Справа № 675/827/21
Провадження № 1-кп/675/87/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2021 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 , прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000008 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Давидів Брід Великоолександрівського району Херсонської області, не маючого постійного місця проживання, українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 03 листопада 1995 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 140 ч. 2, 46-1 КК України в редакції 1960 року до 1 року позбавлення волі з відстрочкою виконання покарання на 1 рік;

2) 12 березня 1997 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 86-1, 44, 17, 86-1, 44, 140 ч. 3, 140 ч. 2, 208, 89 ч. 1, 42, 43 КК України в редакції 1960 року до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

3) 18 вересня 2003 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 4, 15, 185 ч. 3, 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

4) 09 квітня 2009 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

5) 25 листопада 2009 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

6) 02 листопада 2015 року Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 185 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;

7) 21 вересня 2020 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі;

8) 19 січня 2021 року Херсонським міським судом Херсонської області за ст.ст. 162 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1, 70 ч. 4 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

9) 29 червня 2021 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі;

10) 05 серпня 2021 року Старокостянтинівським районним судом Хмельницької області за ст.ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
У ніч з 10 на 11 липня 2020 року ОСОБА_7 , перебуваючи на пасовищі, розташованому поблизу магазину в с. Топірчики Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав належну ОСОБА_3 корову на кличку «Зіта» породи «Українська чорно-ряба молочна» вартістю 17 667 грн, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на вищевказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою винуватість визнав повністю та показав суду, що 10 липня 2020 року він, перебуваючи в с. Топірчики Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, помітив на пасовищі корову, яку вирішив викрасти. З цією метою обвинувачений в ніч з 10 на 11 липня 2020 року прийшов на вищевказане пасовище, відв`язав корову та завів її у с. Щурівчики Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області. Вранці близько 05 год. 30 хв. ОСОБА_7 зателефонував заготовачу, якому повідомив, що має намір продати належну йому корову. Близько 07 год. 00 хв. останній приїхав до с. Щурівчики, де поблизу колишньої ферми придбав у нього зазначену корову за грошові кошти в сумі 8000 грн. Також ОСОБА_7 суду пояснив, що з потерпілою на час вчинення злочину він знайомий не був та про наявність у неї інвалідності йому нічого не відомо. У вчиненому ОСОБА_7 щиро розкаявся та просив його суворо не карати. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 про стягнення майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обвинувачений визнав повністю.

Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення також підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 суду показала, що вранці 11 липня 2020 року вона прийшла на пасовище, що в с. Топірчики Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, та виявила відсутність належної їй корови на кличку «Зіта», яку вона залишила там на ніч на випас, про що потерпіла повідомила працівникам поліції. Також ОСОБА_3 суду пояснила, що на час вчинення крадіжки із обвинуваченим ОСОБА_7 вона знайома не була. Свій цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 майнової та моральної шкоди підтримала та просила його задовольнити.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що займається заготівлею великої рогатої худоби. У липні 2020 року близько 05 год. 30 хв. йому зателефонував ОСОБА_7 та сказав, що хоче продати свою корову, оскільки йому терміново потрібні кошти. Тому свідок приїхав на вантажному автомобілі зі своїм товаришем до обумовленого із обвинуваченим місця, де поблизу с. Щурівчики Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області придбав у ОСОБА_7 за грошові кошти в сумі 8000 грн корову, яку завантажив на автомобіль та поїхав до смт. Любар Житомирської області. Наступного понеділка свідок продав зазначену корову на ринку іншому заготовачу.

Аналогічні обставини підтвердив і допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , який разом із ОСОБА_8 приїздив до с. Щурівці Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області, щоб придбати у ОСОБА_7 корову.

Паспортом великої рогатої худоби серії НОМЕР_1 , виданим Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів 20 липня 2017 року, добровільно наданим працівникам поліції ОСОБА_3 , підтверджується належність потерпілій корови на кличку «Зіта» породи «Українська чорно-ряба молочна», ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З протоколу огляду від 13 серпня 2020 року з ілюстративною таблицею до нього вбачається вантажний автомобіль марки «MERSEDES BENS» моделі «210 D», д.н.з. НОМЕР_2 , обладнаний кузовом, призначеним для перевезення тварин, на якому ОСОБА_8 перевозив корову, придбану в обвинуваченого ОСОБА_7 11 липня 2020 року.

У відповідності до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13 серпня 2020 року свідок ОСОБА_8 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 як особу, у якої в липні 2020 року придбав корову неподалік с. Підлісці Шепетівського (колишнього Ізяславського) району Хмельницької області.

У відповідності до висновку судової товарознавчої експертизи № 12.1-0764:20 від 29 вересня 2020 року вартість належної потерпілій ОСОБА_3 корови станом на 10 липня 2020 року становила 17 667 грн.

