Справа № 591/5143/21
Провадження № 1-кс/591/2228/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року м. Суми

Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000796 у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування та про встановлення процесуальних строків досудового розслідування в межах граничного строку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із заявою про закриття кримінального провадження № 0000796, мотивуючи тим, що він є потерпілим у кримінальному провадженні та у кримінальному провадженні у зв`язку з неефективним розслідуванням закінчилися строки досудового розслідування. Крім того згідно доповнення до поданої заяви зазначав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється близько 9 років, яке на думку заявника здійснюється неналежним чином, є неефективним, закінчилися строки притягнення до кримінальної відповідальності, також закінчилися строки досудового розслідування, а тому, зокрема посилаючись на ч.6 ст. 28 та ст. 114 КПК України просив у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування та відсутністю підстав для їх продовження встановити процесуальні строки в межах граничного строку, з урахуванням обставин, установлених під час кримінального провадження № 0000796. Також заявник просив встановити судовий контроль за виконанням судового рішення.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву підтримав з мотивів, наведених в ній.

Прокурор вважає, що підстави для закриття кримінального провадження відсутні, оскільки не закінчився строк досудового розслідування, також відсутні підстави для встановлення строку досудового розслідування.

Дослідивши заяву ОСОБА_3 та додані матеріали слідчий суддя вважає необхідним зазначити наступне.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Сумській обл. знаходиться кримінальне провадження № 0000796 від 27.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, у якому не повідомлено про підозру жодній особі.

Статтею 284 КПК України визначено вичерпний перелік для закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження з підстав надмірної тривалості та неефективності досудового розслідування зазначеною нормою не передбачено, а тому підстави для закриття кримінального провадження з зазначеної підстави відсутні.

Нормами КПК України, в редакції, яка діяла станом на момент внесення кримінального провадження № 0000796 до ЄРДР, строк досудового розслідування у кримінальних провадженнях до дня повідомлення особі про підозру не обмежувався.

Законом України № 2147-VIII від 03.10.2017 ст. 219 КПК України була викладена в новій редакції, згідно якої строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку; дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

В той же час відповідно зазначеного Закону зміни не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (пункт 4 § 2 розділу 4 Закону).

Тому посилання скаржника на закінчення строку досудового розслідування є необгрунтованим, а відповідно підстави для закриття кримінального провадження відсутні.

Щодо встановлення процесуальних строків досудового розслідування суд вважає необхідним зазначити наступне.

Так, за умовами статті 64 Конституції України визначено заборону обмежувати права, що їх надано Основним законом, крім випадків, установлених самою Конституцією. При цьому Конституція України не містить норм, які б обмежували право особи на судовий захист її порушеного права.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Звертаючись до слідчого судді із вказаною заявою заявник зазначив, що станом на день подачі вказаного клопотання до суду і на час його розгляду, по кримінальному провадженні понад 9 років не прийнято рішення про закінчення розслідування, підозри певним особам не оголошені, що порушує його право як потерпілого, що обумовлює його право у відповідності до норм чинного КПК України на встановлення такого строку для завершення досудового розслідування за ухвалою слідчого судді.

Між тим, вказана позицію заявника є помилковою з огляду на наступне.

Згідно п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями ст.28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Окрім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

За вимогами за ч.6 ст.28 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст.113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1 статті 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 року щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Системний аналіз Конституцій України та зазначених норм процесуального закону в сукупності з положеннями пунктів 10, 18 частини 1 статті 3, статей 7, 9, 28, 303, 306, 307 КПК України дає підстави вважати, що слідчий суддя має право встановлювати процесуальні строки лише при розгляді конкретної слідчої чи процесуальної дії.

Також відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia))".

Між тим, в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що будь-якій особі у кримінальному провадженні про підозру не повідомлено, а відтак відсутні підстави для встановлення та відліку строку досудового розслідування для вказаного провадження в цілому із визначенням кінцевого строку його закінчення.

Відповідно до ч. 4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Крім того, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та на свій розсуд визначає об`єм доказів, якій необхідно зібрати у кримінальному провадженні. Тому правових підстав для встановлення слідчим суддею, відповідно до вимог ст.114 КПК України, процесуального строку досудового розслідування не має.

Відповідно до ч. 2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: зокрема, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;- повідомляти особі про підозру.

Як зазначає заявник, кримінальне провадження, у якому останній бажає вирішити питання розумності строків, перебуває на стадії досудового розслідування, яке здійснюється слідчим ГУНП в Сумській обл.

Слідчий суддя не вправі у запропонований заявником спосіб зобов`язати орган досудового розслідування вчинити процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями Закону.

Діючим КПК України передбачена можливість оскарження недотримання розумних строків на стадії досудового розслідування прокурору вищого рівня у спосіб та порядок, що визначений ст.308 КПК України, відповідно до якого підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

За таких обставин слідчий суддя об`єктивно позбавлений можливості визначити конкретний строк (період часу) для завершення досудового розслідування, оскільки такий строк залежить не тільки від дій органу досудового розслідування, а й від дій експертної установи, результатів експертизи, необхідності призначення нових експертиз за результатами вже призначених, пред`явлення підозри (у разі наявності підстав), рошуку підозрюваного (у разі потреби), вчинення інших слідчих (розшукових) дій, прийняття процесуальних рішень у кримінальному провадженні.

Тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9, 28, 36, 38, 40, 113, 114, 219, 308, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1