Справа № 583/953/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" березня 2021 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000656 від 20.12.2020 року по обвинуваченню
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рибальське, Охтирського району Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, пенсіонера, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
за ч.2 ст.286 КК України, -

з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

20.12.2020 року близько 11 год. 05 хв. ОСОБА_3 здійснював керування автомобілем «ВАЗ 21043», бежевого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_1 », та рухався на ньому по другорядній дорозі вул. Чкалова в м. Охтирка Сумської області до перехрестя нерівнозначних доріг з головною дорогою вул. Батюка. Водій ОСОБА_3 , діючи усупереч вимогам п. 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, спостерігаючи велосипедиста, який рухався в напрямку подальшої траєкторії руху автомобіля, в умовах наближення велосипедиста не впевнився в безпеці початку та подальшої зміни напрямку руху при здійсненні маневру повороту праворуч на головну дорогу вулиці Батюка, та внаслідок такої кримінальної протиправної недбалості допустив зіткнення передньою правою частиною з правим пером передньої вилки, рами і кронштейну кріплення заднього колеса велосипедиста під керуванням ОСОБА_5 , який рухався по діагоналі проїзної частини, в напрямку зліва на право відносно руху автомобіля «ВАЗ 21043» по головній дорозі вулиці Батюка, порушуючи при цьому п.п. 1.5, 11.3 Правил дорожнього руху України, намагаючись певернути проїзну частину в невстановленому місці.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної при оди велосипедист ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми. Забій речовини головного мозку. Перелом тім`яної кістки зліва. Епідуральна гематома скроневої долі зліва. Закритий перелом лівої ключиці зі зміщенням. Підшкірна гематома правої гомілки . Вказані тілесні ушкодження небезпечні для життя і за цією ознакою, згідно з пунктом 2.1.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перишкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Вбачається, що невиконання водієм ОСОБА_3 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виниклою подією та її наслідками у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тяжкого тілесного ушкодження.

Такі дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 20.12.2020 року близько 11 год. 05 хв. допустив наїзд на потерпілого за обставин викладених в обвинувальному акті.
Потерпілий в судовому засіданні претензій до обвинуваченого не мав.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні пред`явленого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими.
Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільно відшкодував матеріальну шкоду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує: суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, розкаявся в скоєному, скоєний ним злочин має необережний характер, пенсіонер, є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, за місцем проживання характеризується позитивно, добровільно відшкодував завдану потерпілому матеріальну шкоду, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні дитину-інваліда ІІ групи. Також суд враховує висновок органу пробації, згідно якого ризик вчинення кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький.
Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, якийраніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з урахуванням вищевказаних обставин справи, відсутність претензій у потерпілого, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу.

При цьому суд, враховуючи особу винного, який є учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, має на утриманні дитину інваліда другої групи, проживає у сільській місцевості, ступінь його вини, яка є обопільною із потерпілим, вважає необхідним не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають відшкодуванню на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у кримінальному провадженні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі ст. 174 ч. 4 КПК України підлягає вирішенню питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23.12.2020 року

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 374-376, 394-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75, ст.76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 , (РНОКПП НОМЕР_2 ) в дохід держави 4576,60 грн. в рахунок відшкодування витрат за проведення експертиз .
Речові докази: автомобіль марки ВАЗ 21043 бежевого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , шасі ( НОМЕР_3 ), який згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ- НОМЕР_4 належить ОСОБА_6 та володільцем якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - повернути ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , скасувавши арешт вказаного автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 23 грудня 2020 року.

Речовий доказ: велосипед червоного кольору, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду від 23 грудня 2020 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1