Справа № 191/3050/18
Провадження № 1-кп/191/233/18
У Х В А Л А
іменем України

24 грудня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого- судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Синельникове кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України.

У зв`язку з неодноразовою неявкою у судове засідання обвинуваченого ОСОБА_5 прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_9 було подано до суду клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначено, що обвинувачений ОСОБА_5 у судові засідання не з`являється, про причини неявки суду не повідомляє, що свідчить про його переховування від суду та наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19.11.2021 було надано дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав раніше подане клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні спочатку підтвердив, що він дійсно не з`являвся у судові засідання без поважних причин, але потім зазначив, що йому не було відомо про дати судових засідань. Просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заперечувала проти обрання її підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також зазначила, що клопотання прокурора подано в іншому кримінальному провадженні, яке не має відношення до обвинуваченого ОСОБА_5 .

Інші учасники процесу питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу залишили на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
В судові засідання, які були призначені на 03.08.2021, 06.10.2021, 17.11.2021, обвинувачений ОСОБА_5 не з`являвся по невідомим суду причинам. Як підтвердив сам обвинувачений, він дійсно не з`явився у три судових засідання.
Зазначене також підтверджується поясненнями матері обвинуваченого ОСОБА_10 , наданими нею оперуповноваженому ВКП Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 17.11.2021, згідно з якими її сину було відомо про судове засідання 17.11.2021, але він десь пішов гуляти 16.11.2021 та на телефонні дзвінки не відповідає.
Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що тримання під вартою є найбільш суворим і винятковим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках, коли інші запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
При обранні обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є тяжкими та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, судовий розгляд справи триває, але через недобросовісну поведінку обвинуваченого, пов`язану з ухиленням від суду, суд позбавлений можливості розглянути справу у розумні строки. При цьому, порушуються також права інших осіб у кримінальному провадженні.

Однією із засад кримінального провадження відповідно до п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК є розумність строків, зміст якої розкривається у ст. 28 КПК. Неухильне дотримання положень цієї статті, яка, з-поміж іншого, покладає на суд обов`язок із забезпечення проведення судового провадження у розумні строки, є необхідною передумовою виконання завдань кримінального провадження та дотримання основоположних прав людини на усіх його стадіях.
Виключно шляхом належного та невідкладного процесуального реагування судом на причини відкладення судових засідань може бути забезпечено дотримання загальної засади розумності строків кримінального провадження.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме ухилення обвинуваченого від суду, та жодний з більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи захисника стосовно недоліків клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу суд вважає несуттєвими, оскільки судом вирішується питання щодо обрання запобіжного заходу саме у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, керуючись ч.3 ст.183, п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає можливим у даному кримінальному провадженні визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним Кодексом України, в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 45400, 00 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків на строк шістдесят днів, тобто до 21 лютого 2022 року.

Для забезпечення виконання обов`язків обвинуваченим ОСОБА_5 визначити йому заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб , що становить 45 400, 00 гривень.

У разі внесення обвинуваченим визначеного розміру застави покласти на ОСОБА_5 виконання наступних обов`язків:

-прибувати до суду за кожним викликом;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому обвинувачений проживає, без дозволу суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Ухвала припиняє свою дію 21 лютого 2022 року.
Обвинувачений звільняється з-під варти у разі внесення застави, визначеної в ухвалі суду.

Вручити копію ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1