Справа № 708/301/21
Номер провадження № 1-кп/708/9/22
УХВАЛА

09 лютого 2022 року м. Чигирин

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чигирині Черкаської області в залі судових засіданьклопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000281 від 18.11.2020, за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляді у ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

До суду від захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 надійшло клопотання про тимчасовий доступ до документа з можливістю виготовлення його копії. В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначив, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження було проведено дві оперативні закупки речовини, що відповідно до висновків експертизи є наркотичними засобами.

Оперативна закупка проводиться із дотриманням вимог, встановлених «Інструкцією про порядок проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки товарів, предметів, речей, послуг, документів, засобів і речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб, незалежно від форм власності», затвердженої наказом МВС, СБУ та Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 887/1384/480.

Відповідно до Закону України «Про державну таємницю» та Зводу відомостей, що становлять державну таємницю, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України від 22.03.2001 за № 264/5455 вказана Інструкція не віднесена до державної таємниці, а згідно реєстру нормативно-правових актів, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України (17.10.2013 за № 1776/24308) має гриф обмеження доступу «Для службового користування» (№ 887/ДСК/384/ДСК/480/ДСК).

Визначити законність чи незаконність дій працівників поліції без обізнаності щодо того, який саме спосіб отримання доказів із передбачених законодавством був ними використаний, є об`єктивно неможливим, тому з метою встановлення відповідності дій слідчого та оперативних працівників Інструкції, необхідне її вивчення як стороною захисту, так і судом. Тому просив суд клопотання задовольнити, зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати захиснику обвинуваченого ОСОБА_5 адвокату ОСОБА_4 тимчасовий доступ до Інструкції про порядок проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки товарів, предметів, речей, послуг, документів, засобів і речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб, незалежно від форм власності, затверджену наказом МВС, СБУ та Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 № 887/1384/480 у поточній редакції, шляхом ознайомлення з нею, отриманням завіреної копії для передачі до суду із забезпеченням порядку дотримання нерозголошення відомостей, які становлять службову інформацію, яка знаходиться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 подане клопотання підтримав та просив суд його задовольнити. Додатково пояснив, що дослідження змісту вказаної інструкції необхідно для встановлення допустимості наявних у кримінальному провадженні доказів.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника та просив суд його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення вказаного клопотання заперечував, суду пояснив, що зміст цієї Інструкції жодним чином не впливає на допустимість доказів.

Заслухавши учасників, дослідивши подане захисником клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

До заходів забезпечення кримінального провадження пунктом 5 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України віднесено тимчасовий доступ до речей і документів.

Загальні положення тимчасового доступу до речей і документів регламентовані Главою 15 Кримінального процесуального кодексу України.

Зі змісту абз. 1 ч. 1 ст. 159 КПК України вбачається, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документі визначені статтею 160 КПК України, відповідно до якої у клопотанні серед іншого зазначається про можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Виходячи із обґрунтувань поданого захисником - адвокатом ОСОБА_4 клопотання вбачається, що Інструкція про порядок проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки товарів, предметів, речей, послуг, документів, засобів і речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб, незалежно від форм власності не є доказом у даному провадженні, необхідність її дослідження обумовлена наявною у сторони захисту потребою провести оцінку зібраних стороною обвинувачення доказів на предмет їх допустимості.

У свою чергу відповідно до статті 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 КПК України закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» (Закон № 2939-VI зі змінами).

Відповідно до статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За загальним правилом публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 6 Закону № 2939-VI публічною інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

Визначення службової інформації надано у статті 9 вказаного Закону, відповідно до якого до службової може належати така інформація:

1) що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень;

2) зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.

Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування". Доступ до таких документів надається відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Тобто, під час прийняття та затвердження спільним наказом МВС, СБУ та Міністерства доходів і зборів України «Інструкції про порядок проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки товарів, предметів, речей, послуг, документів, засобів і речовин, у тому числі заборонених до обігу, у фізичних та юридичних осіб, незалежно від форм власності», з урахуванням її змісту та значення, наявного суспільного інтересу та можливості завдання істотної шкоди розголошенням зафіксованої у ній інформації, можливих інших негативних наслідків, вказаній інструкції був наданий гриф «для службового користування», що виключає можливість її оприлюднення.

Також суд враховує, що відомості Інструкції не можуть бути доказом у справі, а необхідні стороні захисту для перевірки на предмет допустимості наявних у сторони обвинувачення доказів. У свою чергу критерієм допустимості доказу є отримання його у порядку, встановленому цим Кодексом (ст. 86 КПК України), відповідно сторона захисту не позбавлена можливості ставити під сумнів допустимість кожного окремого доказу чи сукупності доказів, у випадку встановлення факту отримання такого доказу з порушенням порядку, визначеного Кримінальним процесуальним кодексом України.

Під час розгляду вказаного клопотання суд також враховує висновки колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладені у постанові від 17 листопада 2021 року по справі № 712/13887/17 (провадження № 51-1454км20) відповідно до яких відомості про номенклатуру, фактичну наявність спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки: устаткування, апаратури, приладів, пристроїв, програмного забезпечення, препаратів та інших виробів, призначених (спеціально розроблених, виготовлених, запрограмованих або пристосованих) для негласного отримання інформації, що розкривають найменування, принцип дії чи експлуатаційні характеристики технічних засобів розвідки, спеціальних технічних засобів чи спеціальної техніки, призначених для здійснення та забезпечення оперативно-розшукової, контррозвідувальної чи розвідувальної діяльності, становлять державну таємницю. ВС підкреслив, що володіння зазначеними відомостями без належних на то підстав дає змогу зацікавленій стороні впливати на результати такої діяльності, що створює загрозу національним інтересам і безпеці. З цих причин, обумовлених потребою зберігати таємні поліцейські методи розслідування злочинів, ст. 246 КПК України передбачено обмеження обов`язку розкриття у кримінальному провадженні відомостей про факт і методи проведення НСРД.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 131, 159, 309, 350 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1