Номер провадження: 11-кп/813/369/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2020 в межах кримінального провадження №0000536 від 04.04.2020 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 19.02.2020 Київським райсудом м. Одеси за ч 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1 рік;

- обвинуваченого у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано не відбуте покарання, призначене вироком Київського райсуду м. Одеси від 19.02.2020, а саме 1 місяць позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 відраховувати з моменту його фактичного затримання або добровільного з`явлення для відбування покарання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у сумі 1634, 50 грн.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 03.04.2020 приблизно о 17 год., через мобільний номер телефону НОМЕР_1 на інтернет-сайті "Курнуть.нет", домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою про незаконне придбання для особистого вживання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP та через термінал «Ізіпей» перерахував грошові кошти у сумі 720 грн. Цього ж дня, ОСОБА_7 на його мобільний телефон надійшло смс-повідомлення, із зазначенням місця знаходження вищевказаної психотропної речовини. ОСОБА_7 цього ж дня, біля 18 год. прибув за вказаною адресою адресою, а саме: м.Одеса, вул. Ак. Корольова, 83 де взяв на землі під кущем, біля металевого паркану два полімерних пакета, у яких містилася порошкоподібна речовина, які поклав до кишені своїх штанів, таким чином незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, та почав її незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту. 03.04.2020 приблизно біля 19 год. ОСОБА_7 , перебуваючи біля буд. № 55 по вул. Ільфа та Петрова, під час перевірки особистості зізнався працівникам поліції, що у нього мається заборонена речовина. Під час огляду місця події слідчо-оперативна група виявила та вилучила у ОСОБА_7 два полімерних пакета з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, та піпетку з нашаруванням речовини темно-коричневого кольору на внутрішній поверхні, обіг якої заборонено - PVP, кількісний вміст PVP в речовині та на нашаруванні становить 0,390 гр., 0,294 гр. та 0,0333 гр. відповідно.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка їх подала.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що вважає оскаржуваний вирок суду надто суворим через не врахування судом 1-ої інстанції того, що він щиросердно розкаявся та добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії.

Посилаючись на викладене, обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 4 ст. 309 КК України закрити, та звільнити його від кримінальної відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Як вбачається із журналу судового засідання (а.с. 45-47) та мотивувальної частини вироку суду 1-ої інстанції (а.с. 48, зворотна сторона), обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, внаслідок чого, суд, за погодженням учасників судового провадження, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів, обмежившись лише допитом обвинуваченого та характеризуючи його матеріалів.
При цьому, суд встановив, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, правильно їх розуміють та їм роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Отже, враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Так, при призначені покарання ОСОБА_7 суд 1-ої інстанції зазначив у вироку, що враховує обставини, які пом`якшують покарання, повне визнання вини, його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом встановлено не було.
З огляду на вищезазначене, апеляційний суд вважає безпідставними посилання обвинуваченого про надмірну суворість призначеного йому покарання та неврахування його щиросердного каяття.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 309 КК України особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» передбачено, що наркоманія - психічний розлад, зумовлений залежністю від наркотичного засобу або психотропної речовини внаслідок зловживання цим засобом або цією речовиною.

Так, з роз`яснень, що містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» зі змінами, вбачається, що вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись в такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, слідчим СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області для встановлення факту звернення ОСОБА_7 до лікувального закладу для початку лікування від наркоманії, 05.06.2020 був направлений запит до КУ «Одеський обласний медичний центр психичного здоров`я» та згідно наданої відповіді ОСОБА_7 знятий з обліку 05.08.2010.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає голослівними послання обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо його добровільного звернення до лікувального закладу і початок лікування від наркоманії, оскільки матеріалами кримінального провадження це не підтверджено.
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що після подачі апеляційної скарги на вищезазначений вирок, в якій обвинувачений просив провести апеляційний розгляд за його обов`язкової участі, він та його захисник неодноразово не з`являвся до суду апеляційної інстанції без поважних причин, тим самим умисно затягували апеляційний розгляд провадження.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.
Отже, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, всебічно, повно та об`єктивно розглянувши кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та оцінивши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання останнього, а також характеристику особи обвинуваченого, призначив ОСОБА_7 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого апеляційний суд не вбачає.

Разом з тим, враховуючи, що вирок суду 1-ої інстанції набирає законної сили з моменту проголошення ухвали суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне ОСОБА_7 затримати у залі суду та доставити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для забезпечення виконання вироку.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 373, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 26.06.2020, яким ОСОБА_7 , визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України залишити без змін.

Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримати в залі апеляційного суду та доставити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для організації відбуття призначеного покарання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а засудженим, який утримується під вартою в цей же строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4