Справа № 536/795/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці, в залі суду, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2021 року ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області продовжено строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_6 , строком на 60 (шістдесят) діб, до 10 грудня 2021 року.

З зазначеного, суд вважає за необхідне вирішити питання щодо продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого.
В судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_6 , його захисник та потерпіла заперечували проти запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд з`ясувавши думку учасників, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

В провадженні Кременчуцького районного суду Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

12.10.2021 року ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області продовжено строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_6 , строком на 60 (шістдесят) діб, до 10 грудня 2021 року.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від суду;

2) незаконно впливати на потерпілих та свідків, в цьому ж кримінальному провадженні за місцем свого проживання, застосовуючи заходи психологічного на них тиску з метою зміни ними своїх показань;

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

Так, наразі підстав для зміни застосованого стосовно обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, суд не вбачає, оскільки:

1)особисте зобов`язання - не можливо застосувати, так як воно є найменш суворим запобіжним заходом і полягає лише у покладені певних обов`язків на обвинуваченого, що у свою чергу не надає можливості в повній мірі здійснювати контроль за його поведінкою та не забезпечить запобіганню наявних ризиків, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, є особою яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, а отже схильним до вчинення нових правопорушень;

2)особиста порука до суду не надходили письмові звернення осіб, які б мали бажання поручитися за ОСОБА_6 ;

3)застава до суду не надходили заяви або клопотання від обвинуваченого чи його рідних, або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

4)домашній арешт не можливо застосувати, оскільки даний запобіжний захід передбачає можливість перебування обвинуваченого на волі поза постійним візуальним спостереженням та є ризик впливу на потерпілу.

Таким чином, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Аналогічна позиція ЄСПЛ викладена у справі «Ілійков проти Болгарії».

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку щодо необхідності продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики перешкоджання кримінальному провадженню.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Вказана обставина є превалюючою над наступними обставинами, встановленими ст. 178 КПК України, а саме: доведеними стороною захисту те що обвинувачений не має судимостей, є інвалідом, має постійне місце проживання, також суду не надано доказів, що обвинувачений не може перебувати за станом здоров`я в умовах слідчого ізолятора.

Враховуючи вищевикладене, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177,183, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Самсони, Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, пенсіонера, інваліда 3 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого - строком на 60 (шістдесят) діб, з 25 листопада 2021 року до 23 січня 2022 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

СуддяОСОБА_1