КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11кп/824/353/2021 Категорія: ч.5 ст.27, п.6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді-доповідача: ОСОБА_3

Суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» кримінальне провадження № 0000177 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 24 червня 2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 за ч.5 ст.27, п.6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України,-

обвинуваченого: ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду продовжено обвинуваченому ОСОБА_7 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.08.2020 року включно.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що існування ризику переховування обвинувачених від суду у разі зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на альтернативний, не пов`язаний з триманням під вартою не відпав з огляду на суспільну небезпечність інкримінованих обвинуваченим дій та покарання, що загрожує їм у разі визнання їх винуватими

На переконання суду першої інстанції, наявність у ОСОБА_7 певних сімейних зв`язків та постійного місця реєстрації, хоч і свідчать на користь зменшення ризиків, однак самі по собі, без інших вагомих обставин не мінімізують ризик переховування настільки, щоб суд дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою

Крім цього, суд першої інстанції вказує на існування ризику вчинення обвинуваченим іншого злочину, оскільки відносно ОСОБА_7 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 296 та ч. 1, 2 ст. 263 КК України, що свідчить про актуальність вказаних ризиків.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт чи особисте зобов`язання.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 відсутня «розумна підозра» з точки зору фактичних підстав так і правової кваліфікації діянь, інкримінованих йому, та зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 не вчиняв спроб знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Не підтверджено жодними даними і наявність ризику того, що ОСОБА_7 буде незаконно впливати на свідків. Жодним доказом не підтверджено, що будь-хто з підозрюваних знаходиться під впливом або тиском обвинуваченого ОСОБА_7 чи знаходиться в матеріальній чи службовій залежності від нього. Не містять матеріали провадження і даних про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Звертає увагу, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має міцні зв`язки, має на утриманні батьків, піклується про свою неповнолітню доньку, проживає разом із цивільною дружиною, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, тому, вважає, що до останнього можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, розглянувши заяву захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 в якій вона просить залишити апеляційну скаргу без розгляду, перевіривши надані суду апеляційної інстанції матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 по обвинуваченню за ч.5 ст.27, п.6,11,12 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263 КК України у кримінальному провадженні № 0000177 були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу з зазначенням в ухвалі відповідних мотивів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що тяжкість одного із інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжкого злочину, покарання за вчинення якого передбачає до 15 років позбавлення волі або довічне позбавлення волі.

Посилання адвоката ОСОБА_8 в апеляційній скарзі на те що стороною обвинувачення не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які вона посилалася у клопотанні, як на підставу застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необґрунтованою та спростовується матеріалами кримінального провадження, а саме ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 24 червня 2020 року, в якій зазначаються детально всі наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про те, що у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 відсутня «обґрунтована підозра», то колегія суддів вважає необхідним зазначити, що вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного/обвинуваченого з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, переглядаючи в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, постановлену під час судового провадження до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд не може вдаватися до оцінки обґрунтованості висунутого особі обвинувачення, яке вже є предметом розгляду судом першої інстанції, а також до вирішення питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні інкримінованих їй злочинів.
Колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р., рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р.).

Посилання захисника в апеляційній скарзі на те, що судом не було враховано те, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки- має на утриманні батьків, піклується про свою неповнолітню доньку, проживає разом із цивільною дружиною, раніше не засуджувався та має позитивну характеристику, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не впливають в даному випадку на рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів та стосовно нього існують доведені ризики передбачені ст.177 КПК України

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду про необхідність продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_7 під вартою є законним, обґрунтованим і вмотивованим, постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з дотриманням вимог, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, натомість, доводи та твердження адвоката ОСОБА_8 про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а ухвали Шевченківського районного суду м.Києва від 24 червня 2020 року - без змін.

Керуючись ст. 331,404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 24 червня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.08.2020 року включно - залишити без змін

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5