Березівський районний суд Одеської області
09.02.2022
Справа № 494/1334/19
Провадження № 1-кп/494/54/22
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.02.2022 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
До Березівського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 14.12.2021 року вказаний обвинувальний акт прийнято до провадження.
Згідно даних обвинувального акту, 13.09.2019 приблизно о 15:00, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 , за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 вчинив сварку своїй дружині ОСОБА_4 , у ході якої у ОСОБА_5 з мотивів раптово виниклих неприязних стосунків, виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.
На виконання свого умислу на спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 в ході скарки з ОСОБА_4 , перебуваючи у кухні будинку вищевказаного домоволодіння умисно, протиправно, з метою спричинення тілесних ушкоджень кулаком правої руки завдав два удари в ліву частину обличчя ОСОБА_4 .
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_5 , схопив ОСОБА_4 за волосся та потягнув її з приміщення кухні до коридору вищевказаного будинку, де повалив потерпілу на підлогу і умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень завдав декілька ударів ногами в область тулуба та правого стегна потерпілої.
Після чого, потерпіла ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_5 на декілька хвилин вийшов з будинку на подвір`я вказаного домоволодіння, піднялась з підлоги та зайшла до приміщення кухні будинку, куди через декілька хвилин, з метою спричинення тілесних ушкоджень зайшов ОСОБА_4 та продовжуючи свої злочинні дії, умисно протиправно завдав потерпілій приблизно 5 ударів кулаком правої рику в голову.
Своїми умисними діями ОСОБА_5 , згідно з висновком експерта, спричинив ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження у вигляді синців обличчя, тулуба правого стегна та садна правого ліктьового суглоба.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні, від ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. У судовому засідання було з`ясовано ту обставину, що обвинувачений визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, зробив відповідні висновки.
В судовому засіданні прокурор зазначила, що з моменту вчинення кримінального правопорушення пройшло два роки, а відтак двохрічний строк притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні закінчився, клопотання є підставним та вона не заперечує з приводу його задоволення.
Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання ОСОБА_5 та просила закрити кримінальне провадження.
Обвинувачений підтримав подане клопотання, обвинуваченому роз`яснено положення ч. 3 ст. 285 КПК України, а також те, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є звільненням з нереабілітуючих підстав та що він має право на розгляд обвинувального акту у повному обсязі, з метою його виправдання по суті обвинувачення. Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, при цьому вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав.
Суд вивчивши матеріали кримінального провадження та клопотання, заслухавши учасників процесу, приходить до висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, виходячи з наступного.
У відповідності з вимогами ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Звільнення від кримінальної відповідальності - це врегульована законом відмова держави від засудження особи, яка вчинила злочин від застосування щодо неї примусу у формі покарання.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Згідно з положеннями ч. 1ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_5 було вчинено 13.09.2019.
При цьому, порівняльний аналіз положень ст. ст. 12, 49, ч.1 ст.125 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_5 , та в чинній редакції, свідчить про те, що чинна редакція закону не поліпшує становище обвинуваченого, тому суд вважає за необхідне застосувати правові норми кримінального закону в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, яке інкримінуються обвинуваченому.
Санкцією ч. 1ст. 125 КК України, в редакції, яка діяла на час вчинення цього злочину, передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.
Таким чином, вказаний злочин, відповідно до положень ст.12 КК України в редакції, яка діяла на час вчинення цього злочину, є злочином невеликої тяжкості.
Згідно з п.1 ч. 1ст. 49 КК України, в редакції, що діяла на момент вчинення злочину, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.
Відповідно, з моменту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 125 КК України, минуло більше двох років.
Обставини, передбачені ч.2, 3 ст.49 КК України, за наявності яких перебіг давності зупиняється, або переривається, судом не встановлено.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст. 125 КК України, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_5 , не відносяться до категорії злочинів, передбачених ч.5 ст.49 КК України, у разі вчинення яких давність не застосовується.
Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 року у справі № 345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч.1 ст.49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.
Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.
Слід зазначити, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17, провадження №13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за статтею 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.
Окрім цього, у постанові від 26 березня 2020 року (справа №730/67/16-к, провадження №51-6463км19) колегією суддів ККС зроблено висновок про те, що передбачений законом (ст.49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Таким чином, навіть за невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення, проте наявності його згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення йому підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
Витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні відсутні. Запобіжний захід не обирався. Кримінальним правопорушенням матеріальна та моральна шкода не завдана.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно вимог ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
З огляду на викладене дане кримінальне провадження слід закрити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності.
На підставі наведеного, відповідно до ч. 3 ст. 12, п. 1 ч.1 ст.49, ч. 1 ст. 122 КК України в редакції закону від 27.06.2019 року, п.1 ч.2 ст. 284 ст.ст. 285, 286, 288, 372 КПК України, суд -
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч.1 ст.49 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1