У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.02.2022 Справа №607/2545/22

провадження № 1-кс/607/858/2022

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,
встановила:

ОСОБА_3 подав до слідчого судді скаргу, у якій просить скасувати постанову від 31 грудня 2021 року про закриття кримінального провадження № 0000223 від 11 листопада 2021 року. В обґрунтування таких вимог зазначає, що вказана постанова винесена із порушенням ч. 2 ст. 9, ст. 91 КПК України, що суперечить завданню кримінального провадження та порушує його права.

У судовому засіданні ОСОБА_3 вказані вимоги підтримав з підстав, викладених у скарзі, та просив їх задовольнити. Додав, що у провадженні не проведено усі необхідні слідчі дії, а тому числі і ті, на які вказав слідчий суддя, скасовуючи чергову постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Слідчий ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, подавши клопотання про розгляд справи без її участі.
Слідчим суддею витребувано матеріали кримінального провадження № 0000223 від 11 листопада 2021 року.
Заслухавши пояснення, розглянувши скаргу та додані до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків:
в провадженні третього слідчого відділу /з дислокацією в м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, перебувало кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000223 від 11 листопада 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України /далі Кримінальне провадження/.
Відомості щодо Кримінального провадження внесені на підставі зави ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та на виконання ували слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2021 року /справ № 607/18735/21/.
Отже, ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні є заявником, відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України.
31 грудня 2021 року старший слідчий третього слідчого відділу /з дислокацією у м. Тернополі/ ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 винесла постанову про закриття Кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю в діянні слідчого третього слідчого відділу ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України /далі також може вживатись як Спірна постанова/.
У матеріалах провадження відсутні докази отримання ОСОБА_3 копії Спірної постанови.
З огляду на, це слідчий суддя вважає прийнятними надані ОСОБА_3 документи, згідно яких копія Спірної постанови отримана ним не раніше 09 лютого 2022 року, коли була направлена йому прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_6 /супровідний лист з додатком № 31-168ВИХ-22 від 09 лютого 2022 року/.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. /ч. 1 ст. 2 КПК України/

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню зокрема: подія кримінального правопорушення /час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення/; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Статтею 284 КПК України визначені підстави до закриття кримінального провадження. Однією із них є встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення /п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України/.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне правопорушення, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, з метою виконання зазначених вище завдань кримінального провадження, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже і способом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих /розшукових/ дій.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчими /розшуковими/ є дії, спрямовані на отримання /збирання/ доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета такої функції полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед слідчим суддею постає низка завдань: а/ запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б/ відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в/ надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідну постанову, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження доказів, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення.

Прийняттю Спірної постанови передувало вчинення єдиної слідчої /розшукової/ дії, а саме допит ОСОБА_5 як свідка.
Не було здобуто показань заявника.
Наявні у матеріалах Кримінального провадження повістки про виклик до слідчого ОСОБА_3 сприймаю критично, адже відсутні докази як їх направлення останньому так і отримання їх ним.
Також слідчий не виконала тих дій, які сама ж запланувала. Зокрема, 28 грудня 2021 року вона надіслала до КНП «Тернопільська центральна районна лікарня» запит № 12-31/23507вих-21 від 28 грудня 2021 року у якому просила повідомити: чи звертався ОСОБА_3 упродовж жовтня-грудня 2021 року щодо надання йому медичної допомоги; чи перебував /перебуває/ ОСОБА_3 упродовж жовтня-грудня 2021 року на стаціонарному або амбулаторному лікуванні, якщо так, то в який період часу /з якого часу/, в якому відділенні, з яким діагнозом.

Однак відповідь на даний запит у матеріалах Кримінального провадження відсутня.
При цьому, слідчий залишила поза увагою, що відповідно до п.п. 2, 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, для встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень, а також розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням, вона зобов`язана призначити експертизу.
Такі факти, без сумніву, вплинули на об`єктивність і повноту досудового розслідування у Кримінальному провадженні.
Таким чином, рішення слідчого про закриття Кримінального провадження є передчасним, оскільки його прийняттю не передувало проведення належного досудового розслідування із встановленням фактичних обставин справи, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 9, 303, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
скаргу задовольнити.
Скасувати постанову, винесену 31 грудня 2021 року старшим слідчим третього слідчого відділу /з дислокацією у м. Тернополі/ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000233 від 11 листопада 2021 року.
Матеріали кримінального провадження № 0000233 від 11 листопада 2021 року, після виготовлення та проголошення повного тексту ухвали, повернути до органу досудового розслідування.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1