ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/685/21 Справа № 193/118/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на вирок Софіївського районного суду від 16 грудня 2020 року щодо неповнолітнього

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, неповна середня освіта, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000083,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції:
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_9
законного представника ОСОБА_10
обвинуваченого

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком Софіївського районного суду від 16 грудня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_6 покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим до відбуття покарання на строк 3 роки.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 рік та покладенні на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Вирішено долю речових доказів.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 05 лютого 2019 року, приблизно о 20:00 годині, будучи неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за місцем мешкання знайомого ОСОБА_11 , в будинку АДРЕСА_1 . В цей час неповнолітній ОСОБА_6 помітив у ОСОБА_11 мобільний телефон марки NOKIA С2-01, чорного кольору та у нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою. Одразу після цього, неповнолітній ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, зловживаючи довірою з боку ОСОБА_11 , основаною на знайомстві з останнім, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у потерпілого вищевказаний мобільний телефон, переконавши, що поверне телефон одразу після закінчення телефонної розмови, при цьому достовірно знаючи, що повертати майно він не буде.
Потерпілий ОСОБА_11 будучи впевненим, що неповнолітній ОСОБА_6 поверне йому майно, передав останньому мобільний телефон марки NOKIA С2-01, чорного кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №772/19 від 01.03.2019 року становить 250 гривні.
Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 , отримавши від потерпілого ОСОБА_11 вищевказаний мобільний телефон та скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, утримуючи зазначене майно, пішов з місця вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому, розпорядився вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 250 грн.
Окрім того, неповнолітній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи повторно, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, прийшов до огородженої території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_12 .
Після чого, неповнолітній ОСОБА_6 продовжуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, 20.08.2019 року о 17:00 годині через незачинену металеву вхідну хвіртку проник на вищевказану огороджену територію домоволодіння, де пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, з метою подальшого таємного викрадення майна, відчинив металопластикове вікно в літній кухні та проник в середину. Перебуваючи в приміщенні вище зазначеної літньої кухні, неповнолітній ОСОБА_6 з дерев`яної полички кухонної шафи викрав мобільний телефон bravis A553 Discovery, діагональ дисплея 5,5, чорного кольору вартістю 930 гривень, портативну батарею «XIOMI MI Power Bank» 20800 mAh, чорного кольору, вартістю 450 гривень. Після чого покинув вище зазначене приміщення.
Знаходячись на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 , неповнолітній ОСОБА_6 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, проник до незамкненого автомобіля марки «FORD TRANSIT» з номерним знаком НОМЕР_1 , червоного кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_13 , де з під водійського сидіння викрав револьвер марки STALKER MOD. R1-F 4,5, чорного кольору, вартість якого згідно товарознавчої экспертизи № 3774/19 від 12.11.2019 року, становить 2484 гривень.
Довівши свої злочинні дії до завершення неповнолітній ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, обернувши його на свою користь, чим спричинив матеріальні збитки на загальну суму 3864 грн.
В апеляціях:
- прокурор просить вирок суду змінити, в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати засудженим ОСОБА_6 та призначити покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 1 ст. 190 КК України 30 годин громадських робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_6 покарання шляхом поглинання менш суворого більш суворим до відбуття покарання на строк 3 роки.

Відповідно до ст. 75, 104 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

В обґрунтовані прокурор вказує, що ОСОБА_6 вчинив злочини будучи неповнолітнім, проте при призначенні покарання, суд допустив порушення правил передбачених ст. 61 КК України та призначив покарання ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі, що є неприпустимим.

Заслухавши прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, обвинуваченого, його захисника та законного представника обвинуваченого, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, в апеляції прокурора не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, при призначенні ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.190 КК України, заслуговують на увагу.
Так, згідно вироку, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, та за ч. 1 ст. 190 КК України призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент вчинення злочину, а саме 05 лютого 2019 року, був неповнолітньою особою.
Між тим, згідно із ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив зазначені злочини будучи неповнолітнім.
Однак, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог закону та призначив ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік, у зв`язку з чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Пункт 4 частини 1 статті 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду підлягає зміні, що не є погіршенням становища обвинуваченого, тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 - задовольнити.
Вирок Софіївського районного суду від 16 грудня 2020 року щодо неповнолітнього ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.3 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000083, змінити в частині призначеного покарання.
Вважати ОСОБА_6 засудженим до покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

- за ч. 1 ст. 190 КК України до 30 годин громадських робіт.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1(один) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4