Провадження № 1-кп/512/20/21
"23" квітня 2021 р. смт. Саврань
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Савранський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Саврань, Подільського району, Одеської області, кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2021 за № 0000002, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Солікамськ, Пермської області Російської Федерації, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 29.10.2013 Іванківським районним судом Київської області за частиною 2 статті 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців та 19.12.2018 Маневицьким районним судом Волинської області за статтею 391 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, 19.08.2020 звільненого з державної установи "Городищенська виправна колонія № 96" на підставі відбуття строку покарання призначеного вироком суду, який має не зняту та не погашена судимість, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 289 КК України, частиною 2 статті 187 КК України, частиною 1 статті 357 КК України та частиною 3 статті 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2021 приблизно о 14:50 годині в смт. Саврань Одеської області, ОСОБА_4 разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 , перебували на території Савранської автостанції, яка розташована по вулиці Центральна, 53, де вирішили поїхати до автомобільної дороги М-05 сполученням «Київ-Одеса» для подальшого руху в смт. Іванків Київської області. Домовившись з ОСОБА_6 , який є водієм таксі, про те що останній доставить їх до пункту призначення, а саме до автошляху М-05, ОСОБА_4 сів на заднє сидіння за водієм, а ОСОБА_9 , на заднє сидіння з правої сторони в автомобілі марки RENAULT-11 білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 . Під час поїздки за вимогою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , була здійснена зупинка біля джерела «Огруд» на автомобільній дорозі «Саврань-Дубинове», де ОСОБА_9 , знявши пальто та шарф, вийшла з салону автомобіля для справляння природних потреб. В цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, що знаходиться у володінні ОСОБА_6 з метою реалізації вказаного умислу ОСОБА_4 непомітно взяв шарф належний ОСОБА_9 та поклав між дверима автомобіля та власним тулубом, заздалегідь підготувавши його як знаряддя вчинення злочину для реалізації свого злочинного умислу.

В цей же день, приблизно о 15:30 годині, після приїзду до пункту призначення, а саме зупинка громадського транспорту автомобільної дороги М-05 між 273-274 км сполученням «Київ-Одеса» в сторону м. Київ, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , сидячи в салоні автомобіля позаду водія ОСОБА_6 , взяв до рук шарф своєї знайомої ОСОБА_9 , який вона не одягла після попередньої зупинки, попередньо не повідомляючи її про свої злочинні наміри, та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що власник транспортного засобу знаходився на сидінні водія та відволікся для надання свого номеру телефону на прохання ОСОБА_4 , переслідуючи мету використання транспортного засобу у власних інтересах, накинув вищевказаний шарф на шию потерпілого ОСОБА_6 , та почав душити останнього, тим самим застосував фізичне насилля небезпечне для життя чи здоров`я потерпілого.

Під час застосування насилля, а саме здушення шиї, ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: двох косих саден червоного кольору, розмірами 3.0х0.5 см. виступаючих над рівнем навколишньої тканини. Передні кінці саден знаходяться один від одного на відстані 3.5 см., задні кінці з`єднані між собою (садна мають вигляд знаку зменшення). На передній поверхні шиї по центру, мається овальної форми крововилив червоного кольору, розміром 3.0х1.8 см. з нечіткими краями. Під час застосування насилля, а саме здушення шиї, які ОСОБА_6 сприймав як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, йому вдалось звільнитись від вказаних насильницьких дій та вибігти з салону автомобіля та звернутись про допомогу. Скориставшись ситуацією, без перерви у часі, ОСОБА_4 не маючи ані дійсного, ані уявного права на вказаний транспортний засіб, переліз за кермо вищевказаного легкового автомобіля та користуючись ключем, який був залишений в замку запалювання ОСОБА_6 , завів двигун автомобіля RENAULT-11 білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та поїхав в сторону м. Києва, тим самим заволодівши вказаним транспортним засобом, вартістю 42 000,00 гривень. В подальшому транспортний засіб повернуто потерпілому ОСОБА_6 у неушкодженому стані.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 289 КК України незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.

