Справа № 308/4209/13-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2021 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника заявника ТОВ «Солум» ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Солум», в інтересах якого діє представник ОСОБА_6 , про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

19.09.2018 ТОВ «Солум», в інтересах якого діє представник ОСОБА_6 , звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про зняття арешту з майна в порядку частини четвертої статті 174, частини першої статті 539 КПК України, згідно з яким просило: звільнити з-під арешту, накладеного постановою від 18.03.2011, винесеною старшим слідчим відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СУ УМВС України в Закарпатській області капітаном міліції ОСОБА_7 , у кримінальній справі № 1129009, нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 92,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ТОВ «Солум».

В обґрунтування клопотання вказує, що 16.07.2012 відбулися прилюдні торги з реалізації арештованого майна, яке належало ОСОБА_8 (далі боржник), а саме: двокімнатної квартири, загальною площею 92,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (далі нерухоме майно). Переможцем торгів стало ТОВ «Солум» (далі заявник/товариство).

01.08.2012 головним державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Закарпатській області складено акт про реалізацію предмета іпотеки. На підставі вказаного акту 03.12.2012 ТОВ «Солум» видано свідоцтво № 903 від 03.12.2012 про право власності на майно.

Право власності на нерухоме майно також підтверджується витягом про державну реєстрацію прав від 06.12.2012 № 36588234 та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.01.2013 № 156620.

Зазначає, що при оформленні права власності на нерухоме майно заявник довідався, що 18.03.2011 старшим слідчим відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СУ УМВС України в Закарпатській області капітаном міліції ОСОБА_7 у кримінальній справі № 1129009 у відношенні ОСОБА_9 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, накладено арешт на куплену квартиру.

Згідно з інформаційною довідкою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень» зареєстровано обтяження, а саме: номер запису про обтяження 47145, дата державної реєстрації 13.09.2011; підстава виникнення обтяження: постанова, серія та номер: 7/3110/1, виданий 18.03.2011, видавник: слідче управління УМВСУ в Закарпатській області.

Заявник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із заявою від 22.01.2015 про зняття арешту з майна, у відповідь на яку суд зазначив, що рішення по заяві товариства про зняття арешту з майна буде прийнято під час ухвалення вироку суду у кримінальному провадженні (лист суду від 26.01.2015).

Вказує, що заявник не був ані підозрюваним, ані обвинуваченим у кримінальній справі № 308/4209/13-к, в рамках якої накладено арешт на нерухоме майно. Так само боржник не була ні підозрюваною, ні обвинуваченою, а тому ні заявник, ні боржник не мали права звертатися в рамках розгляду кримінальної справи про зняття арешту з майна.

В лютому 2015 року заявник звернувся в Господарський суд Закарпатської області з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про звільнення майна з-під арешту. 28.04.2015 судом у справі № 907/126/15 постановлено ухвалу, якою провадження у справі зупинено до закінчення розгляду кримінальної справи № 308/4209/13-к Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області, ухвалення вироку та набрання ним законної сили. Товариством ухвалу було оскаржено в апеляційному порядку. 20.07.2015 Львівський апеляційний господарський суд ухвалу суду першої інстанції залишив без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Заявник подав касаційну скаргу. 21.10.2015 Вищий господарський суд України касаційну скаргу товариства задовольнив, рішення попередніх судів скасував, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

11.06.2015 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області у кримінальній справі № 308/4209/13-к ухвалено вирок, яким засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , і, зокрема, визнано винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та призначено відповідне покарання, в тому числі і з конфіскацією усього майна, що належить їм на праві власності. Питання щодо арешту нерухомого майна заявника у вказаному вироку вирішено не було.

Зауважує, що після повернення з касаційної інстанції, Господарський суд Закарпатської області продовжив розгляд справи № 907/126/15. 25.04.2016 судом було ухвалено рішення, яким позов задоволено повністю та звільнено з-під арешту, накладеного постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ УМВС України в Закарпатській області від 18.03.2011 нерухоме майно, що належить на праві власності заявнику. Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області оскаржило рішення в апеляційному порядку. 06.06.2016 Львівський апеляційний господарський суд своєю постановою припинив провадження у справі на підставі пункту першого частини першої статті 80 ГПК України, у зв`язку із тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України. 21.12.2016 Вищий господарський суд України залишив це рішення в силі.

28.12.2017 заявник звернувся в Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області з позовом до ОСОБА_8 , третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, про зняття арешту з майна. 21.08.2018 Ужгородським міськрайонним судом постановлено ухвалу, якою провадження у справі закрито. Ухвалу мотивовано тим, що власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України.

