08.10.2021
Справа № 642/3928/21
Провадження № 1-кс/642/3773/21
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернувся прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що У провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 30.01.2021 за ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 12.08.2021 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у тому, що останній, будучи поліцейським та працівником правоохоронного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, без передбаченого законом дозволу, придбав та у подальшому носив при собі бойові припаси, поки його протиправна діяльність 30.01.2021 о 04:37 неподалік від будинку

АДРЕСА_1 не була припинена працівниками правоохоронного органу.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова 19.08.2021 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком 2 місяці.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 згідно з наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 20.01.2021 №17о/с на підставі наказу Національної поліції України від 23.12.2020 №1021 «Про організаційно-штатні зміни в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області», згідно з пунктом 2 частини 1 статті 65 Закону України «Про Національну поліцію», переміщений на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Таким чином, ОСОБА_4 є поліцейським у розумінні статті 17 Закону України «Про Національну поліцію», а відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» - є працівником правоохоронного органу.

Згідно з приписами пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 , як поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до пунктів 1, 3, 10, 26 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 , як поліцейський, крім іншого, уповноважений на: здійснення превентивної та профілактичної діяльності, спрямованої на запобігання вчиненню правопорушень; вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях; здійснення оперативно-розшукової діяльності відповідно до закону.

Усупереч вищевказаному обов`язку дотримуватися вимог чинного законодавства України, а також попри покладені службові повноваження у сфері протидії кримінальним правопорушенням, у ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час виник злочинний умисел, направлений на придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_4 , розуміючи, що згідно з пунктом 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII (із змінами, внесеними згідно з Постановою ВРУ від 24.01.1995 № 19/95-ВР), зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ) не можуть перебувати у власності громадян, а також усвідомлюючи, що відповідно до Спеціального порядку набуття права власності громадянами на окремі види майна, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 №2471-XII, громадяни за особливою процедурою набувають права власності лише на: вогнепальну гладкоствольну мисливську зброю; на вогнепальну мисливську нарізну зброю (мисливські карабіни, гвинтівки, комбіновану зброю з нарізними стволами); газові пістолети, револьвери і патрони до них, заряджені речовинами сльозоточивої та дратівної дії; холодну зброю та пневматичну зброю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду; будучи обізнаним, щодо вимог закону, а саме (у розумінні п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами», а також правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 31.05.2018, ухваленій у справі 127/27182/15-к, відповідно до якої норма ст. 263 КК України є субсидіарною і для розуміння незаконності поводження зі зброєю, вимагає аналізу відповідного закону. При цьому поняття "закон", яке використав законодавець, має розширене тлумачення і включає в себе законодавство у цілому, в тому числі нормативні акти, що регулюють відповідні правовідносини, порушення яких утворює об`єктивну сторону складу злочину, передбаченого ст. 263 КК України) Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 № 576, а також відповідно до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за №637/3077, обіг патронів до бойової зброї (у тому числі нарізної короткоствольної) обмежено, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, придбав, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі тридцять два патрони, які відповідно до висновку судової балістичної експертизи від 14.04.2021 №СЕ-19/121-21/2011-БЛ, проведеної експертами Харківського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, є бойовими припасами виготовленими промисловим способом та придатними для стрільби бойовими пістолетними патронами калібру 9х18, призначеними для стрільби з нарізної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (пістолети, пістолети кулемети), які у подальшому носив при собі до припинення такої протиправної діяльності працівниками правоохоронних органів, що мало місце за наступних обставин.

