Справа № 631/749/20
Провадження № 1-кп/631/41/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_2
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_3
а також:
секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення суду в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 липня 2020 року під № 0000237, щодо обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця міста П`ятигорськ Ставропольського краю, Росія,
громадянина України, із середньою освітою, неодруженого,
без утриманців, офіційного місця роботи та реєстрації,
який фактично проживає за адресом:

АДРЕСА_1 ;
раніше судимого:
?08.11.2007 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за частинами 2 і 3 статті 185, частиною 2 статті 186, частиною 2 статті 121, із застосуванням приписів статті 70 Кримінального кодексу України, до 8 років позбавлення волі. Звільнився відповідно до приписів статті 81 вказаного кодексу умовно-достроково на не відбутий строк 10 місяців 07 днів;
?18.06.2020 року Нововодолазьким районним судом Харківської області за частиною 3 статті 185, із застосуванням приписів статті 75 Кримінального кодексу України, до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , маючи не відбуту, не погашену та не зняту судимість, на шлях перевиховання не став і 06.07.2020 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, знаходячись на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , де мешкав з середини квітня 2020 року з дозволу власника вказаного домоволодіння ОСОБА_5 , вирішив викрасти належні той будівельні матеріали у виді шлакоблоків сірого кольору в кількості 39 штук, що знаходилися на території цього подвір`я. Реалізуючи свій злочинний намір, у вказаний час та у вказаному місці, він, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю на території зазначеного домоволодіння власника майна та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав шлакоблоки розміром 40 x 20 x 20 сантиметрів, пустотністю 30%, в кількості 39 штук, які належали на праві власності потерпілій, вартістю 21,00 гривень за штуку, а загальною вартістю 819,00 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальний збиток на вище вказану загальну суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю й пояснив, що дійсно з середини квітня 2020 року мешкав в домоволодінні потерпілої з її дозволу за адресом: АДРЕСА_2 . Побачивши, що в тої на подвір`ї знаходяться шлакоблоки, вирішив викрасти їх та 06.07.2020 року приблизно о 10 годині 00 хвилин, поки вдома нікого не було, здійснив намір та викрав 39 штук шлакоблоків сірого кольору, які звернув на свою користь. Зазначив, що з кількістю та вартістю викраденого повністю згоден та не оспорює цього. Вказав, що інших правопорушень не вчиняв, у тому, що сталося, щиро розкаявся, матеріальний збиток потерпілій не відшкодував, однак має намір за наявності можливості це робити.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_3 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням ним їх фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням, роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, висновком судової товарознавчої експертизи, а також документами, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, згідно з висновком експерта за результатами товарознавчої експертизи № 21, складеного 28.07.2020 року судовим експертом ОСОБА_6 , попередженою під особистий короткий підпис про кримінальну відповідальність за статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України, станом на 06.07.2020 року ринкова вартість не наданого на дослідження майна у виді шлакоблоку розміром 40 х 20 х 20 сантиметрів, пустотністю 30%, складала 21,00 гривень за одну штуку.

Оцінюючи висновок експерта з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку у сукупності з іншими дослідженими у судовому засіданні доказами, суд визнає його вірними, мотивованим достатньо переконливо та таким, що не суперечить іншим доказам у справі, а тому суд вважає за можливе покласти його в основу судового рішення, що ухвалюється.

Таким чином з урахуванням наведеного, суд вважає доведеним вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 06.07.2020 року злочину проти власності ОСОБА_5 .

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні у їхні сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_3 доведена повністю. Дії його відповідають складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, данні про його особу та обставини, що пом`якшують і обтяжують йому покарання.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, суд виходить з їх класифікації, особливостей та обставин вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено нетяжкий злочин.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_3 на момент вчинення ним кримінального правопорушення раніше судимий, судимість у встановленому порядку не відбута, не знята та не погашена, офіційно не працевлаштований, неодружений, утриманців не має, не військовозобов`язаний, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, у вчиненому щиро розкаявся.

З досудової доповіді, складеної представником персоналу органу пробації Нововодолазького районного відділу філії ДЕРЖАВНОЇ УСТАНОВИ «ЦЕНТР ПРОБАЦІЇ» в Харківській області провідним інспектором ОСОБА_7 , вбачається, що орган пробації, беручи до уваги інформацію, яка характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_3 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторно правопорушення, вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. На їх думку застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, не можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

В силу пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , щире каяття.

