Провадження № 11-кп/4820/342/21
Справа № 678/489/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 335 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 лютого 2021 року,-
в с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 лютого 2021 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Летичів Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працюючого касиром-експертом в ПТ «Ломбард Приват» ОСОБА_9 і компанія», жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 335 КК України та від покарання звільнено на підставі ст.ст. 74 ч. 5, 49 п. 2 ч. 1 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014), у зв`язку із закінченням строків давності.
Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1144 грн. процесуальних витрат.
Застосований відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання постановлено скасувати.

Як вбачається з вироку, ОСОБА_8 , перебуваючи на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , являючись військовозобов`язаним у зв`язку із призовом на військову службу у Збройні Сили України відповідно до Указу Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2016 році" № НОМЕР_1 від 29.03.2016 р., будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, 05 травня 2016 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_2 , отримав повістку для призову на строкову військову службу, згідно з якою йому необхідно було прибути о 08 годині 06 червня 2016 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки в Збройні Сили України на строкову військову службу та подальшого проходження військової служби у військовій команді НОМЕР_2 . Зміст повістки ОСОБА_8 було роз`яснено та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 335 КК України, за ухилення від призову на строкову військову службу.
Незважаючи на свою обізнаність в обов`язку прибути о 08 годині 06 червня 2016 року у ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправки в Збройні Сили України на строкову військову службу та подальшого проходження військової служби у військовій команді НОМЕР_2 , ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою ухилення від виконання свого обов`язку, передбаченого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», згідно з яким громадяни зобов`язані прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату зокрема для призову на військову службу, будучи за станом здоров`я придатним для проходження військової служби, не маючи передбачених вищевказаним Законом підстав, які б звільняли його від призову на строкову військову службу, без поважних на те причин не прибув у встановлений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 для відправки на строкову військову службу у Збройні Сили України та подальшого проходження військової служби у військовій команді НОМЕР_2 та не повідомив про причини своєї неявки, а в період з 01.06.2016 р. до 27.09.2016 р. перебував на тимчасових заробітках у республіці Польща, чим свідомо ухилився від призову на строкову військову службу.
В апеляційній скарзі захисник та обвинувачений ОСОБА_8 просять вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України через те, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості ОСОБА_10 в суді у вчиненні цього злочину і закрити кримінальне провадження відповідно до п.5 ч.1 ст. 407, п.п. 3, 4 ст. 409, п.1 ч.2 ст. 412, п.2 ст. 413 КПК України.
Вказують, що вирок суду є незаконним та необґрунтованими, оскільки суд взяв до уваги суперечливі докази. Вважають, що показання свідка ОСОБА_11 , протокол слідчого експерименту за його участю, показання свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є недопустимими доказами.
Зазначають, що сам факт підпису на розписці не свідчить про те, що ОСОБА_8 отримав повістку про виклик до військкомату, а показання обвинуваченого в тому, що такої повістки він не отримував, нічим не спростовані.
Апелянти вважають, що матеріали провадження, на які посилається суд, є недопустимими доказами. Вказані міркування суду не доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні постановленого йому у вину кримінального правопорушення, оскільки не мітять будь-яких відомостей його причетності до вчиненого кримінального правопорушення.
Суд безпідставно не взяв до уваги покази допитаної в справі ОСОБА_14 про те, що їй нічого не було відомо про вручення обвинуваченому повістки. Також, вважають, що суд безпідставно відхилив обґрунтовані та вмотивовані посилання сторони захисту на те, що окремі процесуальні дії та процесуальні рішення під час досудового розслідування вчинені не уповноваженими особами, усупереч вимогам до процесуальної форми їх вчинення.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, прокурора, яка заперечувала проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій за ст. 335 КК України, при наведених в вироку обставинах підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Дії ОСОБА_8 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ст.335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.
В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 вказував, що він з часу навчання у школі перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в 2016 році пройшов військово-лікарську комісію, протипоказань до проходження військової служби не було. 05 травня 2016 року в приміщенні вказаного комісаріату, що по АДРЕСА_2 , він розписувався у корінці про отримання повістки, а в період з 01.06.2016 р. до 27.09.2016 р. перебував на тимчасових заробітках у республіці Польща.
Суд першої інстанції обґрунтовано критично оцінив та відхилив показання обвинуваченого ОСОБА_8 в частині того, що повістку для призову на строкову військову службу, згідно з якою ОСОБА_8 необхідно було прибути о 08 годині 06 червня 2016 року у комісаріат для відправки в Збройні Сили України на строкову військову службу та подальшого проходження військової служби у військовій команді НОМЕР_2 , він не отримував, оскільки такі його покази суперечать дослідженим судом доказам, які є належними, допустимими та узгоджуються між собою.
Факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 в 2016 році на тимчасових заробітках у республіці Польща протягом близько трьох місяців, в суді першої інстанції підтверджувала свідок ОСОБА_14 (матір обвинуваченого).
Також, вказані обставини підтверджуються відомостями з бази даних «Аркан» про осіб, які перетнули державний кордон, та паспорту громадянина України для виїзду за кордон, виданого на ім`я ОСОБА_8 .
Посилання захисника, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги покази свідка ОСОБА_14 (матері обвинуваченого) про те, що їй нічого не було відомо про вручення обвинуваченому повістки, колегія суддів відхиляє, оскільки вказані покази свідка не змінюють факту вручення обвинуваченому такої повістки.
