ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 710/899/13-к
провадження № 1/691/1/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2021 року м. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адваката) ОСОБА_4 , підсудної ОСОБА_5 , розглянувши, у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Городище Черкаської області, клопотання підсудної, в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Городищенського районного суду Черкаської області перебуває кримінальна справа, скерована до суду в порядку КПК України 1960 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В судове засідання 16 листопада 2021 року прибули прокурор ОСОБА_3 , підсудна ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_4 ..

Потерпілий ОСОБА_6 , представник потерпілого ОСОБА_7 , будучи належно повідомлені про дату та час судового засідання, що підтверджено матеріали кримінальної справи, в судове засідання не зявилися. До суду надали заяву щодо проведення судових засідань без їх участі. За результатами розгляду кримінальної справи, просили направити їм відповідне рішення для ознайомлення.

Від підсудної ОСОБА_5 надійшло письмове клопотання, про звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у звязку із закінченням строків давності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України, закриття кримінальної справи № .

Суд обговорив, зясував думку учасників, про можливість проведення судового засідання, вирішення заявленого клопотання, за відсутності потерпілого, представника потерпілого. Підсудна, адвокат наполягають, прокурор погоджується. За таких обставин, враховуючи стадію судового розгляду кримінальної справи, ухвалено про можливість проведення судового засідання.

Підсудна ОСОБА_5 клопоче перед судом про розгляд внесеного клопотання, звільнення її від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.368 КК України у звязку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, вказала, що позиція до предявленого не змінилася, вини за ч.3 ст.368 КК України не визнає, вважає, що її дії підпадають під ч.1 ст.190 КК УКраїни (шахрайство), на даний час кваліфікація її дій немає жодного значення. Надала письмову згоду на закриття кримінальної справи.

Адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.3 ст.368 КК України за строками давності, закриття кримінальної справи, має заперечення щодо стягнення з підсудної витрат при закритті справи.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення заявленого клопотання, вважає його таким, що підлягає задоволенню, повідомивши, що рішення про зміну обвинувачення підсудній ОСОБА_5 прийнято, але не вноситься, так як строки давності за ч.3 ст.368 КК України, є закінченими. При вирішенні питання про закриття кримінальної справи вважає за необхідне вирішити питання щодо речових доказів та судових витрат.

Заслухавши думку учасників, доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що працюючи згідно наказу начальника Головного управління юстиції у Черкаській області № 854/к від 04.08.2009, на посаді старшого державного виконавця Смілянського міського відділу державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, будучи наділеною, згідно ст.2, ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", повноваженнями здійснювати примусове виконання рішень, накладати арешт на майно боржника та реалізовувати його в установленому законом порядку, залучати до провадження виконавчих дій, для оцінки майна субєктів оціночної діяльності та іншими повноваженнями, передбаченими цим законом, тобто, будучи службовою особою в силу здійснення функцій представника влади, діючи умисно, з корисливих мотивів, явно виходячи за межі наданих їй повноважень, з метою одержання хабара, з використанням своїх владних повноважень і службового становища, у період часу з вересня 2011 року по 04.11.2011, вимагала від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1500 доларів США за прискорення проведення виконавчих дій та сприяння у наданні можливості викупу на прилюдних торгах арештованого нерухомого майна - житлового будинку розташованого по АДРЕСА_1 , належного його дружині, по виконавчому провадженню № 549, яке перебувало у неї на виконанні, що полягали у заниженні оціночної вартості вказаного будинку та проведенні прилюдних торгів з його реалізації у спосіб, за яким виключно ОСОБА_8 або визначена ним особа набула б право власності на дане майно. В подальшому ОСОБА_5 04.11.2011 близько 8год. 30хв., поблизу будинку № 3 по вул. Тельмана в м. Сміла, Черкаської області одержала від ОСОБА_8 в якості хабара грошові кошти в сумі 11900 грн. за вирішення вищевказаних питань, що у 24 рази перевищує встановлений законодавством неоподаткований мінімум доходів громадян.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 , орган досудового слідства кваліфікував за ч.3 ст.368 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення злочину) як одержання хабара, тобто одержання службовою особою, в будь-якому вигляді хабара за виконання в інтересах того, хто дає хабара, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднане з вимаганням хабара, у значному розмірі.

