Справа № 461/2296/21
Провадження №1-кс/461/353/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.04.2021 року м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові об`єднане кримінальне провадження №0000231 від 27.02.2021 року та №0000306 від 26.02.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Бахмут, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, дітей не має, раніше судимого, востаннє вироком Галицького районного суду м.Львова від 20.11.2020 року за ч.3 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з подальшим звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням та встанговленняи іспитового строку тривалістю 2 (два) роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України -

в с т а н о в и в:

25 лютого 2021 року, приблизно о 21 год. 26 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні спортивного залу «Антонік», що по вул.Городоцькій, 8 у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав зі столу ноутбук марки Asus моделі X541NC - DM004 серійний номер HSNOGR01V474191, вартістю 9000 грн., що належить ОСОБА_7 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Окрім того, 26 лютого 2021 року, приблизно о 19 год. 16 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що на пр.Свободи, 29 у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав з комоду, розташованого в залі ресторану, мобільний телефон марки Honor 8Х ІМЕI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 , вартістю 8000 грн., що належить ОСОБА_8 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Окрім цього, 26 лютого 2021 року, приблизно о 21 год. 57 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні ресторану «Grand Cafe Leopolis», що на пл.Ринок, 1 у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав з кишені верхнього одягу ОСОБА_5 , який висів на вішаку, належний потерпілому мобільний телефон марки Iphone 7 IMEL12304 вартістю 6500 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Окрім того, 26 лютого 2021 року, приблизно о 22 год. 41 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у закладі "Залізна шапка", що на вул.Театральній, 23 у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi Note 8 Pro 6/64 GB Mineral Gray», вартістю 7598 грн., який належить ОСОБА_9 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Окрім цього, 06 березня 2021 року, приблизно о 16 год. 02 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в кафе «Кнайпа Курнаха», що по вул.Старорілігійська, 9 у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, таємно викрав з барної стійки мобільний телефон марки Honor Play ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ2: НОМЕР_4 , вартістю 11000 грн., що належить ОСОБА_6 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Окрім того, 30 березня 2021 року, приблизно о 15 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні KREDENS CAFE, що по вул.Валова,5 у м.Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, викрав зі столу у залі кафе мобільний телефон марки SAMSUNG SM-A105FDS, ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 вартістю 3700 грн., що належить ОСОБА_10 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно 25 лютого 2021 року, перебував в приміщенні спортивного залу «Антонік», що по вул.Городоцькій, 8 у м.Львові та викрав зі столу ноутбук марки Asus, 26 лютого 2021 року, перебував в приміщенні ресторану «Япона хата», що на пр.Свободи, 29 у м.Львові та викрав з комоду мобільний телефон марки Honor 8Х, 26 лютого 2021 року перебував у приміщенні ресторану «Grand Cafe Leopolis», що на пл.Ринок, 1 у м.Львові та викрав з кишені верхнього одягу, який висів на вішаку, мобільний телефон марки Iphone 7, 26 лютого 2021 року, перебував у закладі "Залізна шапка", що на вул.Театральній, 23 у м.Львові та викрав мобільний телефон марки «Хіаоті Redmi Note 8 Pro, 06 березня 2021 року перебував в кафе «Кнайпа Курнаха», що по вул.Старорілігійська, 9 у м.Львові та викрав з барної стійки мобільний телефон марки Honor Play, 30 березня 2021 року перебував у приміщенні KREDENS CAFE, що по вул.Валова,5 у м.Львові та викрав зі столу у залі кафе мобільний телефон марки SAMSUNG. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому інкриміновані, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) вчинене повторно.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суди повинні виходити з класифікації кримінальних правопорушень (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України злочини, скоєні обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжкими злочинами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини, при яких їх вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, не одружений, дітей на утриманні не має, з середньою спеціальною освітою, не працює, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Крім того, судом встановлено, що вироком Галицького районного суду м.Львова від 20.11.2020 року ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, з подальшим звільненням, на підставі ст.75 КК України, від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановлення іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

Згідно ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України.

Відтак, при призначенні покарання суд враховує положення ч.1 ст.71 КК України, відповідно до якої, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання відповідно до положення ч.1 ст.71 КК України.

Окрім того, 26.04.2021 року потерпілий ОСОБА_5 подав до суду цивільний позов до ОСОБА_4 , в якому просить стягнути з відповідача відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину, в розмірі 6500 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочинів, в розмірі 6500 грн. необхідно задоволити, оскільки у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину та не заперечував проти задоволення цивільного позову в повному обсязі.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні обвинуваченому не обирався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 70, 71, 75, 185 КК України, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 20.11.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочинів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки, завдані внаслідок вчинення злочинів, в розмірі 6500 (шість тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

- диск типу DVD-R, на якому наявні відеозаписи з спортивного залу «Антонік» залишити при матеріалах кримінального провадження №0000304;

- диск типу DVD-R, на якому наявні відеозаписи з ресторану №Япона Хата» залишити при матеріалах кримінального провадження №0000315;

- диск типу DVD-R, на якому наявні відеозаписи з закладу « ІНФОРМАЦІЯ_3 » залишити при матеріалах кримінального провадження №0000323;

- диск типу DVD-R, на якому наявні відеозаписи з кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 » залишити при матеріалах кримінального провадження №0000385;

- диск типу DVD-R, на якому наявні відеозаписи з «Креденс кафе» залишити при матеріалах кримінального провадження №0000563.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1