Крім цього, встановлено, що 04.01.2021, приблизно о 14:50 годині, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, в смт. Саврань Одеської області, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, разом зі своєю знайомою ОСОБА_9 , перебували на території Савранської автостанції, яка розташована по вулиці Центральна, 53, де вирішили поїхати до автомобільної дороги М-05 сполученням «Київ-Одеса» для подальшого руху в смт. Іванків Київської області. Домовившись з ОСОБА_6 , який є водієм таксі, про те, що останній доставить їх до пункту призначення, а саме до автошляху М-05, ОСОБА_4 сів на заднє сидіння за водієм, а ОСОБА_9 , на заднє сидіння з правої сторони в автомобілі марки RENAULT-11 білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 . Під час поїздки за вимогою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , була здійснена зупинка біля джерела «Огруд» на автомобільній дорозі «Саврань-Дубинове», де ОСОБА_9 , знявши пальто та шарф, вийшла з салону автомобіля для справляння природних потреб. В цей час ОСОБА_4 , маючи умисел на напад з метою заволодінням чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, непомітно взяв шарф належний ОСОБА_9 та поклав між дверима автомобіля та власним тулубом, заздалегідь підготувавши його як знаряддя вчинення злочину для реалізації свого злочинного умислу.

В цей же день приблизно о 15:30 годині, після приїзду до пункту призначення, а саме зупинка громадського транспорту автомобільної дороги М-05 між 273-274 км сполученням «Київ-Одеса» в сторону м. Київ, перебуваючи в салоні автомобіля, ОСОБА_4 , сидячи позаду водія ОСОБА_6 , взяв до рук шарф своєї знайомої ОСОБА_9 , який вона не одягла після попередньої зупинки, попередньо не повідомляючи її про свої злочинні наміри, та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що власник транспортного засобу знаходився на сидінні водія та відволікся для надання свого номеру телефону на прохання ОСОБА_4 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном, накинув вищевказаний шарф на шию потерпілого ОСОБА_6 та почав душити останнього, тим самим здійснив раптовий, відкритий напад із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого. Під час застосування насилля, а саме здушення шиї, ОСОБА_4 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді: двох косих саден червоного кольору, розмірами 3.0х0.5 см. виступаючих над рівнем навколишньої тканини. Передні кінці саден знаходяться один від одного на відстані 3.5 см., задні кінці з`єднані між собою (садна мають вигляд знаку зменшення). На передній поверхні шиї по центру, мається овальної форми крововилив червоного кольору, розміром 3.0х1.8 см. з нечіткими краями. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Зазначені неправомірні дії з боку ОСОБА_4 , ОСОБА_6 сприймав як реальну загрозу для свого життя та здоров`я. Після здійснення нападу, потерпілому ОСОБА_6 вдалось звільнитись від вказаних насильницьких дій, шляхом дії ступнями ніг на педаль газу автомобіля. Після чого ОСОБА_4 був вимушений припинити здушення шиї потерпілого та потягнутися через салон автомобіля до замка запалювання аби завадити потерпілому ОСОБА_6 залишити салон транспортного засобу. Побачивши, що ОСОБА_6 намагається покинути салон автомобіля через передні пасажирські дверцята, ОСОБА_4 продовжуючи свої злочинні дії, які охоплювались його єдиним злочинним умислом, залишив салон вказаного автомобіля, вибіг на вулицю та схопивши ОСОБА_6 обома руками за куртку, розвернув останнього, притиснув тильною зоною передпліччя до середньої стійки кузова транспортного засобу та шляхом здійснення ривка з руки останнього, заволодів гаманцем з грошовими коштами загальною сумою 3 700 (три тисячі сімсот) гривень та мобільним телефоном синього кольору марки «Xiaomi Redmi Note 7» об`ємом оперативної пам`яті 3 GB, об`ємом вбудованої пам`яті 32 GB вартістю 2 945 гривень. Після реалізації злочинного умислу ОСОБА_4 заволодівши гаманцем та мобільним телефоном синього кольору марки «Xiaomi Redmi Note 7» об`ємом оперативної пам`яті 3 GB, об`ємом вбудованої пам`яті 32 GB з місця події зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Завданий збиток потерпілому ОСОБА_6 , становить 6 645,00 гривень.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 187 КК України розбою, поєднаному з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій.

