні № 0000061 від 16.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, внесено за заявою ОСОБА_15 щодо неправомірних дій невстановлених осіб, якими шляхом надання державному нотаріусу на вул. Генерала Чупринки, 69 у м. Львові відповідних заяв про прийняття спадщини вчинено дії з метою протиправного заволодіння нерухомим майном на АДРЕСА_3 .
Звертає увагу, що жодних прав ОСОБА_15 , як потерпілої по даному кримінальному провадженню, вказаними особами не порушено, так як вона не має жодного відношення до вищезазначеної квартири, хоча нею вживалися заходи на встановлення певних фактів, в судовому порядку, які б давали їй право на спадкування.
Вважає, що очевидним є факт умисного створення ОСОБА_16 штучного кримінального провадження, з метою незаконного перешкоджання ОСОБА_12 в реалізації своїх прав, як позикодавця та іпотекодержателя майна, на яке накладено арешт, зокрема, переважне право на звернення стягнення на майно, що перебуває в іпотеці, адже наявність не тільки арешту, а й заборони вчиняти будь-які реєстраційні дії, перешкоджає скористатися правом задоволення вимог іпотекодержателя, в порядку встановленими ст.ст. 37, 38 Закону України Про іпотеку .
У суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, просив задоволити.

Прокурор ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_9 апеляційну скаргу заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу слідчого судді про накладення арешту на майно від 19 серпня 2021 року було постановлено без виклику власника майна ОСОБА_11 та іпотекодержателя ОСОБА_12 , копію ухвали слідчого судді отримано адвокатом ОСОБА_6 07 вересня 2021 року. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подана адвокатом ОСОБА_6 13 вересня 2021 року, тобто у встановлений ч.2, ч.3 ст. 395 КПК України строк, який не є пропущений і поновлення не потребує.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

16 червня 2020 року до ЄРДР за № 0000061 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, із зазначенням короткого викладу обставин, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення: невстановленими особами за попередньою змовою групою осіб шляхом надання держаному нотаріусу на вул. Генерала Чупринки, 69 у м. Львові відповідних заяв про прийняття спадщини вчинено дії з метою протиправного заволодіння нерухомим майном на АДРЕСА_3 .

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчий у клопотанні про накладення арешту на майно покликається на ст. 98 КПК України та ч. 2 ст. 170 КПК України, при цьому зазначає, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності, необґрунтованості судового рішення та неповноти судового розгляду колегія суддів до уваги не бере як безпідставні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею допущено не було.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 19 серпня 2021 року про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4