Справа № 382/1063/20
Номер провадження 1-кс/373/173/21
УХВАЛА
17 травня 2021 року м. Переяслав

Суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі:

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000367 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.2 та ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

встановив:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.09.2020 в цьому кримінальному провадженні визначено головуючого суддю Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 11.09.2020 у зазначеному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

14.05.2021 на адресу суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 . Для розгляду вказаної заяви протоколом авторозподілу судової справи від 14.05.2021 було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Заява обвинуваченого мотивована тим, що під час досудового розслідування прокурором не було вручено йому копію обвинувального акту та реєстру матеріалів. Виявивши зазначені недоліки, суддя ОСОБА_4 не повернула обвинувальний акт прокурору, а призначила справу до розгляду. 25.02.2021 у приміщенні суду суддя ОСОБА_4 дала вказівку ОСОБА_3 отримати обвинувальний акт та скласти відповідну розписку, яку він написав на бланку, що був наданий судом. При цьому, чинним КПК України чітко визначений порядок вручення обвинувального акту він має бути вручений прокурором, а суд не може перебирати на себе функції обвинувачення. Вказані дії свідчать про те, що суддя ОСОБА_4 має приязне ставлення до сторони обвинувачення, сприяє їй та закриває очі на явні порушення прав обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав свою заяву. Також доповнив її, зазначивши, що під час підготовчого судового засідання 25.02.2021 суддя ОСОБА_4 замість того, щоб, відкривши засідання, оголосити про надходження заяви про відвід та відкласти засідання на період розгляду цієї заяви, влаштувала йому фактичний допит.
Одразу після дослідження судом обвинувального акту та доказів його вручення обвинуваченому на досудовому розслідуванні він заперечив щодо їх дослідження, зважаючи на те, що це не стосується розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_4 .
Прокурор, представник потерпілого та суддя ОСОБА_4 повідомлені про час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з`явилися, заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

Судом досліджені журнали судових засідань від 25.02.2021 і 14.05.2021 та записи фіксування цих засідань технічними засобами.

Під час дослідження технічного запису фіксування підготовчого судового засідання від 25.02.2021 із залученням спеціаліста ОСОБА_5 встановлено, що запис зроблений із значним накладенням стороннього звуку, що унеможливлює відтворення змісту спілкування учасників цього засідання. При цьому відеозапис не пошкоджений та з нього вбачається, що приблизно о 14:21 прокурор надає судді пакет документів, який після огляду, вона передає обвинуваченому.

При дослідженні технічного запису фіксування підготовчого судового засідання від 14.05.2021 встановлено, що напочатку засідання суддею задавалися питання обвинуваченому щодо уточнення місць його фактичного та зареєстрованого проживання, а також обставини неотримання ним судових викликів, направлених за цими адресами.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні (п.п. 126, 127) у справі «Агрокомплекс проти України» (Заява № 23465/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що стосовно питання «безсторонності» у розумінні пункту 1 статті 6, в усталеній практиці цього суду чітко визначено, що стосовно цієї вимоги існують два критерії: суб`єктивний і об`єктивний. Передусім, суд має бути безстороннім з суб`єктивної точки зору, тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-яку особисту прихильність або упередженість чи зацікавленість. Якщо немає доказів протилежного, діє презумпція особистої безсторонності. По-друге, суд має також бути безстороннім з об`єктивної точки зору - тобто, забезпечувати достатні гарантії для виключення будь-якого обґрунтованого сумніву з цього приводу. Зокрема, при застосуванні об`єктивного критерію необхідно визначити, чи існують, окрім поведінки самих суддів, безсумнівні факти, що можуть служити підставою для сумніву в їхній безсторонності.

При вирішенні питання щодо наявності у певній справі обґрунтованих підстав для сумніву у дотриманні цих вимог, позиція відповідної особи має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальним при цьому є те, чи можна вважати такий сумнів об`єктивно обґрунтованим.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Відповідно до приписів п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Частиною 4 статті 107 КПК України передбачено, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань в суді під час судового провадження, є обов`язковим.

Оцінюючи твердження обвинуваченого щодо небезсторонності судді ОСОБА_4 під час судового засідання 14.05.2021 суд доходить висновку про їх безпідставність, оскільки суддею на початку засідання уточнювались дані щодо місця проживання обвинуваченого задля забезпечення належного вручення останньому судових викликів та повідомлень з метою забезпечення його прав, передбачених КПК України. При цьому, будь-яких висловів чи дій, які б вказували на упередженість судді ОСОБА_4 не встановлено. Неявка обвинуваченого у судові засідання протягом тривалого часу та повернення поштових відправлень, направлених на адреси проживання обвинуваченого, без їх вручення останньому цілком обґрунтовують необхідність з`ясування цих обставин на початку судового засідання саме в обвинуваченого.

При дослідженні доказів судом оглянуто обвинувальний акт з додатками до нього. Оскільки питання відповідності обвинувального акту та додатків до нього, а також розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування після його завершення відноситься до стадії підготовчого провадження, судом вони враховуються лише у частині розгляду заяви про відвід судді. На цій підставі також відкидаються доводи обвинуваченого, зазначені у заві про відвід, щодо нормативних приписів порядку та суб`єктів «надання копії обвинувального акту як підозрюваному, так і його захиснику».

Оскільки питання про прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, відноситься до стадії підготовчого провадження, а оцінку таким рішенням відповідно до положень ст. 24 КПК України має право надавати лише суд вищої інстанції в порядку апеляційного та/чи касаційного оскарження, суд відкидає ці доводи обвинуваченого як підставу для заявленого відводу судді.

Надати відповідну оцінку діям судді ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні 25.02.2021 у контексті заявленого їй відводу, у тому числі обставинам надання пакету документів прокурором судді та подальшої його передачі обвинуваченому, суд не може через технічні проблеми запису звуку фіксування цього судового засідання, які позбавляють можливості почути та оцінити висловлювання судді та інших учасників судового засідання.

У зв`язку з цим при розгляді зазначеної заяви про відвід не має можливості оцінити та усунути виниклі в обвинуваченого сумніви в неупередженості судді ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні 25.02.2021, а також усунути можливі сумніви у такій безсторонності в стороннього спостерігача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 81, 82 КПК України, суд, -

постановив:

Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000367 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ч.2 та ч.3 ст.191, ч.1 ст.366 КК України задовольнити та передати цю справу до канцелярії суду для виконання вимог закону.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1