В силу пункту 6 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України суд визнає обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції засудженого від суспільства та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу, а тому йому необхідно призначити покарання в межах, встановлених санкцією частини 2 статті 185 Кримінального кодексу України, у виді позбавлення волі на певний строк, так як саме це буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

На думку суду таке покарання відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між інтересами суспільства, які захищаються, та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Обговорюючи питання про призначення саме такого покарання, суд ураховує позицію сторони обвинувачення, яка вважала за можливе призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, а також позицію потерпілої, яка не має жодних претензій до обвинуваченого ані матеріальних, ані моральних, й керується принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи особу винного, характер вчиненого ним злочину, ступінь його тяжкості, наявність невідбутої, непогашеної та не знятої судимості за злочин проти власності, відсутність у нього постійного місця мешкання, реєстрації, роботи та заробітку, зміст висновку органу пробації, факт відсутність до нього претензій з боку потерпілої, повернення їй майна, а також щире каяття винного.

Також, призначаючи ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на певний строк, суд не знаходить підстав для його звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до приписів статті 75 Кримінального кодексу України, або застосування положень статті 69 чи 69-1 зазначеного кодексу, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких ці норми права мають бути застосовані.

Оскільки ОСОБА_3 після постановлення 18.06.2020 року Нововодолазьким районним судом Харківської області обвинувального вироку, яким його засуджено за вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 2 роки, впродовж встановленого судом іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, тому відповідно до приписів частини 3 статті 78 й частини 1 та 4 статті 71 Кримінального кодексу України до покарання, призначеного за цим вироком, слід частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком суду.

Приходячи до такого, та застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком при призначенні покарання остаточно, суд ураховує позицію сторони обвинувачення, яка вважала за можливе призначити обвинуваченому остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці, та керується принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує особу винного, характер вчиненого ним злочину, ступінь його тяжкості, виконання ним обов`язків, покладених судом під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також щире каяття винного.

Цивільний позов в рамках цього кримінального провадження поданий не був.

Відповідно до пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України речові докази: шлакоблоки сірого кольору, пустотілі, довжиною 40 сантиметрів, шириною 20 сантиметрів, висотою 20 сантиметрів, загальною кількістю 39 штук, визнані та долучені постановою, прийнятою слідчим СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області рядовим поліції ОСОБА_8 29.07.2020 року, й передані на зберігання під схорону розписку потерпілій ОСОБА_5 , - підлягають поверненню власникові (законному володільцю).

Частина 1 статті 126 Кримінального процесуального кодексу України покладає на суд обов`язки вирішити питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалі суду.

Згідно з положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України к процесуальним витратам відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, це здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Частина 2 статті 124 Кримінального процесуального кодексу України зобов`язує суд у разі ухвалення обвинувального вироку стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження було проведене експертне дослідження судовим експертом ОСОБА_6 , яка не є фахівцем державної спеціалізованої експертної установи, й стороною обвинувачення не доведений факт витрат держави на її роботу, підстав для стягнення на цей час з ОСОБА_3 витрат на залучення експерта при проведенні товарознавчої експертизи (висновок експерта за результатами товарознавчої експертизи № 21 від 28.07.2020 року) не має.

В рамках цього кримінального провадження заходи забезпечення не застосовувались.

Ухвалюючи вирок, суд також вважає за необхідне зазначити, що пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області.

За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебувала на розгляді належного суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 63, 65 - 67, 71, 88 90, частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України № 2341-ІІІ від 05.04.2001 року (із змінами та доповненнями), пунктом 6 частини 2 статті 36 і пунктом 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року (із змінами та доповненнями), пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року, постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 07.07.1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», а також пунктами 4 і 5 частини 9 статті 100, пунктом 3 частини 1 статті 118, частинами 1 і 2 статті 122, частиною 2 статті 124, частиною 1 статті 126, частиною 3 статті 349, статтями 368 371, 373 376, 392, 393, 395, 532 535 Кримінального процесуального кодексу України № 4651-VІ від 13.04.2012 року (із змінами та доповненнями), -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому йому обвинуваченні, передбаченому частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання по цій нормі закону у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

В силу частини 3 статті 78 й частини 1 та 4 статті 71 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 18.06.2020 року, остаточно призначивши йому до відбування покарання у виді 5 (п`ять) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту звернення вироку до виконання та його затримання.

Речові докази: шлакоблоки сірого кольору, пустотілі, довжиною 40 сантиметрів, шириною 20 сантиметрів, висотою 20 сантиметрів, загальною кількістю 39 штук, визнані та долучені постановою, прийнятою слідчим СВ Нововодолазького ВП Первомайського ВП ГУНП в Харківській області рядовим поліції ОСОБА_8 29.07.2020 року, й передані на зберігання під схорону розписку потерпілій ОСОБА_5 , повернути власникові (законному володільцю).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція в Харківській апеляційний суд через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, що набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1