24.09.2020 представником заявника подано до суду клопотання, згідно яким просить:

скасувати арешт нерухомого майна двокімнатної квартири, загальною площею 92,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ТОВ «Солум» (ідентифікаційний код юридичної особи 36867614, місцезнаходження: Україна, 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 25, офіс 6), що накладений постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СУ УМВС України в Закарпатській області капітаном міліції ОСОБА_7 від 18.03.2011, серія та номер 7/3110/1, у кримінальній справі № 1129009, з вилученням відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 11603823, дата внесення запису 13.09.2011, запис внесений Першою ужгородською державною нотаріальною конторою, Ужгородський міський нотаріальний округ;

припинити та скасувати обтяження нерухомого майна двокімнатної квартири, загальною площею 92,2 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ТОВ «Солум» (ідентифікаційний код юридичної особи 36867614, місцезнаходження: Україна, 01024, м. Київ, вул. Велика Васильківська, будинок 25, офіс 6), яке зареєстроване 13.09.2011 державним реєстратором ОСОБА_11 , Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська область, реєстраційний номер обтяження 11603823, номер запису про обтяження 47145, підстава обтяження: постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СУ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від 18.03.2011, серія та номер 7/3110/1, у кримінальній справі № 1129009.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.10.2020 визначено склад колегії суддів з розгляду даної справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах за поданим клопотанням (єдиний унікальний номер судової справи: 308/4209/13-к, номер провадження: 1-в/308/262/20): головуюча суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Представник заявника ТОВ «Солум» ОСОБА_6 у судовому засіданні вимоги клопотання про скасування арешту майна підтримала повністю та просила задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у відповідному клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про скасування арешту майна, зауваживши, що вирок суду, згідно з яким було засуджено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в частині вирішення питання про цивільні позови було скасовано та наразі відповідні позови потерпілих перебуваються на розгляді в суді. На думку прокурора, на даний час недоречно вирішувати питання про скасування арешту майна доки судом не ухвалено рішення по цивільним позовам потерпілих.

Інші учасники процесу, будучи належним чином повідомленими про місце та час розгляду клопотання, у дане судове засідання не з`явилися, однак їх неприбуття в судове засідання не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2015 (справа № 308/4209/13-к) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною п`ятою статті 191 КК України на дев`ять років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями у фінансово-кредитних установах строком на три роки, з конфіскацією усього майна, що належить їй на праві власності, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено за частиною п`ятою статті 191 КК України на вісім років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями у фінансово-кредитних установах строком на три роки, з конфіскацією усього майна, що належить їй на праві власності.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від 18.03.2011 у кримінальній справі № 1129009 щодо обвинувачення ОСОБА_9 , для виконання вироку в частині можливої конфіскації майна було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за ОСОБА_12 .

Вказане обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено 13.09.2011 (номер запису про обтяження: 47145; реєстраційний номер обтяження: 11603823; реєстратор: Перша ужгородською державна нотаріальна контора, Ужгородський міський нотаріальний округ).

03.12.2012 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_13 видано свідоцтво, зареєстровано в реєстрі за № 903, на підставі акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, затвердженого начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Закарпатській області 01.08.2020, яким посвідчено, що ТОВ «Солум» (ідентифікаційний код юридичної особи: 36867614) належить на праві власності майно, що складається з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , правовстановлюючим документом є договір купівлі-продажу.

Як вбачається з Витягу про Державну реєстрацію прав № 36588234 від 06.12.2012 та Витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156620 від 26.01.2020, Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , є ТОВ «Солум».

22.01.2015 ТОВ «Солум» звернулося в межах кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (головуюча суддя ОСОБА_14 ) із заявою про зняття арешту з майна, а саме: квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного згідно з постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від 18.03.2011, на що товариству надано відповідь, що дане питання буде вирішено під час ухвалення вироку.

Крім того, ТОВ «Солум» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про звільнення квартири з під-арешту та рішенням Господарського суду Закарпатської області від 25.04.2016 такий позов було задоволено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 вказане рішення Господарського суду Закарпатської області від 25.04.2016 скасовано, а провадження у справі припинено.

У подальшому ТОВ «Солум» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_8 , третя особа: Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, про зняття арешту з майна, а саме, квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного згідно з постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від 18.03.2011, та ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.08.2018 (справа № 308/13207/17) провадження у цивільній справі за вказаним позовом закрито на підставі пункту першого частини першої статті 255 ЦПК України, з огляду на те, що питання про зняття арешту за кримінальним провадженням має вирішуватися саме в рамках такого провадження.

Після цього ТОВ «Солум» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з даним клопотанням в порядку частини четвертої статті 174, частини першої статті 539 КПК України про скасування арешту майна.

