Справа № 357/5785/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.11.2021 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000955 від 14.02.2018 р. відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе, Києво-Святошинського району Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, працюючого в ТОВ «Фармасі-Україна» комірником, раніше судимого: 1) 11.09.2012 Голосіївським районним судом м. Києва за ст. 121 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 1 рік; 2) 03.12.2012 Голосіївським районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч.2, 289 ч.2, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, 08.12.2017 звільнений по відбуттю строку покарання, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України

У С Т А Н О В И В:

доведеним, що ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на незаконне заволодіння чужим майном, 13.02.2018 р. близько 22 години, на автомобілі марки «Опель» модель Омега, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , законним володільцем якого є ОСОБА_8 , який того вечора був за кермом вказаного автомобіля та добросовісно помилявся щодо мети поїздки, прибули до перехрестя навпроти житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_10 .

Надалі, з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 прибувши до вказаного перехрестя, приховавши свої обличчя медичними масками, які вони заздалегідь приготували для вчинення злочину, підійшли до будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 постукав у вхідні двері.

В подальшому, потерпіла ОСОБА_9 відчинила вхідні двері до вказаного будинку, після чого ОСОБА_5 штовхнув її та разом із ОСОБА_7 незаконно проник у веранду будинку.

Після цього ОСОБА_5 перебуваючи в агресивно-насильницькому стані, умисно, з метою подолання спротиву, у присутності ОСОБА_10 , почав застосовувати відносно потерпілої ОСОБА_9 , насильство, яке не було небезпечним для її життя та здоров`я, а саме почав наносити їй удари руками та ногами по різних частинах тіла, внаслідок чого останній спричинені наступні тілесні ушкодження: садно на волосяній частині голови, синець та садно на лобі, синець лівої вискової області, синець на повіках обох очей, синець правої щоки, садно спинки носа, синець лівої щоки, синець лівої завушної ділянки, синець лівої вушної раковини, синець на правій боковій поверхні шиї з переходом в праву над та підключичну ділянки, синці лівого плеча, синець на правому променево-зап`ястному суглобі, синець правої сідниці, синець правого передпліччя, синець лівої кисті, синець правого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а потерпілій ОСОБА_10 завдано моральної шкоди.

У цей час ОСОБА_7 , не маючи наміру припинити застосування ОСОБА_5 , відносно потерпілої ОСОБА_9 насильства, почав шукати грошові кошти та інше цінне майно всередині будинку.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_7 умисно, повторно, з корисливих мотивів, незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 майном, а саме грошовими коштами в сумі 3000 гри., золотою обручкою 585 проби, вагою 7 г, вартістю 8547,02 грн., золотою обручкою 585 проби, вагою 3 г, вартістю 4219,83 грн., золотою обручкою 585 проби, вагою 3 г, вартістю 4219,83 грн., золотими сережками 585 проби, загальною вагою 2,5 г. вартістю 3052,21 грн., чим завдали потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 23038,89 грн.

Після цього ОСОБА_5 зв`язавши потерпілій ОСОБА_9 руки та ноги, разом із ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені злочину розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно раніше судимий, звільнився із місць позбавлення волі у грудня 2017 р. Він діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , з метою заволодіння чужим майном 13.02.2018 року, близько 22 години, на автомобілі марки «Опель» модель Омега,д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , прибули до перехрестя навпроти житлового будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_10 . Далі він та ОСОБА_7 приховавши свої обличчя медичними масками, які вони заздалегідь приготували для вчинення злочину, підійшли до будинку, що за адресою АДРЕСА_2 , де він постукав у вхідні двері. Коли потерпіла ОСОБА_9 відчинила вхідні двері до вказаного будинку, він штовхнув її та разом із ОСОБА_7 незаконно проник у веранду будинку. Після цього він перебуваючи в агресивному стані, з метою подолання спротиву, у присутності ОСОБА_10 , почав застосовувати відносно потерпілої ОСОБА_9 , насильство, а саме почав наносити їй удари руками та ногами по різних частинах тіла. Згідний, що своїми діями спричинив потерпілій тілесні ушкодження: садно на волосяній частині голови, синець та садно на лобі, синець лівої вискової області, синець на повіках обох очей, синець правої щоки, садно спинки носа, синець лівої щоки, синець лівої завушної ділянки, синець лівої вушної раковини, синець на правій боковій поверхні шиї з переходом в праву над та підключичну ділянки, синці лівого плеча, синець на правому променево-зап`ястному суглобі, синець правої сідниці, синець правого передпліччя, синець лівої кисті, синець правого стегна. Згідний, що вказані тілесні ушкодженні відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а потерпілій ОСОБА_10 завдано моральної шкоди. У цей час ОСОБА_7 шукав грошові кошти та інше цінне майно всередині будинку. Визнає, що він спільно із ОСОБА_7 незаконно заволоділи належним ОСОБА_9 майном, а саме грошовими коштами в сумі 3000 грн., золотою обручкою 585 проби, вагою 7 г, вартістю 8547,02 грн., золотою обручкою 585 проби, вагою 3 г, вартістю 4219,83 грн., золотою обручкою 585 проби, вагою 3 г, вартістю 4219,83 грн., золотими сережками 585 проби, загальною вагою 2,5 г. вартістю 3052,21 грн. Після цього він зв`язавши потерпілій ОСОБА_9 руки та ноги, разом із ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд. Не заперечує, згідний що своїми діями він і ОСОБА_7 завдали потерпілій ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 23038,89 грн. ОСОБА_10 моральну шкоду. Майданник передав йому частину грошей. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 186 ч.3 КК України визнає, її не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю. Просить суворо не засуджувати, не позбавляти його волі.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_5 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і добровільної згоди обвинуваченого, захисника, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання суд визнає достовірними.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфікує за ст. 186 ч.3 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаний із проникненням у житло.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин.