Так, кримінальна справа № із вказаною правовою кваліфіацією вперше надійшла до Шполянського районного суду Черкаської області - 26.03.2012 року.

26 грудня 2012 року в даній справі було постановлено вирок Шполянським районним судом Черкаської області за ч.3 ст.368 КК України, ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України і призначено покарання - пять років позбавлення волі без конфіскації майна відповідно до ст.69 КК України, застосовано ст.75 КК України і звільнено засуджену від вібування покарання з випробуванням та іспитовим строком - два роки, та п. п. 2, 3 ст.76 КК України, згідно ст.54 КК України позбавлено рагну Державного службовця, який ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26 березня 2013 року скасовано через відсутність аналізу доказів у сукупності з усіма обставинами справи і направлено справу на новий судовий розгляд.

21 листопада 2013 року Шполянським районним судом Черкаської області постановлено вдруге вирок, за змістом якого ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України і призначено покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування на строк 3 роки та з конфіскацією 1/2 частини майна, позбавлено рангу державного службовця.

04 лютого 2014 року ухвалою апеляційного суду Черкаської області вирок скасовано і справу направлено на новий судовий розгляд в Городищенський районний суд Черкаської області, із зазначенням на ретельне дослідження обставин справи щодо намірів отримання грошових коштів ОСОБА_5 та в залежності від встановленого дати правильну юридичну кваліфікацію.

14 липня 2015 року Городищенським районним судом Черкаської області постановлене (втретє) вирок, за яким ОСОБА_5 визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України і призначено покрання у виді трьох років обмеження волі. На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК звільнено, в звязку із закінченням трьохрічного строку давності з часу вчинення кримінального злочину і провадження по справі закрито.

24 жовтня 2015 року ухвалою апеляційного суду Черкаської області вирок скасовано і справу направлено на новий судовий розгляд, так як місцевий суд не дотримався вимог ст.323 та ст.334 КПК України в редакції 1960 року.

Згідно обвинувального висновку, датою вчинення підсудною (підозрюваною) ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України є 04 листопада 2011 року.

Відповідно до ч.3 ст.368 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення злочину) одержання хабара у великому розмірі або службовою особою, яка займає відповідальне становище, або за попередньою змовою осіб, або повторно, або поєднане з вимаганням хабара, карається позбавленням волі на строк від пяти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно з ч.4 ст.12 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення злочину) тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

У відповідності до положень п.4 ч.1 ст.49 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Таким чином, враховуючи, що із дня вчинення підсудною ОСОБА_5 інкримінованого їй злочину (04.11.2011) минуло більше десяти років, у даній кримінальній справі, встановлено наявність підстав для застосування положень ст.49 КК України та звільнення підсудної від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 КПК України (в редакції чинній на момент вчинення злочину) провадження в кримінальній справі може бути закрите судом у звязку із закінченням строків давності.

Суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 КК України, згідно ч.2 ст.11-1 КПК України, закриває кримінальну справу у звязку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

В порядку визначеному КПК України, суд розяснив підсудній ОСОБА_5 суть обвинувачення за ч.3 ст.368 КК України, підстави звільнення від кримінальної відповідальності, які є нереабілітуючі, та право заперечувати проти закриття кримінальної справи.

Підсудна ОСОБА_5 повідомила, що зміст розяснень їй є зрозумілим, вину за ч.3 ст.368 КК України невизнає, підтримує клопання про звільнення від відповідальності та закриття кримінальної справи.

Таким чином, строк давності притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.368 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення злочину) у відповідності до ст.49 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення злочину) закінчився, у звязку із чим провадження за вказаною справою підлягає закриттю на підставі ст.11-1 КПК України (в редакції 1960 року).

