ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 635/4806/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/859/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
засудженого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, -
В С Т А Н О В И Л А:
Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Харківського районного суду Харківської області з клопотанням про зарахування в строк відбуття покарання, строку попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України, а саме строку його попереднього ув`язнення з 09 серпня 2019 року по 26 листопада 2019 року, тобто строк перебування його в Київському слідчому ізоляторі №13 під час перегляду вироку Верховним Судом та участі у судових засіданнях відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що вимоги засудженого ОСОБА_7 про зарахування в строк відбування покарання періоду часу, протягом якого він тримався в Київському слідчому ізоляторі у зв`язку з розглядом касаційної скарги на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2018 року, куди був переведений 14 серпня 2019 року на підставі ухвали Верховного Суду від 04 червня 2019 року, не підлягають задоволенню, оскільки такий строк в розумінні абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) не є строком попереднього ув`язнення.
Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2020 року - скасувати та застосувати до нього вимоги ч.5 ст. 72 КК України в період з 09.08.2019 року по 17.11.2019 року.
В обґрунтування вимог посилається на незаконність вказаної ухвали, оскільки відповідно до ст. 72 КК України в строк попереднього ув`язнення необхідно зараховувати період строку вибуття з колонії по ухвалення рішення Верховним Судом.
Заслухавши доповідь судді, доводи засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу в повному обсязі та просили її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав
Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2018 року за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 311, ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Ленінського районного суду міста Полтави від 12 грудня 2014 року остаточне покарання ОСОБА_7 призначено у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_7 в строк відбування покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 11 лютого 2013 року по 16 серпня 2013 року включно та з 25 липня 2016 року по 21 вересня 2016 року включно.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2018 року залишений без змін. Вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2018 року набрав законної сили 07 лютого 2019 року.
Як вбачається зі змісту ухвали Полтавського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року та рапорту начальника варти Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№23)» від 07 лютого 2019 року, ОСОБА_7 взято під варту в залі Полтавського апеляційного суду 07 лютого 2019 року у зв`язку з набранням вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2018 року законної сили.
Отже, ОСОБА_7 був затриманий та направлений для відбування покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2018 року після набрання ним законної сили та з цього моменту вже вважався засудженою особою.
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, строк перебування засудженого ОСОБА_7 в Київському слідчому ізоляторі №13 під час перегляду вироку Верховним Судом та участі у судових засіданнях, не є строком попереднього ув`язнення, а тому зарахуванню в строк відбування покарання засудженого, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України(в редакції Закону № 838-VIII), не підлягає.
Отже колегія суддів, погоджується з висновками районного суду щодо безпідставності доводів засудженого ОСОБА_7 , про не зарахування йому в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення, в період перегляду вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05 листопада 2018 року Верховним Судом.
Положення п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України в ред.26.11.2015р., відповідно до яких у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження, на засудженого ОСОБА_7 не розповсюджуються , оскільки п. ґ ч. 5 ст. 72 КК України в ред.26.11.2015р. має на увазі перебування засудженої особи (вирок щодо якої набрав чинності) в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій в іншому кримінальному провадженні або участі у судовому розгляді іншого кримінального провадження, вирок за яким ще не ухвалено або не набрав чинності.
За таких обставин, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому попереднього ув`язнення у строк відбування покарання із співвідношення один день тримання під вартою відповідає двом дням позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 року), належить залишити без задоволення, а ухвалу районного суду залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 405,407 КПК України колегія суддів,-
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 31 серпня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого про зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді -