ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2024/21 Справа № 192/656/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 .,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника-адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 , -
Встановила:
цією постановою задоволено подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України про встановлення адміністративного нагляду
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Краматорськ Донецької області, громадянину України, з середньою освітою, неодруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз:
- 14 лютого 2017 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Встановлено ОСОБА_8 адміністративний нагляд строком на 2 роки. Заборонено ОСОБА_8 виходити з будинку (квартири) в період з 22:00 до 05:00 години та заборонено відвідувати місця продажу спиртних напоїв на розлив.
Приймаючи таке рішення, суд послався на те, що за час відбування покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» ОСОБА_8 характеризується негативно, не працевлаштований на підприємстві установи, має 97 стягнень за порушення режиму утримання, в тому числі за вживання алкоголю. Заохочень не має.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що ОСОБА_8 є особою, яка засуджена за тяжкі злочини, а також одночасно є таким, що засуджений два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, а тому в даному випадку є підстави для встановлення адміністративного нагляду на строк 2 роки з огляду на поведінку ОСОБА_8 під час відбування покарання, оскільки остання свідчить про те, що він вперто не бажає стати на шлях виправлення і залишається небезпечними для суспільства.
В апеляційній скарзі:
- захисник засудженого просить скасувати вказану постанову, та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» Міністерства юстиції України.
Вважає, що дана постанова є незаконною і необґрунтованою, та такою, що постановлена із неправильним застосуванням норм матеріального права.
Захисник зазначає, що у судовому засіданні він наголошував на тому, що у матеріалах справи відсутні достатні докази того, що ОСОБА_8 був ознайомлений із правилами внутрішнього розпорядку при відбуванні покарання, а підпис який поставлений про ознайомлення, як пояснив ОСОБА_8 , виконаний не ним.
На його думку, рішення суду не може гуртуватися на припущеннях, а оскаржувана постанова ґрунтується лише на них, оскільки прямих доказів того, що ОСОБА_8 був злісним порушником режиму немає, а подані матеріали заінтересованою стороною, (тобто СВК-21), які у силу принципу змагальності не мають жодного доказового значення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та вважала постанову суду законною та обґрунтованою, захисника засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 158 КВК України адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у статті 3 Закону України "Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі", за постановою судді в порядку, передбаченому статтею 5 вищезазначеного Закону.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами Національної поліції.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про адміністративний нагляд, за особами звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.
Відповідно до п. «б» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо під час відбування покарання їх поведінка свідчила, що вони вперто не бажають стати на шлях виправлення і залишаються небезпечними для суспільства.
При цьому, про вперте небажання особи стати на шлях виправлення та небезпеку засудженого для суспільства свідчить його незадовільна поведінка, порушення вимог режиму, невиконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, порушення дисципліни.
Для встановлення необхідності застосування до звільненої особи адміністративного нагляду повинна враховуватися поведінка засудженого за весь період відбування ним покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання, а також дані про його попередні судимості та характеристика з місць позбавлення волі.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо засудженого ОСОБА_8 адміністративного нагляду, як до особи, звільненої з місць позбавлення волі, з огляду на наступне.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 був засуджений вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14 лютого 2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, який було змінено ухвалою апеляційного суду Волинської області від 25 січня 2018 року. Зараховано в строк відбування покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 28.12.2016 року по 04.01.2017 року, та з 08.01.2018 року по 25.01.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Солонянська виправна колонія (№21)», засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№21)» характеризується негативно, на виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням, має 97 стягнень за порушення режиму утримання, в тому числі за вживання алкоголю. Заохочень не має. Перебуває на профілактичному обліку як злісний порушник режиму утримання.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання допустив 97 порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, за що йому 13 разів оголошувалось попередження, 44 рази - догана, 24 рази - сувора догана, 16 разів ОСОБА_8 було поміщено до ДІЗО на різні строки.
З урахуванням наведених обставин, характеристики засудженого, кількості дисциплінарних стягнень, характеру допущених порушень порядку відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність встановлення ОСОБА_8 адміністративного нагляду на строк 2 роки, та вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, є необґрунтованими та правильність вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.
Посилання захисника, що матеріалах справи відсутні достатні докази того ОСОБА_8 був ознайомлений із правилами внутрішнього розпорядку при відбуванні покарання, а підпис який поставлений про ознайомлення, як пояснив ОСОБА_8 , виконаний не ним, колегія суддів вважає безпідставними та такими, які свідчать про бажання ОСОБА_8 уникнути тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за його поведінкою.
Істотних порушень норм матеріального чи процесуального закону, які б слугували підставою для скасування постанови суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Постанова суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою, та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги захисника засудженого слід відмовити, а постанову суду першої інстанції, як законну, - слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Постанову Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 04 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4