Відповідно до розяснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обовязковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобовязаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею (за КПК України 1960 року), підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

За таких обставин, суд вважає, що клопотання підсудної про закриття кримінальної справи у звязку із звільненням від кримінальної відповідальності підлягає задоволенню.

Так, Верховний Суд звернув увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо. Невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках, за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Потерпілим ОСОБА_8 в грудні 2015 року заявлено цивільний позов (а.с. 177 - 179 том 4) на відшкодування моральної шкоди та понесених витрат на правову допомогу адвоката під час судових засідань (квитанція № 23-18 від 18.12.2018 року).

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальній справі регламентований КПК України. Рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання підсудного винним у вчиненні злочину і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна" від 31.03.1989 № 3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Відповідно до роз`яснень постанови № 4 Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями (бездіяльністю) інших осіб. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав, можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства. Отже, вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям кримінальної справи суперечить вказаним вище нормам закону.

Суд, враховуючи системний аналіз зазначених норм, дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінальної справи як на досудовому розслідуванні, так і в суді. Так, Верховний Суд у своїй Постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) також зазначив: "Так, відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України, якщо сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст.284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду".

В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.

Тому, у зв`язку зі звільненням підсудної ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_8 цивільний позов про стягнення моральної шкоди, понесених витрат на правову допомогу, слід залишити без розгляду, що не перешкоджає потерпілому пред`явити позов в порядку цивільного судочинства. Так, закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав не виключає можливості цивільно-правової відповідальності особи за шкоду, заподіяну нею.

Суд вирішує питання долі речових доказів, які є в кримінальній справі відповідно до ст.81 КПК України 1960 року, так питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому: знаряддя злочину, що належать обвинуваченому, конфіскуються; речі, вилучені з обігу, передаються відповідним установам або знищуються; речі, які не мають ніякої цінності і не можуть бути використані, знищуються, а у випадках, коли заінтересовані особи просять про це, можуть бути передані їм; гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом, передаються в доход держави; гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

Оскільки, КПК України передбачає, що лише ухвалення судом обвинувального вироку може бути підставою для стягнення з обвинуваченого витрат на залучення експертів, суд вважає, що витрати понесені стороною обвинувачення на залучення експертів, згідно ст.93 КПК України в редакції 1960 року, слід віднести на рахунок держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд підлягаю скасуванню.

Відповідно до ч.1 ст.282 КПК України (в редакції, чинній на момент вчинення злочину) якщо під час судового розгляду справи будуть установлені підстави для закриття справи, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9,10, 11 статті 6 і статтями 7, 7-2, 8, 9, 10, 11-1 цього Кодексу, суд, вислухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою, а суддя - постановою, закриває справу.

За таких обставин, та за відсутності переривання та зупинення перебігу строків давності, суд вважає, що клопотання підсудної підлягає задоволенню

Керуючись ст. ст. 1, 3, 6, 49, ч.3 ст.368 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення злочину), ст. ст. 2, 3, 11-1, 16, 20, 28, 81, 93, 248, 282, 330, 331, 347, 348, 349 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання підсудної ОСОБА_5 , задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Сміла, Черкаської області, українка, громадянка України, освіта вища, не працююча, не одружена, раніше не судима, звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення злочину) у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України (в редакції, чинній на момент вчинення злочину) та ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року).

Кримінальну справу № (номер по суду 710/899/13-к) за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.3 ст.368 КК України, закрити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді підписки про невиїзд - скасувати.

Цивільний позов цивільного позивача - потерпілого ОСОБА_8 до цивільного відповідача - підсудної ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди в сумі 30 000,00 грн. та понесені витрати на правову допомогу адвоката, згідно квитанції від 18.12.2018 року в сумі 1800,00 грн., залишити без розгляду.

Розяснити цивільному позивачу - ОСОБА_8 , що залишення цивільного позову без розгляду не перешкоджає його праву на звернення до суду із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Речові докази по справі,

- гроші в сумі 11 900,00 грн, а саме, вісім купюр номіналом 200 гривень під номером: ЕБ9726538; ВХ8804059; ЄЖ0099605; ЄШ7804826; ВЧ5447862; ВЕ6753864; ЄШ5062859; АЕ993386, номінальною вартістю 100 гривень у кількості 87 штук під номером: БП4373924; АЕ2970968; ВБ7643154; БС3591141; ВХ3466223; ЕЯ2765015; ЕЯ2765016; ВЖ2143451; ВА6913110; БН6317692; БТ3265905; ВИ5493616; ВВ3437913; ВЧ1844194; ВИ3423249; ВД5199611; ГЖ2972819; ГВ8002581; ЕФ5598304; ГФ8306927; ГЦ5934674; ГЦ3274360; АД3258776; АЖ7188209; ВШ1403589; ЕД3147078; ВШ2902046; ГК4951066; ГЗ5873456; БА3503089; ГФ1079282; ВЖ5829626; ЕБ8831383; ЕХ034466; А37041174; ЕФ0503751; ГД7561735; ВА3688319; ГД5274467; ГГ0508781; ГИ1101361; АВ9388744; АЕ3577412; ЕЯ5255795; ГА8278885; ГГ9086170; ГЕ9446977; БА6051412; ГИ1908001; БТ2541884; ЕЧ4753359; ВЩ5089591; ВМ2656285; ВЩ5934853; ВЧ2924656; ВФ2254897; БУ7366625; ГЖ8074670; ЕЄ4613406; ЕБ7604488; ВИ7958834; ВЛ6876439; ГЕ5113247; ВЩ7844382; ГХ7964931; ВЛ3694646; АДЗ182077; ЗВ8774824; ЕФ3039811; ГЄ7282842; ВЧ7272114; ГБ2984326; ВА5355460; АД3126335; ВЄ3979522; ЕЮ6005194; ГЕ4450191; ГГ3253253; ЕИ5185677; ГБ0391817; ВА6496684; Г31402637; ВА4039591; ЕИ8365785; ЕЕ1603940; АД1297535; ЕХ3667829, номінальною вартістю 50 гривень у кількості 32 штук під номером: ЗК9702204; ЕП2961675; ИЛ1765741; ИЛ3441370; АБ6388042; АБ0988645; АГ1610536; АВ2857157; АЙ5203163; АГ9027272; АН9955166; АН5144973; ВХ7731792; ВХ2788128; ГА3947531; ВЧ4577187; В37488381; ВФ3965129; АХ4928422; ВЄ6979540; ГВ7722366; ГВ8674331; ВЩ3866512; ГА5617623; Г33111102; ЕБ0025443; ГЕ1145807; ГЖ4434361; ЗГ1480520; ЕП8597520; ЕИ3970300; ЕИ5460784, які знаходяться на зберіганні у режимно-таємній частині прокуратури Черкаської області - повернути за належністю Управлінню СБУ в Черкаській області;

- міні відеокасета "Панасонік міні DV DVM 60" інвентарний номер № 1996, цифровий диктофон "Olympus" WS-300 № 200134483 - залишити зберігати при кримінальній справі;

- два паперові конверти з тампонами із змивами з рук ОСОБА_5 , паперовий конверт із зразком СХР, які зберігаються в камері речових доказів прокуратури Черкаської області - знищити.

Матеріали виконавчих проваджень № 547, 458, 549, 584, як речовий доказ, є повернуті за належністю Смілянському міському відділу Державної Виконавчої Служби Смілянського міськрайонного Управління юстиції Черкаської області в ході досудового розслідування за постановою слідчого прокуратури Черкаської області від 22 листопада 2011 року.

Процесуальні витрати на залучення експертів покласти за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена через Городищенський районний Черкаської області до Черкаського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення. Постанова суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України набирає законної сили і виконуються після закінчення строку на подачу апеляцій.

Суддя ОСОБА_1