Справа № 738/1251/21
№ провадження 1-в/738/171/2021
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

судді - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засiданнi спільне подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3
учасників судового розгляду:
прокурора - ОСОБА_4

В С Т А H О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
Державна установа «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережна комісія Менської міської ради звернулися до суду із спільним поданням про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 , посилаючись на те, що засуджений відбув 1/2 частину призначеного судом строку покарання, стягнень не має, має три заохочення, його поведінка та ставлення до праці свідчать про те, що він став на шлях виправлення, а тому заслуговує на заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, обмеженням волі.
Виклад позиції учасників судового розгляду.
Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання повідомлялися належним чином.
Засуджений ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву, в якій заперечує проти задоволення подання, просить розглянути справу без його участі.
Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні висловив думку, що засуджений підпадає під дію ст.82 КК України, але оскільки він заперечує щодо застосування до нього такої пільги, тому просив відмовити в задоволенні подання.
Встановлені судом обставини.
Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2018 року ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з моменту його затримання, з 12 грудня 2018 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_2 зараховано строк його попереднього ув`язнення з 25 по 27 грудня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21 листопада 2018 року вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2018 року залишено без змін.
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 17 квітня 2018 року набрав законної сили 21 листопада 2018 року.
Отже, на час розгляду подання ОСОБА_2 відбув більше 1/2 частини призначеного судом покарання.
З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 в місцях позбавлення волі знаходиться з 12 грудня 2018 року.
За час перебування в Новгород-Сіверській УВП (№31) порушень встановленого режиму тримання не допускав, розпорядок дня виконував, до праці не залучався, заохочень та стягнень не мав.
В ДУ «Менська ВК (№91)» відбуває покарання з 08 лютого 2019 року, де характеризується позитивно: вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, та розпорядку дня дотримується, стягнень не має, на профілактичних обліках не перебуває. Після розподілу з дільниці КДіР виявив бажання залучатися до суспільно корисної праці. Згідно з поданою засудженим письмовою заявою з 04 березня 2019 року по 21 листопада 2019 року був працевлаштований працівником господарчої обслуги установи, до роботи ставився добросовісно, отримав одне заохочення. З 21 листопада 2019 року відбуває покарання у відділенні СПС №3, де дотримується норм, що визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня виконує, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, з 09 квітня 2019 року працевлаштований на швейній дільниці підприємства установи виконання покарань, до виконання покладених на нього обов`язків ставиться добросовісно, має два заохочення, залучається до робіт з благоустрою установи та поліпшенню житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до виконання робіт ставиться добре, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі, реагує на них правильно, бере участь у реалізації програми диференційованого впливу на засуджених «Фізкультура та спорт», заходи, передбачені планом реалізації, виконує у вільний від роботи час.
Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі.
Частиною третьою статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
За змістом зазначеного кримінального закону становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і добросовісне ставлення до праці, які свідчать про сумлінне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватись й в умовах відбування більш м`якого покарання.
Ставлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній трудовій колонії, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.
Отже, законодавцем визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є правом суду, а не обов`язком і така заміна може бути застосована за певних умов.
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 дійсно відбув 1/2 частину призначеного строку покарання та став на шлях виправлення, про що свідчать його поведінка, ставлення до праці, наявність трьох заохочень та відсутність стягнень.
Однак, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є законним інтересом засудженого, а не адміністрації установи виконання покарань, а тому суд має право замінити невідбуту частину покарання більш м`яким, але в цей же час суд не пов`язаний представленими доказами і повинен приймати до уваги думку самого засудженого.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 на даний час працевлаштований у ДУ «Менська ВК (№91)», а тому, у разі заміни невідбутої частини покарання на обмеження волі він матиме самостійно шукати та оплачувати житло, самостійно працевлаштовуватись. Оскільки сам засуджений просить не застосовувати заміну невідбутої частини строку покарання більш м`яким, така заміна не покращить правове становище засудженого та не зменшить характер карально-виховного впливу на нього.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні спільного подання, оскiльки приймаючи рішення про заміну невідбутої частини покарання на обмеження волі, буде суперечити волі та інтересам засудженого ОСОБА_2 .
Керуючись ст. 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні спільного подання Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської міської ради про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким, обмеженням волі, засудженому ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1