Справа №463/2586/20
Провадження №1-кп/463/116/21
УХВАЛА
підготовчого судового засідання

23 вересня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000375 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190 КК України, -

встановив:

в судовому засіданні захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Клопотання обґрунтовує тим, що ризики, передбачені п.1-3, 5 ч.1 ст.177 КПК Україні, які були враховані слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, а також продовженні дії обов`язків відносно ОСОБА_6 відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, на даний час відсутні. Так, ОСОБА_6 після звільнення з-під варти за першою ж вимогою з`являлася до слідчого та суду, здала свій паспорт для виїзду за кордон та жодним чином не порушила обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та навіть після закінчення строку їх дії за першим викликом з`являлася до суду. Також у неї міцні соціальні зв`язки, вона самостійно виховує малолітню дитину 2013 року народження та має на утриманні матір пенсійного віку, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно. Крім цього, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000375 вже завершено і таке скероване до суду, а тому відсутній і ризик того, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Не встановлено, на думку сторони захисту, і ризику незаконного впливу на потерпілих чи свідків, оскільки матеріали кримінального провадження не містять будь-яких скарг останніх щодо намагань ОСОБА_6 здійснити на них будь-який вплив, а також ризику вчинення суботою ОСОБА_9 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, оскільки злочин, у якому обвинувачується остання є закінченим, а судимості, які могли б свідчити про злочинний спосіб життя ОСОБА_6 , відсутні.

Крім цього, застава внесена не самою ОСОБА_6 , а іншою особою, тому відсутні підстави для звернення такої в дохід держави.

З урахуванням наведеного, а також практики Європейського суду з прав людини, беручи до уваги те, що кримінальне провадження здійснюється впродовж тривалого часу, протягом якого ОСОБА_6 виконувала покладені на неї обов`язки, а також повне відшкодування нею матеріальної шкоди потерпілим на загальну суму 168500 грн., вважають, що належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання покладених на неї обов`язків повною мірою може забезпечити більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в підготовчому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечив, оскільки належна процесуальна поведінка ОСОБА_6 та виконання нею обов`язків забезпечені саме таким запобіжним заходом як застава, а судовий розгляд кримінального провадження на даний час не розпочався, у зв`язку з чим свідки та потерпілі не допитані. Крім цього, обвинувачена проживає у м.Харків.

Потерпілий проти задоволення клопотання не заперечив.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді від 17.01.2019 відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в сумі 288150 грн. та покладенням ряду обов`язків, яка 18.01.2019 внесена ОСОБА_10 , у в`язку з чим підозрювану було звільнено з-під варти.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Звертаючись до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання, сторона захисту посилається, зокрема на відсутність на даний час ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак з такими доводами колегія суддів не може погодитись, оскільки судовий розгляд кримінального провадження на даний час не розпочався, у зв`язку з чим докази не досліджені, свідки та потерпілі не допитані, що свідчить про існування ризику незаконного впливу на них обвинуваченої.

Посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 після звільнення з-під варти за першою ж вимогою з`являлася до слідчого та суду, здала свій паспорт для виїзду за кордон та жодним чином не порушила обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, та навіть після закінчення строку їх дії за першим викликом з`являлася до суду, спростовуються долученою до клопотання захисника ухвалою слідчого судді від 17.01.2019, зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду (18.12.2018 та 26.12.218 викликалась на слідчі (процесуальні) дії до СУ ГУНП у Львівській області, однак не прибула), та свідчать про те, що саме запобіжний захід у вигляді застави забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченої.

Не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу і міцні соціальні зв`язки обвинуваченої, яка самостійно виховує малолітню дитину 2013 року народження та має на утриманні матір пенсійного віку, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується виключно позитивно, оскільки такі обставини відповідно до ст.178 КПК України враховуються при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Не заслуговують на увагу і посилання захисника на рішення Європейського суду з прав людини, оскільки такі прийняті у справах з іншими обставинами, стосуються тривалого перебування осіб під вартою та необґрунтованого продовження строку такого запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведене, оскільки доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження, суд приходить до висновку, що наявна необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді застави, тому клопотання про зміну такого на особисте зобов`язання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.314-316, 372 КПК України суд, -

постановив:

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7 про зміну обвинуваченій запобіжного заходу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 27.09.2021.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_11