справа № 474/730/21
Провадження № 1-кс/474/37/22
УХВАЛА
Іменем України
31.01.22 року смт. Врадіївка
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 , розглянувши його ж скаргу на постанову дізнавача ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000188 від 06.11.2021 р. за ч. 1 ст. 125 КК України, в порядку ст. 303 КПК України, -
встановив:
28.01.2022 р. представника потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову дізнавача ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000188 від 06.11.2021 р. за ч. 1 ст. 125 КК України (.
В свої скарзі просить скасувати вказану постанову, вказуючи що остання є передчасною з огляду на те, що дізнавач не провів жодної слідчої дії для встановлення фактичних обставин справи та отримання доказів, та відповідно є не вмотивованою, та такою що складена в порушення ст. 110 КПК України, без проведення всебічного, об`єктивного досудового розслідування. Вказував на те, що в мотивувальній та резолютивній частинах постанови дізнавач зазначив різні номери кримінальних проваджень, яке закривається, та закриваючи провадження за відсутності в діях складу кримінального правопорушення не вказав в діях якої саме особи, що є обов`язковим.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав вимоги скаргу та просив її задовольнити.
Дізнавач в судове засідання не з`явився, що згідно приписів ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.
Витребовувані ухвалою слідчого судді матеріали закритого кримінального провадження для огляду в судовому засідання дізнавачем на розгляд скарги не надано.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, вважаю встановленим таке.
03.11.2021 року до Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи «ІПНП» за №4479 зареєстровано заяву ОСОБА_3 про те, що 12.10.2021 р. біля 10.00 год. по вул, Центральній в с. Новоолексіївка ОСОБА_6 з дружиною нанесли йому тілесні ушкодження.
06.11.2021 року до ЄРДР за №0000188 внесено відомості за заявою ОСОБА_3 по спричинення йому подружжям ОСОБА_7 та ОСОБА_8 12.10.2021р. тілесних ушкоджень шляхом нанесення ударів (не менше 9).
24.11.2021 року складено висновок експерта №475/М на підставі постанови дізнавача ВП №2 ОСОБА_9 від 06.11.2021р., в якому лікар судово-медичний експерт ОСОБА_10 прийшов до висновку що у ОСОБА_3 виявлено струс головного мозку, синці правої руки, та що вказані тілесні ушкодження могли утворитися в строк вказаний у постанові від дії тупого твердого предмету руки, ноги і т.п.). Струс головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі що потягли короткочасний розлад здоров`я. Синці правої руки до легких тілесних ушкоджень.
14.12.2021 року дізнавачем ОСОБА_5 за результатами проведення досудового розслідування №0000188 за ч.1 ст. 125 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, при викладенні мотивувальної частини якої дізнавач обмежився лише викладенням обставин щодо перебування в провадженні ВП №2 кримінального провадження №0000188 від 08.01.2021 року, та обставин того, що ОСОБА_3 дерев`яною палицею наніс удари ОСОБА_11 , а остання відбиваючись від нанесення ударів відштовхувавала ОСОБА_3 , та, що в результаті таких дій ОСОБА_3 громадянці ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді перелому правої кістки зі зміщенням уламків та рубленої рани лівого стегна. У цій же постанові дізнавач послався на приписи норм чинного законодавства які визначають поняття необхідної оборони та її межі, і в результаті прийшов до висновку, що дії в стані необхідної оборони, якщо при цьому не було перевищено її меж вважаються правомірними і не можуть бути підставою для притягнення особи до кримінальної та іншої відповідальності,а тому закрив провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПКУкраїни (відсутній склад).

Частинами 1 та 2 ст. 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Згідно приписів ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Статтею 91 КПК України, встановлено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Частинами 1 та 2 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
У відповідності до ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова дізнавача складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З огляду на приписи чинного законодавства обґрунтованим слід визнавати рішення дізнавача, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин підтверджених доказами, які були досліджені і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, а також якщо рішення містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини»).
Однак постанова про закриття кримінального провадження, в порушення приписів ст. 110 КПК України, не містить мотивації з посиланням на обставини встановлені під час досудового розслідування та докази, якими ці обставини підтверджуються, щодо наявності чи відсутності в діях , і чиїх саме, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Не дано в ній і оцінці висновку експерта в межах даного кримінального провадження щодо наявності у потерпілого легких тілесних ушкоджень.
Крім того резолютивна частина оскаржуваної постанови не відповідає її мотивувальній частині, так як висновки про номер кримінального провадження внесеного до ЄРДР та його дату, у кожній з цих частин є різними.
До того ж при викладенні резолютивної частини постанови дізнавач не визначився з особою у діях якої відсутній склад кримінального правопорушення.
Отже вимоги скарги є законними та обґрунтованими, а тому скарга підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст.ст. 303-307, 372 КПК України, -
ухвалив:
Скасувати постанову дізнавача у кримінальному провадженні - дізнавача ВП №2 Первомайського РВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000188 від 06.11.2021 р. за ч. 1 ст. 125 КК України, та кримінальне провадження направити для проведення досудового розслідування .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала в повному обсязі проголошено 31.01.2022 р. о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1