Так, 30.01.2021 близько 03:15 екіпажем Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП НП України «КУПОЛ-2101» під час патрулювання в районі будинку 65/61 по проспекту Індустріальному місті Харкові був зупинений автомобіль «МАЗДА-6», з прикріпленим державним номерним знаком НОМЕР_1 , який не належить даному автомобілю. В салоні автомобілю перебували водій - ОСОБА_6 , а також, пасажир ОСОБА_4 . Працівниками патрульної поліції, за наявності підстав, щодо ОСОБА_6 здійснювалося провадження у справі про адміністративне правопорушення, під час якого останнього було скеровано для проведення огляду до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер», який розташований за адресою: місто Харків, вулиця Шевченка, 26. В цей же час ОСОБА_4 сів за кермо зазначеного автомобілю та різко почав рух, проте, поблизу будинку №43 по проспекту Індустріальному у місті Харкові, не впорався з керуванням та допустив почергове зіткнення з двома автомобілями, що знаходилися на узбіччі. У зв`язку з викладеним щодо ОСОБА_4 здійснювалося провадження у справі про адміністративне правопорушення, під час якого, у порядку, передбаченому статтею 34 Закону України «Про Національну поліцію», 30.01.2021 близько 04:37 проведено поверхневу перевірку речі сумки ОСОБА_4 , у якій виявлено та вилучено посвідчення оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Індустріального відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, а також тридцять два патрони, які відповідно до висновку судової балістичної експертизи від 14.04.2021 № СЕ-19/121-21/2011-БЛ, проведеної експертами Харківського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, є бойовими припасами виготовленими промисловим способом та придатними для стрільби бойовими пістолетними патронами калібру 9х18, призначеними для стрільби з нарізної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (пістолети, пістолети-кулемети).

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на ризики.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, посилались на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

У провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000183 від 30.01.2021 за ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 12.08.2021 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами у їх сукупності, зокрема:

-електронним рапортом співробітника чергової частини ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про надходження повідомлення про правопорушення, зареєстрованим у ЄО за № 2268 від 30.01.2021;

-електронним рапортом співробітника чергової частини ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області про надходження повідомлення про правопорушення, зареєстрованим у ЄО за №2273 від 30.01.2021;

-протоколом огляду місця події від 30.01.2021, під час якого вилучено тридцять два патрони, які є бойовими припасами, тобто предметами, цивільний обіг яких обмежено;

-рапортом оперативного співробітника ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області щодо встановлення факту скоєння кримінального правопорушення та особи, причетної до нього;

-рапортом співробітника УПП в Харківській області ДПП щодо встановлення факту скоєння кримінального правопорушення та особи, причетної до нього;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який під час огляду місця події 30.01.2021 виявив та вилучив вищевказані патрони;

-висновком судової балістичної експертизи від 14.04.2021

№ СЕ-19/121-21/2011-БЛ, відповідно до якого тридцять два патрони є бойовими припасами виготовленими промисловим способом та придатними для стрільби бойовими пістолетними патронами калібру 9х18, призначеними для стрільби з нарізної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (пістолети, пістолети-кулемети);

-речовими доказами - тридцятьма двома патронами, які є бойовими припасами згідно з вищезазначеним висновком судової балістичної експертизи;

-висновком службового розслідування, що проводилося ГУНП в Харківській області;

-наказом про призначення ОСОБА_4 на посаду;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , якими під час виконання службових обов`язків співробітників патрульної поліції, разом з іншими поліцейськими виявлено факт скоєння кримінального правопорушення та особу, причетну до нього;

-протоколами допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 очевидців кримінального правопорушення;

-документами УПП в Харківській області ДПП щодо здійснення 30.01.2021 провадження у справах про адміністративне правопорушення;

-документами ГУНП в Харківській області щодо відсутності на обліку управління, територіальних та структурних підрозділів, вищевказаних тридцяти двох патронів, які є бойовими припасами;

-речовими доказами відеозаписами з боді-камер співробітників патрульної поліції, на які зафіксовано події, що мали місце 30.01.2021.

Відповідно до ч.1ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозри кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

За змістом ст.178КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого

ч. 1 ст. 263 КК України, санкцією якого передбачено покарання на строк до семи років позбавлення волі. Таким чином, у органу досудового розслідування мається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, приймаючи до уваги, що він може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом впливу незаконними засобами на свідків та протиправно перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки ОСОБА_4 є службовою особою правоохоронного органу та наділений владою і службовими повноваженнями на застосування заходів примусу та адміністративного впливу на громадян, а також вивченням особи підозрюваного, при розгляді клопотання прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення);та п.2(наявність ризику, передбаченогост.177 КПК України) переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає що клопотання слід задовольнити, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що на переконання суду, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та зможе запобігти заявленим ризикам.

Керуючись ст.ст.32, 110, 131, 132, 176-178, 179, 183, 184,193, 194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, розлученого, працюючого на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділу поліції №1 Харківського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції в Харківській області, маючого вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяця, але в рамках досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці, але в рамках досудового розслідування, такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну місця проживання.

Термін дії ухвали два місяці.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухали виготовлений 08.10.2021.

Слідчий суддя ОСОБА_1