Справа № 191/2646/21
Провадження № 1-кп/191/164/21
У Х В А Л А
іменем України

30 вересня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

за участю:

законного представника ОСОБА_5

особи, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Шахтарське Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, інвалід 2-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

в рамках кримінального провадження № 0000017 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2021 року, у вчиненні суспільно - небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 259 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04 січня 2021 о 16 годині 13 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого проживання, розташованому на території садового товариства «Восход» за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою свого мобільного телефону «SAMSUNG DUOS», з абонентського номеру: НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», здійснив телефонний дзвінок оператору служби « НОМЕР_2 » чергової частини Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП в Дніпропетровській області та повідомив, що на залізничному вокзалі «Дніпро- Головний» в м. Дніпро відбудеться вибух.
Таким чином, ОСОБА_6 довів вищевказану інформацію до відома Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області.
Своїм діянням ОСОБА_6 вніс елементи дезорганізації у функціонуванні
залізничного вокзалу «Дніпро-Головний» головної залізничної станції Дніпровської дирекції Придніпровської залізниці та відволік певні сили органів поліції Дніпропетровської області від виконання їх обов`язків, що порушило встановлений порядок роботи.
Для перевірки отриманого повідомлення залучено кінологічну та вибухо- технічну служби ГУНП в Дніпропетровській області, оглянуто приміщення залізничного вокзалу «Дніпро-Головний», розташованого за адресою: м. Дніпро, Вокзальна площа, 11 та прилеглу територію загальною площею 700 квадратних метрів, однак вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин виявлено не було.
Відповідно до висновку судово - психіатричного експерта № 22 від 03.03.2021 року встановлено, що ОСОБА_6 в період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної, безперервний тип перебігу. Виражений змішаний тип дефекту. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавило іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом іспитований у даний час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Беручи до уваги психічний стан ОСОБА_6 у теперішній час, до останнього рекомендовано застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Таким чином, дане суспільно небезпечне діяння вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування відносно ОСОБА_6 примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та просив застосувати спеціальну конфіскацію мобільного телефону на підставі ст. 96-2 КК України.

Особу, стосовно якої ставиться питання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 не було можливості допитати в судовому засіданні у зв`язку з його важким психічним станом здоров`я.

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_5 пояснила, що про скоєне вона дізналась від працівників поліції. Потім її син ОСОБА_6 розповів їй, що він дійсно, знаходячись вдома, зі свого мобільного телефону з номеру НОМЕР_1 зателефонував в поліцію та повідомив, що на залізничному вокзалі м. Дніпро відбудеться вибух. Також пояснив їй, що зробив це для того, щоб врятувати людей. Раніше подібних дій він не вчиняв.

Захисник та законний представник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора та вважали доцільним застосувати до ОСОБА_6 примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. Просили суд не застосовувати до мобільного телефону спеціальну конфіскацію.

Крім пояснень законного представника ОСОБА_5 , факт вчинення ОСОБА_6 вказаного суспільно небезпечного діяння, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів, з якого вбачається, що було оглянуто будівлю залізничного вокзалу, в ході якого вибухових матеріалів не виявлено (т. 2 а. с. 11);

- протоколом огляду предмету мобільний телефон марки «SAMSUNG DUOS» у корпусі чорного кольору (т. 2. а. с. 19);

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, а саме, вилученого мобільного телефону марки «SAMSUNG DUOS», який добровільно видала законний представник ОСОБА_5 , та в ході огляду якого встановлено, що у вихідних дзвінках телефону за 04.01.2021 року здійснювалися дзвінки на номер телефону НОМЕР_2 , починаючи з 15:31 г. по 18:01 г. (т. 2. а. с. 20);

- ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 11.01.2021 року про накладення арешту на мобільний телефон марки «SAMSUNG DUOS» імей: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (т. 2 а. с. 31);

- протоколом огляду місця події від 04.01.2021 року, згідно якого було проведено огляд будівлі залізничного вокзалу ст. Дніпро-Головний, розташоване в м. Дніпро та встановлено, що вибухових матеріалів та пристроїв не виявлено (т. 2 а. с. 40 42);

- протоколом огляду предмету CD-R диску з аудіозаписом телефонного дзвінка, здійснений 04.01.2021 року на спеціальну службу 102 ГУНП з абонентського номеру НОМЕР_1 , згідно якого при прослуховуванні було встановлено, що чоловічий голос сказав: «Післязавтра вибухне центральний залізничний вокзал, я попереджаю один раз, до побачення, знайдіть мене, щасливої дороги, все». Законний представник ОСОБА_5 повідомила, що на аудіозапису говорив саме її син ОСОБА_6 . Впізнала його за ознаками голосу, інтонації, по специфічній вимові слів та звуків (т. 2 а. с. 46-47);

-постановою про визнання речового доказу CD-R диску білого кольору з аудіозаписом телефонного дзвінка, що надійшов на спецлінію «102» ГУНП (т. 2 а. с. 48).

Зібрані у кримінальному провадженні докази та пояснення законного представника ОСОБА_5 повністю узгоджуються між собою і доводять вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, яке мало місце при обставинах, зазначених вище.