Згідно з роз`ясненнями, наданими судам у пункті першому постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства, що узгоджується із практикою Великої Палати Верховного Суду (справа № 335/12096/15-ц, постанова від 15.05.2018; справа № 569/4374/16-ц, постанова від 23.05.2018; справа № 296/8586/16-ц, постанова від 07.11.2018; № 461/1054/17-ц, постанова від 28.11.2018).

У порядку, передбаченому КПК України, суди вправі вирішувати питання, що виникають при виконанні вироків, а саме питання щодо скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмові у позові або незастосуванні конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

За наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 чинного КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

При цьому згідно з пунктом дев`ятим розділу XI «Перехідні положення» чинного КПК України питання про зняття арешту з майна, накладеного під час дізнання або досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, вирішується в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно зі статтею 409 КПК України (1960 року) питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.

У порядку, передбаченому статтею 411 КПК України (1960 року), суди вправі вирішувати питання, які виникають при виконанні вироку, зокрема про скасування заходів по забезпеченню цивільного позову чи можливої конфіскації майна, якщо при винесенні виправдувального вироку чи відмови в позові або незастосування конфіскації вироком ці заходи не скасовані.

Відповідно до положень статті 174 КПК України (2012 року) підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно. Прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відтак, порядок скасування арешту майна, що накладений в межах кримінального провадження, встановлюється статтею 174 КПК України (2012 року), і відповідно підлягає розгляду за правилами кримінального судочинства.

Згідно з частиною першою статі 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертатися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Матеріалами справи встановлено, що постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 від 18.03.2011, винесеною у редакції КПК України 1960 року, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за ОСОБА_12 , під час досудового слідства у кримінальній справі щодо обвинувачення ОСОБА_9 з метою забезпечення можливої конфіскації.

Як вбачається з вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.06.2015 (справа № 308/4209/13-к), ухваленого у порядку чинного КПК України (2012 року), щодо засудженої ОСОБА_9 застосовано додаткове покарання у виді конфіскації усього майна, що належить їй на праві власності.

Однак, вказаний вирок не містить вирішення судом питання щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , на яке було накладене арешт згідно з постановою слідчого від 18.03.2011.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений своєї власності.

Протоколом № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право на вільне володіння майном. Основною метою статті першої Протоколу № 1 до Конвенції є запобігання свавільному захопленню власності, конфіскації, експропріації та іншим порушенням принципу безперешкодного користування своїм майном, до яких часто вдаються або схильні вдаватися на практиці уряди держав. Названа стаття проголошує: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Судом встановлено, що заявник ТОВ «Солум» не є ані підозрюваним, ані обвинуваченим та не було майновим поручителем ОСОБА_9 у кримінальній справі, в рамках якої було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 на підставі постанови слідчого, та відповідно не несе матеріальну відповідальність за зобов`язаннями останньої, а тому товариство не може нести за законом матеріальної відповідальності за дії засудженої у кримінальній справі.

Разом з тим, право власності на належне нерухоме майно ТОВ «Солум» не оскаржено і його права щодо володіння, користування та розпорядження своїм майном порушуються внесеним до Реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записом про обтяження на підставі постанови слідчого від 18.03.2011.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Таким чином, зважаючи на суть вироку щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , враховуючи, що ТОВ «Солум» є законним власником нерухомого майна, на яке накладено арешт, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, суду не надано, суд дійшов висновку про наявність необхідних та достатніх підстав для задоволення клопотання про скасування арешту, накладеного на вказане майно ТОВ «Солум» під час провадження досудового слідства.

При цьому не підлягають до задоволення вимоги клопотання ТОВ «Солум» в частині вилучення відповідного запису з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, припинення та скасування обтяження нерухомого майна, так як судом відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства може бути прийнято рішення про застосування або скасування арешту майна. Внесення відповідних записів до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державного реєстру іпотек, Державного реєстру обтяжень рухомого майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та використання даних Реєстру прав власності на нерухоме майно здійснюється у визначеному законом порядку державним реєстратором прав на нерухоме майно.

Керуючись статтями 174, 376, 539 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Солум», в інтересах якого діє представник ОСОБА_6 , про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт нерухомого майна двокімнатної квартири, загальною площею 92,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю «Солум» (), що накладений постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів, вчинених організованими групами, злочинними організаціями СУ УМВС України в Закарпатській області капітаном міліції ОСОБА_7 від 18.03.2011, серія та номер: 7/3110/1, у кримінальній справі № 1129009, обтяження за номером запису 47145 внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 13.09.2011, реєстраційний номер обтяження: 11603823, реєстратор: Перша ужгородською державна нотаріальна контора, Ужгородський міський нотаріальний округ.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 11 лютого 2021 року об 11 год. 30 хв.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3