Крім цього, встановлено, що 04.01.2021 близько о 15:40 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в салоні автомобіля марки RENAULT-11 білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в свою чергу знаходився поблизу зупинки громадського транспорту автомобільної дороги М-05 між 273-274 км. сполученням «Київ-Одеса» в сторону м. Київ, сидячи на місці водія відшукав під сонцезахисним козирком наступні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , марки RENAULT 11, OIC № НОМЕР_3 ; поліс №АР/0120725 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ім`я страхувальника ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 , після чого у нього виник злочинний намір направлений на викрадення вказаних документів. Реалізуючи свій злочинний намір, без перерви часу, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не повідомляючи ОСОБА_9 про свій намір, викрав вищевказані документи, а саме, взяв їх з-під сонцезахисного козирка та поклав до свого рюкзака. Після цього, ОСОБА_4 з викраденими документами на вищевказаному транспортному засобі зник, тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 357 КК України викраденні офіційних документів, вчинене в інших особистих інтересах.

Крім цього, встановлено, що 04.01.2021 близько о 15:40 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в салоні автомобіля марки RENAULT-11 білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який в свою чергу знаходився поблизу зупинки громадського транспорту автомобільної дороги М-05 між 273-274 км. сполученням «Київ-Одеса» в сторону м. Київ, сидячи на місці водія відшукав під сонцезахисним козирком посвідчення водія на право керування транспортними засобами видане 13.09.2017 на ім`я ОСОБА_8 , яке йому належить та відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 р. № 340 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. № 511) є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, усвідомлюючи важливість вказаного документу, у нього виник злочинний намір направлений на викрадення вказаного важливого особистого документа. Реалізуючи свій злочинний намір, без перерви у часі, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав посвідчення водія, на право керування транспортними засобами видане на ім`я ОСОБА_8 , а саме, взяв його з-під сонцезахисного козирка та поклав до свого рюкзака. Після цього, ОСОБА_4 з викраденим документом на вищевказаному транспортному засобі зник, тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 357 КК України незаконному заволодінні будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

Письмове повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень вручено ОСОБА_4 26.02.2021.

Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 06 січня 2021 року та ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 02 березня 2021 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд встановив наступний порядок дослідження доказів: допит обвинуваченого, допит потерпілих, дослідження матеріалів, які стосуються письмових доказів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 289 КК України, частиною 2 статті 187 КК України, частиною 1 статті 357 КК України та частиною 3 статті 357 КК України визнав повністю. Пояснив, що обставини викладені у його обвинуваченні та встановлені органами досудового розслідування, ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчинених діянь, розкаюється у вчиненому.

Допитані у судовому засіданні потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтвердили обставини встановлені органами досудового розслідування щодо вчинення стосовно них кримінальних правопорушень, погодились з обвинувальним актом, щодо призначення міри покарання поклались на розсуд суду.

Окрім визнання вини обвинуваченого, вина ОСОБА_4 доводиться наступними доказами:

- Дорученням на повідомлення підозрюваному про завершення досудового розслідування від 26.02.2021;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2021;

- Протоколом огляду предмету від 26.02.2021;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 19.02.2021 з додатками;

- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25.02.2021 на підставі ухвали слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 12.02.2021; (інформація про телефонні дзвінки по сім карті НОМЕР_5 з 09 години 04.01.2021 по 09 годину 09.01.2021);

- Ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 12.02.2021, якою надано доступ до речей і документів інформація про телефонні дзвінки по сім карті НОМЕР_5 з 09 години 04.01.2021 по 09 годину 09.01.2021);

- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 25.02.2021 на підставі ухвали слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 12.02.2021; (інформація про телефонні дзвінки по сім карті НОМЕР_6 з 09 години 04.01.2021 по 09 годину 09.01.2021);

- Висновком судово психіатричного експерта № 82 від 16.02.2021;

- Постановою прокурора ОСОБА_11 про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 09.02.2021;

- Постановою про визнання потерпілим від 09.02.2021, відповідно до якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнано потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000036 від 09.02.2021;