Згідно даних постанови про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 13 серпня 2020 року автомобіль марки «MERSEDES BENS» моделі «210 D», д.н.з. НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненому повторно, доведена повністю і його дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України.

Підходячи до обрання міри покарання ОСОБА_7 , виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особливості, особу винного, зокрема, характеристику, сімейний стан, фактичні обставини справи, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий, в тому числі за умисні злочини проти власності, ніде не працює, одружений, не має постійного місця проживання.
Також судом враховується, що обвинувачений завдану потерпілій матеріальну шкоду не відшкодував.
Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК Українипом`якшує покарання ОСОБА_7 , є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Органом досудового розслідування необґрунтовано визнано обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.
Так, у судовому засіданні обвинувачений, визнавши винуватість у скоєні інкримінованого йому злочину, пояснив, що на час вчинення ним крадіжки належної потерпілій ОСОБА_3 корови в ніч з 10 на 11 липня 2020 року він знайомий з останньою не був, а тому йому не було відомо, що потерпіла є особою з інвалідністю.
Вказане також підтвердила під час допиту в судовому засіданні й потерпіла ОСОБА_3 .
На думку суду, той факт, що обвинувачений під час вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_3 не знав, що майно належить саме особі з інвалідністю, свідчить про відсутність такої обтяжуючої покарання обвинуваченого обставини як вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.
Отже, з урахуванням наведеного, обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю підлягає виключенню з обвинувачення.
За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі, однак продовжив вчиняти злочини, що свідчить про його стійку антисоціальну поведінку, схильність до скоєння кримінальних правопорушень та небажання ставати на шлях виправлення, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише за умови ізоляції від суспільства, а відтак йому слід призначити покарання в межах санкції ст. 185 ч. 2 КК України у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2021 року, за яким йому призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, яке він на даний час відбуває у Державній установі «Північна виправна колонія (№ 90)», а тому остаточне покарання обвинуваченому слід призначити у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2021 року.
У даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою. Згідно вироку Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2021 року строк відбування покарання рахується ОСОБА_7 з 05 серпня 2021 року, тобто з цього часу до ухвалення судом даного вироку обвинувачений відбуває покарання за попереднім вироком від 05 серпня 2021 року, тому цей строк підлягає зарахуванню в строк покарання, призначеного відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.
Враховуючи попередні судимості ОСОБА_7 , обставини вчинення ним злочину, підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 69 та ст. 75 КК України суд не вбачає.
Потерпілою ОСОБА_3 подано до суду цивільний позов про стягнення на її користь із обвинуваченого ОСОБА_7 17 667 грн 00 коп матеріальної шкоди та 20 000 грн моральної шкоди, завданої злочином.
ОСОБА_7 цивільний позов визнав повністю.
У відповідності з приписами ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення.
Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За змістом ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
У судовому засіданні встановлено, що потерпілій ОСОБА_3 завдано обвинуваченим ОСОБА_7 внаслідок вчинення крадіжки корови матеріальну шкоду в розмірі 17 667 грн 00 коп.
Вказана обставина повністю підтверджується дослідженими судом вищенаведеними доказами та визнається обвинуваченим.
Тому наявні законні підстави для стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 17 667 грн 00 коп майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Установлено, що потерпіла ОСОБА_3 , будучи інвалідом другої групи, в зв`язку з незаконними діями ОСОБА_7 зазнала моральних страждань, оскільки було викрадено її майно корову, яка є джерелом засобів для існування для її родини. До цього часу корова потерпілій не повернута та місце її знаходження не встановлено.
Отож, вимога потерпілої про відшкодування моральної шкоди є підставною.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_7 цивільного позову, конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, які перенесла потерпіла ОСОБА_3 , їх тривалість, зважаючи на обставини, за яких було заподіяно моральну шкоду, суд уважає, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_3 в частині відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню у розмірі 20 000 грн, що відповідатиме критеріям виваженості, справедливості та розумності.
Витрати на залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 653 грн 80 коп у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2021 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_7 за вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 05 серпня 2021 року, за період часу з 05 серпня 2021 року по 29 вересня 2021 року включно.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня проголошення вироку 30 вересня 2021 року.

Речовий доказ вантажний автомобіль марки «MERSEDES BENS» моделі «210 D», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_8 , залишити у власності ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 653 грн 80 коп судових витрат за проведення товарознавчої експертизи.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Хмельницьким РВ УМВС України в Хмельницькій області 25 травня 2011 року, на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_4 , 17 667 грн 00 коп майнової шкоди та 20 000 грн моральної шкоди, а загалом 37 667 (тридцять сім тисяч шістсот шістдесят сім) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1