ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2022 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі кримінальне провадження №0000448 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, Республіка Карелія, Лахденпохського району, с. Хійтола, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, громадянина України, українця, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

26 липня 2021 року близько 13 години (точний час вході досудового розслідування встановлено не було), ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу території домоволодіння по АДРЕСА_2 керуючись корисливим мотивом та реалізовуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав секцію металевої огорожі вартістю 429,89 гривень, належну ОСОБА_6 , чим своїми діями спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 27 липня 2021 року близько 12 години (точний час вході досудового розслідування встановлено не було), ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу території домоволодіння по АДРЕСА_2 керуючись корисливим мотивом та реалізовуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав секцію металевої огорожі вартістю 429,89 гривень, належну ОСОБА_6 , чим своїми діями спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 28 липня 2021 року близько 12 години (точний час вході досудового розслідування встановлено не було), ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу території домоволодіння по АДРЕСА_2 керуючись корисливим мотивом та реалізовуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав секцію металевої огорожі вартістю 429,89 гривень, належну ОСОБА_6 , чим своїми діями спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 29 липня 2021 року близько 13 години (точний час вході досудового розслідування встановлено не було), ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу території домоволодіння по АДРЕСА_2 керуючись корисливим мотивом та реалізовуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав секцію металевої огорожі вартістю 429,89 гривень, належну ОСОБА_6 , чим своїми діями спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Крім цього, 30 липня 2021 року близько 12 години (точний час вході досудового розслідування встановлено не було), ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу території домоволодіння по АДРЕСА_2 керуючись корисливим мотивом та реалізовуючи умисел, направлений на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав секцію металевої огорожі вартістю 429,89 гривень, належну ОСОБА_6 , чим своїми діями спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1, 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 1, 2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, попросив у потерпілої вибачення.

Під час досудового розслідування потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклали угоду про примирення.

Обвинувачений та потерпіла дійшли згоди щодо покарання за вчиненені кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1, 2 ст. 185 КК України.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч. 1, 2 ст. 185 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання судом угоди про примирення.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому зрозумілі його права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Також зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України.

Потерпіла розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Після наданих роз`яснень обвинувачений та потерпіла не заперечили проти затвердження угоди про примирення.

Прокурор не заперечив щодо затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої міри покарання.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставинах кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим Кримінальним кодексом України.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речового доказу вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати стягнути із обвинуваченого.

Арешт майна скасувати.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.373, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення укладену 25 жовтня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.1, 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді арешту строком на 3 місяці;

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речовий доказ металеву секцію паркану повернути потерпілій ОСОБА_6 .
Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 1029,72 грн витрат пов`язаних із залученням експерта для проведення товарознавчої експертизи.

Скасувати арешт майна, котрий накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06.08.2021 року.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Головуючий:/підпис/

Виготволено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя ОСОБА_1