Обвинувачений за місцем роботи характеризується позитивно.

ОСОБА_5 раніше судимий: 11.09.2012 Голосіївським районним судом м. Києва за ст. 121 ч.1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим строком на 1 рік; 03.12.2012 Голосіївським районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч.2, 289 ч.2, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, 08.12.2017 звільнений по відбуттю строку покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом визнаються: визнання винуватості, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого судом визнаються: рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, який характеризується за місцем роботи позитивно, раніше судимий, злочин вчинив через нетривалий час (два місяці) після звільнення з місця позбавлення волі, що свідчить про вперте небажання стати на шлях виправлення, злочинну спрямованість поведінки, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставини, які обтяжують покарання, досудову доповідь відповідно до якої існує дуже високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину, дуже високий ризик небезпеки для суспільства, дійшов висновку, що ОСОБА_5 представляє небезпеку для суспільства, його виправлення можливе лише в умовах тривалої ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у середній межі санкції ст. 186 ч.3 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Суд переконаний, що призначення ОСОБА_5 більш м`якого покарання, в частині строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ст. 186 ч. 3 КК України, із застосуванням ст.ст. 69,75 КК України, на переконання суду, буде явно несправедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, злочин вчинив через нетривалий строк після звільнення з місця позбавлення волі, що свідчить про вперте небажання стати на шлях виправлення, злочинну спрямованість поведінки, обставини, які обтяжують покарання, досудову доповідь відповідно до якої існує дуже високий ризик вчинення ним повторного злочину, дуже високий ризик небезпеки для суспільства.

Суд переконаний, що призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання, в частині строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ст. 186 ч.3 КК України, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, його відношення до вчиненого, його молодий вік, думку потерпілих, представника потерпілої, прокурора.

Водночас суд зважаючи на позицію: потерпілих, які у своїх заявах від 10.06.2021 р., представник потерпілого у судовому засіданні, просили не позбавляти волі ОСОБА_5 , прокурора, який просив звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України, вважає їх позицію щодо покарання ОСОБА_5 такою, що не відповідає вимогами Кримінального і Кримінального процесуального Кодексу України, буде явно несправедливою через м`якість, зважаючи на вищевикладене у вироку.

Суд зазначає, що ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 22.09.2021 р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за ст. 186 ч.3 КК України закрите на підставі ст. 284 ч.2 п.5 КПК України у зв`язку зі смертю останнього.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази: змиви речовини бурого кольору у яких виявлені сліди крові людини, частину клейкої стрічки зі слідами крові. частину дроту, дріт з патроном та вилкою, зразки слини ОСОБА_5 , зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 , зразки крові ОСОБА_5 , які передані на зберігання за квитанцією № 567/5 2018 від 11.05.2018 р. до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, слід знищити; куртку білого кольору зі слідами крові людини, яка передана на зберігання за квитанцією № 567/5 2018 від 11.05.2018 р. до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, слід повернути потерпілій ОСОБА_9 ; ДВД-Р диск з відеозаписом, який приєднаний до кримінального провадження, слід зберігати при кримінальному провадженні; циліндровий механізм замка та ключ, передані за квитанцією № 354/3 2018 від 01.03.2018 р. до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, слід повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Витрати, пов`язані із залученням експертів підтверджені документально в розмірі 12523 грн. 24 коп. суд стягує із обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

В ході досудового розслідування цього кримінального провадження ОСОБА_5 не затримувався, під вартою не утримувався.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу затримання після вступу вироку в законну силу.

Речові докази: змиви речовини бурого кольору, у яких виявлені сліди крові людини, частину клейкої стрічки зі слідами крові, частину дроту, дріт з патроном та вилкою, зразки слини ОСОБА_5 , зразки букального епітелію потерпілої ОСОБА_9 , зразки крові ОСОБА_5 , які передані на зберігання за квитанцією № 567/5 2018 від 11.05.2018 р. до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області - знищити; куртку білого кольору зі слідами крові людини, яка передана на зберігання за квитанцією № 567/5 2018 від 11.05.2018 р. до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області - повернути потерпілій ОСОБА_9 ; ДВД-Р диск з відеозаписом, який приєднаний до кримінального провадження - зберігати при кримінальному провадженні; циліндровий механізм замка та ключ, передані за квитанцією № 354/3 2018 від 01.03.2018 р. до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області - повернути потерпілій ОСОБА_9 .

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів підтверджені документально в розмірі 12523 грн. 24 коп.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області