ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2439/21 Справа № 190/686/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо засудженого ОСОБА_7 , за апеляційною скаргою прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Северодвинськ Архангельської області, РФ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до арешту проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє 22.05.2018 Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.309 ч.2, 186 ч.3, 70 ч.1, 75 КК України до 4 років позбавлення волі з встановленням іспитового строку 3 роки. Вироком Апеляційного суду від 07.08.2018 вирок від 22.05.2018 скасовано та ухвалено новий вирок, призначено покарання за ст.ст.186 ч.3, 309 ч.2, 70 ч.1 КК України у виді 4 років позбавлення волі,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2021 року засудженого ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року умовно-достроково.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що засуджений відбув 3/4 частини строку призначеного йому покарання, за сумлінну поведінку та зразкове ставлення до праці і поставлених завдань має три заохочення від адміністрації у виді подяки, протягом усього строку відбування покарання характеризується позитивно, а тому дійшов виснвоку, що він довів своє виправлення.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у застосуванні до засудженого ст. 81 КК України.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що суд не врахував обставину неодноразового притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності. Окрім цього, прокурор вважає що поза увагою суду залишилось й те, що ОСОБА_7 раніше звільнявся від відбування покарання з випробуванням, проте належних висновків для себе не зробив та знову вчинив злочин.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, засудженого, який проти задоволення скарги заперечував, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування до засудженого умовно-достроково звільнення від відбування покарання, суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу виходячи з такого.
Згідно ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В силу ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, зі змісту наведених положень закону вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково від відбування покарання є не формальний сплив певного строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення особи засудженого та умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції при розгляді подання щодо ОСОБА_7 повно, всебічно і об`єктивно дослідив необхідні матеріали провадження та дійшов обґрунтованих висновків, що засуджений довів своє виправлення, а тому може бути звільнений від відбування покарання умовно-достроково.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання, призначене йому вироком Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 22 травня 2018 року за ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України, скасованим в частині покарання вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2018 року, яким йому визначено остаточно покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Приймаючи рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання судом враховано, що ОСОБА_7 з 10 версеня 2018 року перебуває в місцях позбавлення волі. Під час перебування в установі виконання покарань №3 м.Кривого Рогу характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. Водночас, за час перебування у державній установі П`ятихатська виправна колонія (№122), з 06 жовтня 2018 року характеризується добре, працевлаштований робітником котельні установи, відвідує виховні заходи, до робіт ставиться добре, контролю за виконанням поставлених завдань не потребує, поставлені завдання виконує в повному обсязі. Окрім цього, ОСОБА_7 стягнень не має, має три заохочення, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, на зауваження реагує адекватно, цінує родинні зв`язки.
Надаючи оцінку наведеним обставинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявність підстав для застосування до засудженого положень ст. 81 КК України.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість судового рішення, то вони свого підтвердження під час апеляційного розгляду не знайшли.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції з достатньою повнотою дослідив особу засудженого та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність його умовно-дострокового звільнення, навівши при цьому докладні мотиви свого рішення.
Ті обставини, що ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується не вперше та раніше звільнявся від покарання з випробванням, хоча і мають місце, проте, на переконання колегії суддів, самі по собі слугувати підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання не можуть, як і вказувати на те, що поведінка засудженого не зазнала позитивних змін.

Враховуючи наведене, суд вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою й належним чином вмотивованою та підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування під час апеляційного розгляду не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора П`ятихатського відділу Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4