Відповідно до ст. 18, ст. 19КК України осудність є обов`язковою ознакою суб`єкта злочину, що характеризується таким психічним станом особи, при якому вона під час вчинення злочину здатна усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Здатність особи під час вчинення злочину усвідомлювати свої дії (бездіяльність) означає правильне розуміння фактичних об`єктивних ознак злочину - об`єкта посягання, суті діяння, обстановки, часу і місця, способу його вчинення, його суспільно небезпечних наслідків тощо. Така здатність повинна бути пов`язана з можливістю контролювати, керувати своїми вчинками. Тут свідомість і воля взаємозалежні й лише в сукупності виступають передумовою визнання особи винною.

Натомість неосудною визнається така особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого КК України, не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

Поняття неосудності включає в себе співвідношення медичного (біологічного) і юридичного (психологічного) критеріїв. Медичний критерій полягає у наявності у особи психічного захворювання, що істотно впливає на свідомість і волю людини (хронічне психічне захворювання, тимчасовий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки). Юридичний - у нездатності особи під час вчинення суспільно-небезпечного діяння усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. При цьому юридичний критерій виражається двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не може усвідомлювати фактичну сторону своїх дій (бездіяльності) та/або не здатна усвідомлювати їх суспільно небезпечний характер; 2) вольовою - особа не може керувати своїми діями (бездіяльністю) внаслідок руйнування психічною хворобою її вольової сфери.

Особу може бути визнано неосудною тільки тоді, коли встановлена одна з ознак критерію юридичного на підставі хоча б однієї з ознак критерію медичного.

Відповідно до дослідженого судом висновку судово-психіатричного експерта № 22 від 03.03.2021 року ОСОБА_6 у період інкримінованого йому діяння страждав і в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної, безперервний тип перебігу. Виражений змішаний тип дефекту. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння. За своїм психічним станом ОСОБА_6 у теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. Беручі до уваги психічний стан ОСОБА_6 у теперішній час, до останнього рекомендовано застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Враховуючи, що стан неосудності пов`язаний з відсутністю у особи інтелектуальної та вольової ознак, з ним несумісні наявність у свідомості особи чітко сформованих мети й мотиву як ознак суб`єктивної сторони злочину, тому встановлення будь-якої форми вини (умислу чи необережності) у діях неосудної особи об`єктивно є неможливим. Юридична оцінка суспільно небезпечному діянню в такому випадку повинна надаватись, виходячи з фактичних обставин скоєного та наслідків, що настали.

У зв`язку з вищевикладеним та враховуючи неосудний стан ОСОБА_6 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння та його неосудний стан на теперішній час, зазначені в клопотанні обставини: «…з метою порушення нормального ритму життя та дезорганізації функціонування головної залізничної станції Дніпровської дирекції Придніпровської залізниці залізничного вокзалу «Дніпро- Головний», розташований за адресою: м. Дніпро, Вокзальна площа, 11, знаючи про те, що у приміщеннях вказаного вокзалу та на території залізничної станції немає вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин…» необхідно виключити.

При вивченні особи ОСОБА_6 судом встановлено, що останній за місцем проживання характеризується посередньо, скарг та заяв на останнього до сільської ради не надходило, з квітня 2012 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра КНП «Синельниківська ЦМЛ`СМР з діагнозом F20.0, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_6 наявні ознаки суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, тобто завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, що загрожує загибеллю людей.
Однак, суспільно небезпечне діяння вчинено ОСОБА_6 у стані неосудності, оскільки, відповідно до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи, він не міг на час вчинення суспільно небезпечного діяння, і на цей час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, і до нього рекомендовано застосувати примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Вирішуючи питання про визначення виду примусового заходу медичного характеру, суд керується положеннями п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 94 КК України, які передбачають, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

На важливість висновку експерта в таких категоріях справ, звертав увагу і Європейський суд по правам людини (справа «Ходжич проти Хорватії» (заява №28932/14), де Суд зазначив: «У такій складній сфері як психічний стан людини і передбачення того, наскільки небезпечною може бути ця людина, важко оскаржити висновок експерта без допомоги іншого експерта.».

Враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_6 у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння проти громадської безпеки, тяжкість такого діяння, вид і тяжкість захворювання ОСОБА_6 згідно висновку судово-психіатричного експерта та визначення примусового заходу медичного характеру, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 96-1, ч. 3 ст. 96-2 КК України, згідно яких спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру. Спеціальна конфіскація застосовується також у разі, коли особа не підлягає кримінальній відповідальності у зв`язку з неосудністю.
Згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду від 11.01.2021 року на мобільний телефон марки «SAMSUNG DUOS» імей: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , накладено арешт. Але, згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України арешт майна не скасовується у випадку, якщо майно підлягає спеціальній конфіскації.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 92-94, 96-1, 96-2 КК України, ст. 369,372,512,513,516 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в рамках кримінального провадження № 0000017 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2021 року, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію майна, яке було використане як знаряддя вчинення суспільно небезпечного діяння, в зв`язку з чим речові докази мобільний телефон марки «Samsung Duos» імеі: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 та який згідно квитанції № 111316 перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області (т. 2 а. с. 28), конфіскувати у власність держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1