- Постановою прокурора ОСОБА_11 від 09.02.2021 про доручення здійснення досудового розслідування органу досудового розслідування;

- Протоколом огляду предмету від 29.01.2021 а саме чорного в`язаного жіночого шарфу;

- Постановою про визнання потерпілим від 22.01.2021, відповідно до якої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 визнано потерпілою у кримінальному провадженні № 0000009 від 21.01.2021;

- Висновком судової товарознавчої експертизи від 25.01.2021 № СЕ-19/116-21/1118-ТВ відповідно до якої, ринкова вартість мобільного телефону Xiaomi Redmi Note 7 3/32GB станом на 04.01.2021 могла становити 2 945 гривень 00 копійок;

- Довідкою про витрати на проведення судової товарознавчої експертизи 25.01.2021 № СЕ-19/116-21/1118-ТВ, відповідно до якої витрати на проведення зазначеної експертизи становлять 490 гривень 35 копійок;

- Висновком трасологічної експерти від 05.02.2021 №СЕ-19/116-21/1249-ТР;

- Довідкою про витрати на проведення судової трасологічної експертизи 05.02.2021 №СЕ-19/116-21/1249-ТР, відповідно до якої витрати на проведення зазначеної експертизи становлять 2 615 гривень 20 копійок;

- Постановою про визнання і приєднання речових доказів від 11.01.2021;

- Протоколом огляду місцевості від 11.01.2021;

- Постановою про призначення судово медичної експертизи від 06.01.2021;

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.01.2021 за участю ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_12 ;

- Ухвалою слідчого судді Савранського районного суду Одеської області від 12.01.2021 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні № 0000002 від 04.01.2021 відповідно до якої арешт накладено на один чоловічий гаманець, темно коричневого кольору, одну пластикову картку «Приват Банку», одну пластикову картку універсальну «Приват Банку», одну пластикову картку «Прем`єра», два металевих ключі до автомобіля марки RENAULT 11 з металевим брелком з написом «РАК» та один в`язаний жіночий шарф.

- Протоколом огляду місця події від 06.01.2021;

- Протоколом пред`явлення особи ( ОСОБА_4 ) для впізнання за фотознімками від 05.01.2021;

- Протоколом пред`явлення особи ( ОСОБА_9 ) для впізнання за фотознімками від 05.01.2021;

- Ухвалою слідчого судді Савранського районного суду Одеської області від 11.01.2021 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні № 0000002 від 04.01.2021, відповідно до якої накладено арешт на автомобіль марки RENAULT 11, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- Протоколом огляду місця події від 05.01.2021; (узбіччя дороги М-05 сполучення Одеса Київ в напрямку міста Київ з географічними координатами - 49.670562, 30.190707);

- Протоколом медичного огляду на встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння від 05.02.2021 № 001, відповідно до якого ОСОБА_4 05.02.2021 о 16 годині 00 хвили перебував у стані алкогольного сп`яніння (1,68 проміле);

- Ухвалою слідчого судді Савранського районного суду Одеської області від 11.01.2021 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні № 0000002 від 04.01.2021;

- Постановою про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 05.01.2021 відповідно до якої ОСОБА_4 було затримано в м. Іванків о 7 годині 52 хвилини слідчим Савранського ВП Балтського ВП ГУНП ОСОБА_13 ;

- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.01.2021 на підставі ухвали слідчого судді Савранського районного суду Одеської області (відеозапис з камери відеоспостереження магазину «Вікна Двері»);

- Ухвалою слідчого судді Савранського районного суду Одеської області від 05.01.2021 відповідно до якої слідчому СВ Савранського ВП надано тимчасовий доступ до відеозаписів камер відеоспостереження магазину «Вікна Двері»;

- Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 13.01.2021 на підставі ухвали слідчого судді Савранського районного суду Одеської області (відеозапис з камери відеоспостереження магазину «Наслєднік»);

- Ухвалою слідчого судді Савранського районного суду Одеської області від 05.01.2021 відповідно до якої слідчому СВ Савранського ВП надано тимчасовий доступ до відеозаписів камер відеоспостереження магазину «Наслєднік»;