Свідок ОСОБА_11 (військовий комісар ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в суді першої інстанції вказував, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на військовому обліку у комісаріаті, будучи визнаним військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на строкову військову службу, отримавши в приміщенні комісаріату, що по АДРЕСА_2 , повістку для призову в червні 2016 року на строкову військову службу, для відправки в Збройні Сили України та подальшого проходження військової служби не прибув та про причини не повідомив. Зі слів матері ОСОБА_8 останній поїхав у м. Вінницю, попав у якусь компанію та виїхав за кордон.
Обставини вручення обвинуваченому ОСОБА_8 05 травня 2016 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 повістки для призову на строкову військову службу, також підтверджується показами свідка ОСОБА_11 , які він надавав під час слідчого експерименту, що зафіксовано у відповідному протоколі проведення цієї слідчої дії від 29.03.2018 р. та додатках до нього (фототаблицях).
Свідки ОСОБА_12 (заступник військового комісара) та ОСОБА_13 (головний спеціаліст відділення комплектування комісаріату) в суді першої інстанції підтвердили факт вручення 05 травня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_8 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 повістки для призову на строкову військову службу, згідно з якою йому необхідно було прибути о 08 годині 06 червня 2016 року у комісаріат для відправки в Збройні Сили України на строкову військову службу та подальшого проходження військової служби у військовій команді НОМЕР_2 , а також роз`яснення ОСОБА_8 наслідків ухилення від призову на строкову військову службу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , є послідовними, логічними та переконливими, які узгоджуються між собою та з іншими наведеними доказами по справі, зокрема розпискою ОСОБА_8 від 05 травня 2016 року про одержання ним повістки на своє ім`я про явку на відправку у Збройні Сили України 06 червня 2016 року. Підстав для визнання пояснень цих свідків недопустимими доказами, колегіє суддів не встановлено.
Відповідно до розписки ОСОБА_8 05 травня 2016 року одержав повістку на своє ім`я про явку на відправку у Збройні Сили України 06 червня 2016 року. Автентичність підпису ОСОБА_8 на вказаній розписці підтверджено висновком судової почеркознавчої експертизи № 1.1-0035:18 від 27.03.2018 р.
Вина ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України також підтверджується наступними доказами: даними повідомлення військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 від 08.06.2016 р. начальнику Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області про ухилення ОСОБА_8 від призову на строкову військову службу, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України; матеріалами особової справи призовника ОСОБА_8 , зокрема його обліковою карткою, листом вивчення та карткою медичного огляду, згідно з якими ОСОБА_8 визнаний військово-лікарською комісією придатним до проходження військової служби, призначений для проходження служби у військовій команді НОМЕР_2 ; повідомленнями ІНФОРМАЦІЯ_5 , згідно з якими ОСОБА_8 в 2016 році на лікуванні у вказаних закладах охорони здоров`я не перебував; повідомленням Летичівського районного сектору Державної міграційної служби України в Хмельницькій області про документування ОСОБА_8 01.02.2016 р. паспортом громадянина України для виїзду за кордон; речовими доказами: вищевказаними матеріалами особової справи призовника ОСОБА_8 та розпискою останнього від 05 травня 2016 року про отримання повістки про явку на відправку у Збройні Сили України 06 червня 2016 року.
Твердження захисника, що суд безпідставно відхилив обґрунтовані та вмотивовані посилання сторони захисту на те, що окремі процесуальні дії та процесуальні рішення під час досудового розслідування вчинені не уповноваженими особами, усупереч вимогам до процесуальної форми їх вчинення, колегія суддів відхиляє.
Такі твердження захисника, судом першої інстанції перевірялись, яким суд дав обґрунтовану відповідь, пославшись на норми КПК України та практику Верховного Суду, з такою позицією суду погоджується і колегія суддів, що всі процесуальні рішення та протоколи, складені за результатами слідчих дій слідчими ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , як уповноваженими слідчими на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, є допустимими доказами.

Зібрані та досліджені докази давали суду підстави для обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_8 злочину, за який його засуджено, тому доводи апеляційної скарги захисника, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, в діях обвинуваченого відсутній склад злочину, передбаченого ст. 335 КК України, під час судового розгляду не встановлено доказів винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, не можуть бути враховані, так як суперечать сукупності досліджених судом першої інстанції доказів, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку.
В ході судового розгляду як в суді першої інстанції так і в апеляційній інстанції вина обвинуваченого ОСОБА_8 в ухиленні від призову на строкову військову службу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України, доведена, а тому протилежні доводи захисника з цих підстав, не можуть бути враховані.
Відповідно до ч.5 ст. 74 КК України особа може бути звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону №1183-VII від 08.04.2014, враховуючи положення ст.ст. 4, 5 КК України) щодо осіб, які вчинили злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, встановлено 3-річний строк давності.
Суд першої інстанції обґрунтовано звільнив ОСОБА_8 від покарання на підставі ч.5.ст. 74, п. 2 ч. 1 ст.49 КК України (в редакції Закону № 1183-VII від 08.04.2014), оскільки з дня вчинення ОСОБА_8 , злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, минуло більше 3 років.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 лютого 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника та обвинуваченого без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді