Справа № 728/1817/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/410/21
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 13 січня 2019 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 березня 2021 року щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_2 , з неповною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого: 03.12.2019 року вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області за ч.ч. 1, 2 ст. 222, ст.70 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 грн. без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, заміненого ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 24.09.2020 року на громадські роботи строком на 240 годин, яке повністю не відбуте (станом на 16.03.2021 року відбуто 32 години),

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 березня 2021 року ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_9 за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за попереднім вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.12.2019 року у виді 240 годин громадських робіт, більш суворим покаранням за цим вироком у виді позбавлення волі, та призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі, та зараховано частково відбуте покарання за попереднім вироком у виді 32 годин громадських робіт.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи 653 грн. 00 коп.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі ставить питання про його скасування, та закриття провадження по справі, вважаючи що оскаржуване рішення винесене з істотним порушенням його прав на захист та ґрунтується на сфальсифікованих та не перевірених судом доказів.

Звертає увагу, що під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції, не будучи обізнаним з кримінальним законодавством та керуючись об`єктивним уявленням про важливість визнання вини, що впливає на міру покарання, не став акцентувати увагу суду на неправильному, на його думку, викладенні в обвинувальному акті фактичних обставин події. При цьому, погоджуючись на розгляд справи в спрощеному порядку, не правильно уявляв зміст та наслідки розгляду справи судом із застосуванням правил, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вважає, що слідчим не було визначено дійсних обставин справи, на підставі оцінки доказів яких, суд мав би змогу з більшою об`єктивністю визначити ступінь його вини та правильність кваліфікації вчинених ним дій. Стверджує, що суд при винесенні вироку не звернув уваги на відсутність доказів в обґрунтування процесуального статусу потерпілого в особі ОСОБА_7 , так як останній не є власником телевізора, оскільки власником майна є ОСОБА_10 . Вважає, що органами досудового слідства не було надано до суду доказів, які б носили беззаперечний характер його вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, в зв`язку з чим суд ухвалив вирок на формальних обставинах справи, визначеними лише в обвинувальному акті.

Суд першої інстанції встановив, що 12 січня 2019 року близько 19 год. ОСОБА_9 з метою таємного викрадення чужого майна прибув до господарства, що розташоване в АДРЕСА_2 , у якому проживає ОСОБА_7 , де шляхом злому вхідних дверей, проник всередину будинку, звідки умисно, таємно здійснив викрадення телевізора Mystery MTV-2223LT2, вартістю 2161.05 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених в ній підстав, крім того захисник просив скасувати вирок, а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, думку прокурора, котрий просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а вирок залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного висновку.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вирок суду першої інстанції був постановлений з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до зазначеної норми закону, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному проваджені.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні суду апеляційної інстанції звукозапису судових засідань, проведених під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 , суд першої інстанції належним чином не роз`яснив обвинуваченому порядок розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України та наслідки такого розгляду для неї.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_9 є юридично не обізнаною особою, має неповну загальну спеціальну освіту. Судом першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в повній не з`ясовано, чи вірно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, зокрема в чому полягає зміст позбавлення прав на оскарження обставин, які ніким не оспорюються, чи добровільна згода обвинуваченого на такий розгляд справи та чи добровільна його позиція щодо вчиненого злочину. Зокрема, оголосивши положення ст.. 349 КПК України, головуючий суддя, не конкретизуючи учасників судового розгляду, лише запитав їх думку щодо можливості скороченого розгляду справи, належним чином не роз`яснивши обвинуваченому наслідків такого розгляду.

Недотримання судом вимог ст. 349 КПК України призвело до однобічності та неповноти судового слідства, не дослідження таких обставин, з`ясування яких може мати суттєве значення для правильного і всебічного розгляду кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно, неухильно дотримуючись вимог кримінального процесуального закону України, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, проаналізувати зібрані докази в їх сукупності, дати їм належну правову оцінку та прийняти у кримінальному провадженні законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16 березня 2021 року щодо ОСОБА_9 скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4