- Ухвалою слідчого судді Савранського районного суду Одеської області від 06.01.2021 відповідно до якої надано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю а саме: інформацію про телефонні дзвінки за СІМ-картою № НОМЕР_7 ;

- Ухвалою слідчого судді Савранського районного суду Одеської області від 06.01.2021 відповідно до якої надано дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю а саме: інформацію про телефонні дзвінки за СІМ -картою № НОМЕР_8 ;

- Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 05.01.2021;

- Висновком судово-медичної експертизи №1 від 04.01.2021 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 04.01.2021;

- Постановою про визнання потерпілим від 04.01.2021 відповідно до якої, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано потерпілим у кримінальному провадженні за № 0000002 від 04.01.2021;

- Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується);

- постановою про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи від 05.01.2021;

- протоколом отримання зразків для експертизи від 05.01.2021;

- постановою про визнання і приєднання речових доказів від 05.01.2021;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.02.2021.

Крім того в судовому засіданні було оглянуто відеозаписи, які містяться на оптичних дисках, доданих до слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 від 19.02.2021, відповідно до яких підтвердились обставини вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

Так, частиною 1 статті 86 КПК України передбачено, що доказ вважається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критеріями допустимості доказів є: належне процесуальне джерело (частина 2 статті 84 КПК містить вичерпний перелік процесуальних джерел доказів, який розширеному тлумаченню не підлягає); належний суб`єкт збирання доказів (докази можуть бути зібрані тільки тими суб`єктами, які згідно з нормами КПК України мають на це право); належна процесуальна форма (встановлений КПК України порядок здійснення кримінального провадження в цілому і проведення окремих процесуальних дій).

Отже, допустимість доказів як ознака їх якості визначається нормами кримінального процесуального закону.

Суд, безпосередньо дослідивши наведені вище докази сторони обвинувачення у їх сукупності, давши їм належну оцінку, відповідно до вимог статті 94 КПК України, дійшов до висновку про їх допустимість та належність.

З урахуванням викладеного, даючи правову оцінку встановленим по кримінальному провадженню обставинам, суд вважає, що доводи обвинувачення знайшли своє об`єктивне підтвердження, наведені стороною обвинувачення доводи ґрунтуються на доказах, здобутих у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, які відповідають критеріям допустимості і законності, що дає суду підстави дійти висновку про винуватість обвинуваченого "поза розумним сумнівом".

Отже, ті обставини, які сторона обвинувачення вважала доведеними, підтвердились належними та допустимими доказами в судовому засіданні, показаннями допитаних судом обвинуваченого та потерпілих та дослідженими матеріалами справи в їх сукупності.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленому йому обвинуваченні, суд пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в іншим спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження.

Отже, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за епізодом заволодіння транспортного засобу за частиною 3 статті 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, поєднане з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, за епізодом нападу з метою заволодіння гаманцем з грошовими коштами та мобільним телефоном за частиною 2 статті 187 КК України як розбій, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за епізодом викрадення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, банківської картки «Ощадбанк» за частиною 1 статті 357 КК України як викрадення офіційних документів, вчинене в інших особистих інтересах та за епізодом викрадення посвідчення водія на право керування транспортними засобами за частиною 3 статті 357 КК України як незаконне заволодіння будь-яким способом іншим важливим особистим документом.

Під час судового розгляду також встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, а саме

- Вироком Маневицького районного суду Волинської області від 19.12.2018, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 291 КК України та яким призначено йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі;

- Вироком Іванківського районного суду Київської області від 23.10.2013, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, ч.2. ст. 187 КК України, ч.1 ст. 309 КК України та якому призначено покарання у вигляді семи років трьох місяців позбавлення волі;

- Вироком Іванківського районного суду Київської області від 09.11.2006 року відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2. ст. 186 КК України та якому призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

- Вироком Березанського міського суду Київської області від 15.01.2016 року відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та якому призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

- Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 24.02.2009 року, відповідно до якого ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та якому призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі без конфіскації майна;

