Справа № 296/6912/21
Вирок
Іменем України

22 жовтня 2021 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000005 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с.Скоморохи, Житомирського району, громадянина України, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України,
В С Т А Н О В И В:
За даними обвинувального акту, у достовірно невстановлений час та місці, однак не пізніше 13.01.2021, за достовірно невстановлених обставин ОСОБА_5 стала відомою інформація про те, що у Житомирському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (далі за текстом - відділ) перебуває виконавче провадження, в рамках якого на банківські рахунки фізичної особи- підприємця ОСОБА_4 накладено арешт. Крім того, ОСОБА_5 дізнався, що ОСОБА_4 періодично з`являється до державних виконавців відділу з метою з`ясування причини накладення арешту та отримання роз`яснень щодо порядку та підстав його зняття.
Під час аналізу вказаної ситуації ОСОБА_5 вирішив скористатися ситуацією та заволодіти грошовими коштами ОСОБА_4 щляхом обману, під приводом вирішення питання щодо зняття арешту з банківських рахунків ОСОБА_4 .
Таким чином, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном а саме, грошовими коштами ОСОБА_7 , шляхом обману. Введення в оману ОСОБА_4 , за задумом ОСОБА_5 , повинно супроводжуватися підбурюванням останнього до надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення нею в інтересах ОСОБА_4 дії, з використанням наданого їй службового становища.
З метою створення умов для реалізації свого умислу ОСОБА_5 вирішив зустрітися з ОСОБА_8 , повідомити останньому завідомо неправдиві відомості про те, що знайомий зі службовими особами відділу, які за грошові кошти готові зняти арешт з банківських рахунків. При цьому конкретну особу (осіб) з числа працівників відділу ОСОБА_5 не називав.
В той же час наміру сприяти зняттю арештів з рахунків ОСОБА_4 , шляхом звернення до службових осіб відділу ОСОБА_5 не мав.
Реалізували свій умисел, 13.01.2021 приблизно о 14 годині, ОСОБА_5 призначив зустріч ОСОБА_4 в м. Житомирі по вул. Шевченка, під час якої повідомив останньому, що має дружні та довірливі стосунки зі службовими особами відділу, готовий звернутися до останніх з пропозицією зняти арешт з рахунків ОСОБА_4 . Крім того, під час розмови ОСОБА_5 зазначив, що позитивне вирішення вищевказаного питання можливе виключно у разі надання службовим особам відділу неправомірної вигоди в розмірі 200 доларів США, яку останні готові прийняти від ОСОБА_4 виключно за посередництва ОСОБА_5 з метою унеможливлення викриття кримінально-протиправних дій останніх.
За наведених вище обставин, повідомляючи ОСОБА_4 завідомо неправдиві відомості та створюючи в останнього переконання про щирість та дійсність намірів ОСОБА_5 , наявність в останнього реальних можливостей позитивного вирішення питання шляхом матеріального заохочення службових осіб відділу, ОСОБА_5 вчинив дії щодо підбурення ОСОБА_4 до надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення нею в інтересах останнього дії, з використанням наданого їй службового становища.
Продовжуючи реалізацію власного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме грошовими коштами, належними ОСОБА_4 та підбурення останнього до надання неправомірної вигоди службовій особі відділу, ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, розуміючи та усвідомлюючи протиправність своїх дій, не маючи реального наміру виконувати взяті на себе перед ОСОБА_4 зобов`язання, 19 січня 2021 року о 18 год. 35 хв., у ході особистої зустрічі з ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку №2/22 по вул. Корольова в м. Житомирі, одержав від ОСОБА_4 , грошові кошти в сумі 200 (двісті) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 19.01.2021 становить 5638 грн. 52 коп. та запевнив останнього, що вказані грошові кошти будуть передані службовим особам відділу, які вирішать питання про зняття арешту з банківських рахунків в рамках виконавчого провадження.
Таким чином, ОСОБА_5 підбурив ОСОБА_4 до надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення нею в інтересах останнього дії, з використанням наданого їй службового становища та заволодів грошовими коштами останнього в розмірі 200 (двісті) доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 19.01.2021 становить 5638 грн. 52 коп., якими розпорядився на власний розсуд, не вживаючи жодних заходів, спрямованих на виконання взятих перед ОСОБА_4 зобов`язань.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених :
ч. 1 cт. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство);
ч. 4 ст.27, ч. 1 cт. 369 КК України, тобто у підбурюванні особи до надання неправомірної вигоди службовій особі, за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища.
30 липня 2021 року між прокурором ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.
Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Вказаною угодою погоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 :
за ч.1 ст.190 КК України штраф в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,0 гривень;
за ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень;
на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, сторони погоджують призначення остаточного покарання у виді штрафу розміром дві тисячі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 35700 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України. Зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Дав згоду на застосування узгодженого покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди та просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_6 підтримав угоду про визнання винуватості та просив затвердити на узгоджених умовах.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України. Просив затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи.
Потерпілий в судовому засіданні підтвердив, що ним була надана письмова згода прокурору на укладення угоди про визнання винуватості. Не заперечував проти її затвердження судом.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Обмеження, які виключають можливість укладення угоди про визнання винуватості, відсутні.
Потерпілий ОСОБА_4 надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості та призначення узгодженого сторонами покарання. Письмова згода потерпілого долучена до угоди.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз.1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , відповідно ст.12 КК України є нетяжкими.
Суд приходить висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК Українита може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін. Укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості. Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбачених ст.65 КК України.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що обставиною, яка відповідно ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання відсутні.
ОСОБА_5 вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
З врахуванням встановлених обставин кримінального провадження та особи винуватого, суд вважає можливим призначити ОСОБА_5 узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30 липня 2021 року по кримінальному провадженню №0000005 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України.
Призначити ОСОБА_5 за:
за ч.1 ст.190 КК України штраф в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень;
за ч.4 ст.27, ч.1 ст.369 КК України штраф в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень;
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточного призначити покарання у вигляді штрафу розміром дві тисячі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 35700 гривень.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошенн

Головуючий суддя ОСОБА_1