У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2021 року, якою клопотання начальника відділу Слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.04.2021 року включно, та визначено розмір застави у сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей 2004, 2015 та 2017 року народження, працюючого директором ТОВ "СМА-Лоджістік" та ФГ "Валері-Агро", раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України, у кримінальному провадженні зареєстрованому в ЄРДР за № 0000066 від 20.10.2020 року,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
підозрюваний ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді клопотання начальника відділу Слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 задоволено частково.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.04.2021 року включно, та визначено розмір застави у сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою продовжити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.

Вважає, що рішення слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, є необґрунтованим та підлягає скасуванню.
Вказує, що станом на теперішній час не змінились і продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України. Разом з тим, слідчий суддя вирішуючи питання щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не звернув належної уваги на обставини та докази скоєння підозрюваним особливо тяжких злочинів, та не зважаючи на існування ризиків, які свідчать про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави прийняв незаконне рішення, яке може мати негативні наслідки для встановлення істини у справі.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та дані про особу підозрюваного, фактичні обставини кримінальних правопорушень, інкримінованих підозрюваному, а саме застосування насильства до потерпілого, вважає необґрунтованим розмір застави, визначений слідчим суддею.

Узагальнений виклад позиції сторони захисту.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_9 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Стверджує, що рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

СУ ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000066, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.10.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України.

15.12.2020 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

16.12.2020 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

18.12.2020 року ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.02.2021 року.

29.12.2020 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.12.2020 року залишено без змін.

26.01.2021 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією за ч.4 ст.189, ч.3 ст.146 КК України, а саме у вимозі передачі чужого майна (вимаганні), вчиненому організованою групою, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами та незаконному позбавленні волі людини, вчиненому з корисливих мотивів, організованою групою.

05.02.2021 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000066 продовжено до чотирьох місяців.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , в обґрунтування клопотання зазначив, що станом на теперішній час не змінились і продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України, а закінчити досудове розслідування до спливу дії попередньої ухвали суду не є можливим, оскільки необхідно виконати ряд слідчих дій, а тому потрібен додатковий строк.

Частково задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя зазначив, що
слідчим у клопотанні та прокурором доведено, що ризик передбачений п. 3, ч.1 ст.177 КПК України не зменшився та не перестав існувати, а також доведено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Разом з тим слідчим не доведено наявність ризиків, передбачених п.1,4,5 ч. 1 ст.177 КПК України та враховуючи дані про особу підозрюваного, тяжкість та мотиви злочинів, в яких він підозрюється, його матеріальний стан, та те, що він є раніше не судимим, слідчий суддя вважав за можливе визначити розмір застави, передбачений ч.5 ст.185 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, розглянувши апеляційну скаргу прокурора в межах її доводів, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком слідчого судді про наявність достатніх підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки в суді першої інстанції знайшли своє підтвердження обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінальних правопорушень, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ст. 177 ч. 1 КПК України, а також підтвердження того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

На переконання суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, вирішуючи питання про можливість визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, у цьому кримінальному провадженні не в повній мірі врахував підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу.

Так, слідчий суддя, вирішуючи питання про можливість визначення підозрюваному застави у сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, не врахував тяжкість вчинених злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_7 , дані на особу підозрюваного, обставини вчинення злочинів, не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, та дійшов помилкового висновку про співмірність наявних в матеріалах провадження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України обраному запобіжному заходу, про що обґрунтовано зазначає в апеляційній скарзі прокурор.

Апеляційний суд вважає, що застава у сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, як альтернативний запобіжний захід триманню під вартою, не буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, та не забезпечить виконання завдань кримінального провадження.

Оскільки, слідчий суддя своїм рішенням не забезпечив впевненості у належній процесуальній поведінці підозрюваного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Апеляційний суд, визначаючи розмір застави бере до уваги обставини, встановлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_7 слід визначити заставу у розмірі 440 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 998 800 ( дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч вісімсот) гривень. Оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Вимоги апеляційної скарги прокурора, про необхідність продовження підозрюваному строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави не підлягають задоволенню, оскільки, апеляційна скарга прокурора не містить обґрунтувань щодо незаконності рішення суду про застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави. Так, прокурор в апеляційної скарги посилається лише на наявність ризиків, які були враховані слідчим суддею при продовженні строку тримання під вартою підозрюваного та наводить мотиви щодо необґрунтованості визначеного слідчим суддею розміру застави. А саме, прокурор зазначає, що визначаючи розмір застави, слідчий суддя належним чином не мотивував своє рішення щодо її розміру. Разом з тим, будь яких законних підстав, відповідно до яких слідчий суддя мав право не визначати заставу як альтернативний запобіжний захід у цьому кримінальному проваджені, в апеляційній скарзі прокурором не наведено. Як і не надано будь яких доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги прокурора.

За такого апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, як така, що містить вимогу про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановлення нової ухвали, якою клопотання начальника відділу Слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 10.04.2021 року включно, слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 376, 405 ,407,409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд
постановив:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2021 року, якою клопотання начальника відділу Слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено частково, продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.04.2021 року включно, та визначено розмір застави у сумі 400 000 (чотириста тисяч) гривень, - скасувати.

Постановити нову.

Клопотання начальника відділу Слідчого управління ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 10.04.2021 року включно.

Визначити розмір застави в розмірі 440 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 998 800 ( дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч вісімсот) гривень.

Покласти на ОСОБА_7 , на строк до 10.04.2021 року включно обов`язки передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб із потерпілим, підозрюваними та усіма свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 10.04.2021 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді