УХВАЛА
Іменем України

31.05.2021 Справа №607/8017/21 Провадження № 1-кс/607/2598/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

УСТАНОВИВ:
07.05.2021 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі за текстом ЄРДР) після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 06.05.2021 ОСОБА_3 звернувся до ГУНП в Тернопільській області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України. Однак в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України відомості про такі кримінальні правопорушення не були внесені до ЄРДР. За таких підстав ОСОБА_3 просить зобов`язати відповідного слідчого ГУНП в Тернопільській області невідкладно внести відомості за його заявою до ЄРДР та протягом 24 годин надіслати заявнику на електронну адресу витяг з ЄРДР. Також ОСОБА_3 вважає, що уповноваженим слідчим ГУНП в Тернопільській області не виконані вимоги ч. 9 ст. 214 КПК України, а тому просить зобов`язати останнього протягом 24 годин з моменту внесення відомостей за його заявою до ЄРДР у письмовій формі повідомити Національне агентство з питань запобігання корупції про початок досудового розслідування за участю викривача та копію зазначеного повідомлення також надіслати на електронну адресу ОСОБА_3 .

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав з викладених у ній підстав та просив скаргу задовольнити. Зауважив, що хоча ГУНП в Тернопільській області перенаправлено його заяву до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, однак він наполягає, щоб відомості до ЄРДР за його заявою були внесені саме слідчим ГУНП в Тернопільській області, так як він звертався до цього правоохоронного органу. Додатково зазначив, що вважає, що є викривачем, так як повідомив про вчинення корупційного кримінального правопорушення. Зазначив, що Кримінальний процесуальний кодекс України має вищу юридичну силу, ніж Закон України «Про запобігання корупції» (далі за текстом Закон), а тому питання щодо набуття ним статусу викривача регулюється п. 16-2 ч. 1 ст. 3 КПК України, а не ст. 1 Закону. Відтак не вважає, що для набуття такого статусу він мав дізнатись про вчинення корупційного правопорушення під час здійснення будь-якої діяльності, як це передбачено ст. 1 Закону. Вказав, що визнання за ним статусу викривача необхідне для забезпечення дотримання його прав, передбачених ст. 60, 130-1 КПК України.

У судове засідання уповноважений слідчий ГУНП в Тернопільській області, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, не з`явився без повідомлення про причини неприбуття.

Вказане згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши зміст скарги та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Пункт 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначає, що на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналогічні вимоги містяться і в ч. 1 глави 2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020. Зокрема, в даній нормі зазначається, що облік кримінальних правопорушень за заявами, повідомленнями, які надійшли прокурору або органу досудового розслідування, органу дізнання здійснюється шляхом внесення до Реєстру відомостей, визначених ч. 5 ст. 214 КПК України.

Як вбачається з доданих до клопотання документів, 06.05.2021 ОСОБА_3 подав до ГУНП в Тернопільській області заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України. В подальшому ця заява ОСОБА_3 була надіслана до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для прийняття відповідного рішення. Вказане підтверджується листом начальника відділу СУ ГУНП в Тернопільській області від 18.05.2021 вих. № 8145/9/03/2-21.

Відтак слідчий суддя встановив, що відомості за заявою ОСОБА_3 від 06.05.2021 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України, до ЄРДР до цього часу не внесені. Доказів зворотного слідчому судді не надано.

Разом з тим вимоги ст. 214 КПК України зобов`язують слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Вказаний обов`язок слідчого або прокурора не вимагає від цих суб`єктів оцінки поданої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення, а зобов`язує невідкладно внести відомості до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якими відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

За таких обставин доводи скаржника про порушення органом досудового розслідування вимог ч. 1 ст. 214 КПК України є обґрунтованими, так як відомості про вчинені кримінальні правопорушення, про які зазначено у заяві ОСОБА_3 , до ЄРДР не внесені.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_3 в цій частині є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому, зважаючи, що заява останнього була подана до ГУНП в Тернопільській області, слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати внести відомості до ЄРДР за такою заявою ОСОБА_3 уповноваженого слідчого саме ГУНП в Тернопільській області.

Щодо набуття ОСОБА_3 статусу викривача слідчий суддя зазначає таке.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Згідно з приміткою до ст. 45 КК України корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу.

При цьому п. 16-2 ч. 1 ст. 3 КПК України визначає, що викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, звернулася із заявою або повідомленням про корупційне кримінальне правопорушення до органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 9 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач протягом 24 годин з моменту внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань у письмовій формі повідомляє Національне агентство з питань запобігання корупції про початок досудового розслідування за участю викривача, підставу початку досудового розслідування та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті.

Копія зазначеного повідомлення Національному агентству з питань запобігання корупції надається викривачу.

Звернувшись до ГУНП в Тернопільській області з заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України, ОСОБА_3 вважає, що з урахуванням викладених вище норм закону він набув статусу викривача, а відтак має право на гарантії, визначені ст. 60, 130-1 КПК України.

