Справа № 643/2138/21
Провадження № 1-кп/643/879/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004952 від 27.11.2020 року, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, який не одружений, дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 29.04.2009 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 07.04.2010 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі; 10.03.2015 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі; 04.06.2018 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі; 25.11.2019 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, 04.06.2020 звільнений з Олексіївської ВК (№25) за відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Московського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити справу до судового розгляду. Заперечував проти клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу та виклик свідка. Заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на строк 60 діб.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину. У сторони обвинувачення є достатні підстави вважати наявними ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в наступному. Обвинувачений може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності у зв`язку з тим, що в разі визнання його винним ОСОБА_5 може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Також обвинувачений може незаконно впливати на потерпілих та свідків. Так, обвинувачений ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, де вказані персональні дані свідків та потерпілих. Крім того, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не працює, законних джерел заробітку не має, не володіє міцними соціальним зв`язками та раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Враховуючи наведене, до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід. Заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора. Заперечував проти зміни запобіжного заходу та виклику свідка. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просила змінити запобіжний захід на домашній арешт. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечувала.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження тримання його під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт або визначити розмір застави. Проти призначення справи до судового розгляду не заперечував. Крім того, заявив клопотання про виклик та допит в якості свідка ОСОБА_7 . На уточнююче запитання суду пояснив, що не знає по батькові вказаної особи.

Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку щодо наявності підстав для призначення судового розгляду, виходячи з наступного.

Кримінальне провадження підсудне Московському районному суду м. Харкова, підстави для закриття кримінального провадження або його зупинення - відсутні, обвинувальний акт складений у відповідності до вимог КПК України.

Підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.

Вирішуючи клопотання обвинуваченого про допит свідка, суд керується таким.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, з метою підготовки до судового розгляду суд в тому числі розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту.

Згідно ч. 1 ст. 20 КПК України, обвинувачений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 08.12.2020 по справі № 278/1306/17, відповідно до статті 20 та пункту 8 частини 3 статті 42 КПК обвинувачений має право збирати і подавати докази. Згідно з частиною 2 статті 42 КПК обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу. Таким чином, буквальне тлумачення положень Кодексу свідчить про те, що сторона захисту вправі збирати докази після того, як обвинувальний акт було передано до суду.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення права обвинуваченого на захист, на подання доказів та обстоювання його правової позиції, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого про виклик свідка.

Відповідно, з наведених вище підстав суд відхиляє заперечення прокурора та потерпілого проти вказаного вище клопотання обвинуваченого.

Вирішуючи заявлені прокурором, захисником та обвинуваченим клопотання щодо запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого, суд керується таким.

Частиною третьою ст. 315 КПК України, в редакції згідно Рішення Конституційного Суду України від 23.11.2017 року, передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема ст. 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі тримання під вартою, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 333 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з структури розділу IV КПК України, судове провадження у першій інстанції в якості однієї із стадій включає підготовче провадження.

Таким чином, застосування запобіжних заходів під час підготовчого провадження, в тому числі вирішення питання щодо продовження тримання обвинуваченого під вартою на стадії підготовчого провадження, здійснюється згідно з положеннями розділу ІІ КПК України.

Також суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 11.03.2020 по справі № 459/3502/19. Так, Верховним Судом зазначено, що відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. Вказаним розділом передбачено, в тому числі і порядок подачі, розгляду клопотань про застосування та продовження запобіжних заходів. Виходячи зі змісту диспозицій статей 177, 178, 194, 196, 199 КПК України терміни «обрання запобіжного заходу» та «продовження запобіжного заходу» використовуються як синонімічні, за своїм правовим значенням. Крім того, обрання - є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження - вторинна стадія, яка наступає, за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується.

Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії підготовчого провадження відповідає положенням КПК України.

За таких обставин суд відхиляє доводи захисника відносно того, що на стадії підготовчого провадження суд не має права продовжувати запобіжний захід, а зобов`язаний вирішувати питання про його обрання.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною п`ятою ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 28.01.2021 щодо обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обираючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості підозри та недостатності більш м`яких запобіжних заходів для запобігання існуючим ризикам. З цієї ж ухвали вбачається, що 30.12.2020 Московським районним судом м. Харкова було надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Згідно ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а також до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні нетяжкого корисливого злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років.

Обвинувачений не одружений, дітей не має, до затримання не був офіційно працевлаштованим, раніше неодноразово судимий, востаннє згідно вироку Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, звільнений 04.06.2020 за відбуттям строку покарання.

Судовий розгляд даного кримінального провадження не розпочатий, докази судом не досліджувались.

Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для тримання особи під вартою.

У рішенні від 26.01.1993 року у справі «W. проти Швейцарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що тривале тримання під вартою може виявитись виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні корисливого злочину, який згідно пред`явленого обвинувачення пов`язаний із застосуванням насильства, суд приходить до висновку, що інтереси суспільства у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
За таких обставин, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винними, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилався прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою, та жодний з інших, більш м`яких запобіжних заходів, не здатний запобігти вказаним ризикам.

Відповідно, з наведених вище підстав суд на даній стадії судового провадження приходить до висновку щодо відсутності підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Оцінюючи клопотання сторони захисту про визначення розміру застави, суд керується таким.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

В даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що відкрито, шляхом застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, наніс один удар кулаком в область потилиці ОСОБА_4 , після чого, скориставшись безпорадним станом останнього, викрав належний ОСОБА_4 мобільний телефон.

Таким чином, злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства.

Враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для визначення застави, оскільки на даній стадії судового провадження застава не здатна запобігти ризикам вчинення обвинуваченим вказаних вище дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи та аргументи сторони захисту щодо відсутності підстав для подальшого тримання обвинуваченого під вартою та необхідності зміни запобіжного заходу на домашній арешт або визначенні розміру застави, в зв`язку з чим відмовляє у вказаних клопотаннях сторони захисту.

Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 на строк до 24:00 годин 21 травня 2021 року.

Згідно ст. 205 КПК України, ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Одночасно суд роз`яснює обвинуваченому, що він має право оскаржити дану ухвалу в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 34, 183, 314, 315, 331, 369-372, 392, 393 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова на 31.03.2021 року на 13 год. 30 хв.

У судове засіданні викликати сторони кримінального провадження та потерпілого.

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , на домашній арешт, а також визначенні розміру застави - відмовити.
Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , на строк до 24:00 годин 21 травня 2021 року включно.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про виклик до суду для допиту в якості свідка ОСОБА_7 задовольнити.
Викликати в судове засідання для допиту в якості свідка ОСОБА_8 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвала в частині продовження тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала в частині запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є) 29.03.2021 о 11-45 год.

Суддя ОСОБА_1