Разом з тим ст. 1 Закону визначає, що викривач - фізична особа, яка за наявності переконання, що інформація є достовірною, повідомила про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону, вчинених іншою особою, якщо така інформація стала їй відома у зв`язку з її трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням нею служби чи навчання або її участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Згідно з роз`ясненнями від 23.06.2020 № 5 «Щодо правового статусу викривача», які містяться на офіційному сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, однією з істотних ознак терміну «викривач» є те, що інформація стала відома викривачу у зв`язку з його: трудовою, професійною, господарською, громадською, науковою діяльністю, проходженням служби чи навчання, участю у передбачених законодавством процедурах, які є обов`язковими для початку такої діяльності, проходження служби чи навчання.

Достатнім для визнання особи викривачем є отримання ним інформації про корупційне правопорушення під час здійснення одного із вищевказаних видів діяльності.

Однак, обґрунтовуючи вимоги своєї скарги, зокрема в частині невиконання слідчим ГУНП в Тернопільській області вимог ч. 9 ст. 214 КПК України, ОСОБА_3 не зазначає, у зв`язку із здійсненням якої саме діяльності йому стало відомо про вчинення корупційного кримінального правопорушення. Натомість скаржник вважає, що норми Кримінального процесуального кодексу України для набуття статусу викривача не вимагають наявності зазначеної вище ознаки, а тому він є викривачем в силу самого лише повідомлення про кримінальне правопорушення за ст. 191 КК України.

Разом з тим слідчий суддя вважає такі доводи скаржника помилковими та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, слідчий суддя відхиляє доводи скаржника щодо того, що Кримінальний процесуальний кодекс України має вищу юридичну силу, ніж Закон України «Про боротьбу з корупцією». Частина 2 ст. 1 КПК України визначає, що кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Тобто законодавець чітко визначив, що кодекс також є законом, а тому він має рівну юридичну силу з іншими законами України.

Разом з тим лист Міністерства юстиції України № 758-0-2-08-19 від 26.12.2008 «Щодо практики застосування норм права у випадку колізії» визначає, що при розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному, якщо він не скасований виданим пізніше загальним актом.

Враховуючи, що правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень регулюються саме Законом, останній у даній сфері застосування норм права є спеціальним законом відносно до Кримінального процесуального кодексу України.

Відтак при встановленні, чи набула особа статусу викривача, слід застосовувати вимоги, які містяться саме у Законі. Враховуючи, що ОСОБА_3 ні в поданій скарзі, ні у судовому засіданні не доведено, що інформація про вчинення корупційного правопорушення стала йому відома у зв`язку із здійсненням ним певної діяльності, слідчий суддя доходить висновку, що скаржник не довів, що у даному кримінальному провадженні він повинен мати статус викривача.

Так само слідчий суддя відхиляє і доводи ОСОБА_3 , що будь-яка особа може дізнатись інформацію про корупційне правопорушення саме у зв`язку із здійсненням громадської діяльності, яка застосовується у всіх сферах суспільного життя.

Відповідно до зазначеного вище роз`яснення НАЗК громадська діяльність діяльність інститутів громадянського суспільства, їх посадових осіб, членів, представників і волонтерів щодо участі у формуванні і реалізації державної (місцевої) політики, реалізації статутних цілей та напрямів діяльності відповідних інститутів, яка пов`язана з їх офіційними відносинами із органами державної влади, місцевого самоврядування, зокрема членство у громадських радах, поліцейських комісіях тощо.

Вказане свідчить, що така діяльність не розповсюджується безумовно на усі суспільні відносини, а її здійснення скаржником також має бути доведено відповідними доказами, які ОСОБА_3 надані не були.

Крім цього, слідчий суддя зауважує, що посилання скаржника на те, що визнання його викривачем необхідне для забезпечення передбачених ст. 60, 130-1 КПК України прав, не може бути єдиною підставою для набуття такого статусу.

Так само слідчий суддя вважає, що надані ОСОБА_3 пояснювальна записка до проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо викривачів корупції», висновок на проект Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» щодо викривачів корупції» та зауваження до проекту Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про запобігання корупції» не спростовують висновків, зазначених вище.

З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку, що скаржником не доведено, що про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КПК України, йому стало відомо внаслідок здійснення визначеної у ст. 1 Закону діяльності, а відтак не доведено, що він повідомив про таке правопорушення саме як викривач. За таких підстав слідчий суддя не вважає, що слідчий ГУНП в Тернопільській області порушив вимоги ч. 9 ст. 214 КПК України, та не вбачає підстав для зобов`язання його вчиняти дії, визначені даною нормою.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Конституційного Суду України № 4-р(ІІ)/2020 від 17.06.2020 та роз`яснює, що положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Керуючись ст. 2, 3, 214, 303, 306, 307, 309, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого ГУНП в Тернопільській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого слідчого ГУНП в Тернопільській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 06.05.2021, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1