При призначенні міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує особу обвинуваченого, який проживає в АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря-психіатра і лікаря-нарколога КНП ІРР "Іванківської ЦРЛ" не перебуває, раніше неодноразово судимий, останній раз 29.10.2013 Іванківським районним судом Київської області за частиною 2 статті 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців та 19.12.2018 Маневицьким районним судом Волинської області за статтею 391 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, 19.08.2020 звільненого з державної установи "Городищенська виправна колонія № 96" на підставі відбуття строку покарання призначеного вироком суду, який має не зняту та не погашена судимість, визнає свою винуватість.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої Іванківською селищною радою Вишгородського району Київської області, скарг на ОСОБА_4 в селищну раду не надходило.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 82 ОСОБА_4 на момент вчинення кримінальних правопорушень міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру і примусового лікування не потребує.

Також суд враховує висновок огляду: "алкогольне сп`яніння" протоколу медичного огляду для встановлення факту вживання наркотичної речовини та стану сп`яніння № 001 стосовно ОСОБА_4 .

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 66 КК України, суд відносить щире каяття, яке проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, дачу правдивих свідчень про скоєні кримінальні правопорушення та часткове відшкодування завданого збитку.

Водночас, суд дійшов висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, не зменшують їх суспільну небезпеку до рівня, який виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого статті 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно зі статтею 67 КК України суд відносить рецидив кримінальних правопорушень, вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за епізодами кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 289, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357 суд відносить вчинення кримінальних правопорушень щодо особи з інвалідністю.

При цьому суд не приймає доводи обвинуваченого та його захисника щодо неврахування обставини, що обтяжує покарання вчинення кримінальних правопорушень щодо особи з інвалідністю, мотивуючи це тим, що ОСОБА_4 дізнався про інвалідність ОСОБА_6 лише у відділенні поліції, оскільки відповідно до частини 2 статті 67 КК України суд не має право не визнати обставину, зазначену, зокрема у пункті 6 такою, що обтяжує покарання.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по вказаному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, вчинення, зокрема у тому числі, умисних корисливих тяжких злочинів, беручи до уваги особу ОСОБА_4 , який раніше неодноразово судимий, повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, частково відшкодував шкоду завданої кримінальними правопорушеннями, суд приходить до висновку, що попередження вчинення нових злочинів та виправлення ОСОБА_4 у разі призначення йому за частиною 3 статті 289 КК України, частиною 2 статті 187 КК України покарання у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцій та за частиною 1 статті 357 КК України та частиною 3 статті 357 КК України покарання у виді обмеження волі, остаточний розмір якого визначає з дотриманням положень частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з його реальним відбуванням відбудеться тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому підстави для застосування положень статей 69, 75 КК України не встановлені.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Савранського районного суду від 11.01.2021, 11.01.2021, 12.01.2021, 12.01.2021 на речові докази скасувати.

Суд ураховує, що щодо обвинуваченого ОСОБА_4 06.01.2021 та 02.03.2021 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до частини 3 статті 377 КПК України якщо обвинувачений, що тримається під вартою, засуджений до арешту чи позбавлення волі, суд у виняткових випадках з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право змінити йому запобіжний захід до набрання вироком законної сили на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою, та звільнити такого обвинуваченого з-під варти.

Ураховуючи ці висновки, на думку суду, обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити до набуття вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами статті 100 КПК України.

Цивільні позови у справі не заявлялись.

Відповідно до частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підтверджені витрати на проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» в сумі 2 615 гривень 20 копійок та витрати за проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальність 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання» в сумі 490 гривень 35 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтею 50, пунктами 1, 2 частини 1 статті 66, пунктів 1, 6, 13 частини 1 статті 67, статті 70, частиною 3 статті 289, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357, частиною 3 статті 357 КК України, статтею 368, частиною 1 статті 369, статтями 370, 371, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Солікамськ, Пермської області Російської Федерації, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 29.10.2013 Іванківським районним судом Київської області за частиною 2 статті 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців та 19.12.2018 Маневицьким районним судом Волинської області за статтею 391 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі, 19.08.2020 звільненого з державної установи "Городищенська виправна колонія № 96" на підставі відбуття строку покарання призначеного вироком суду, який має не зняту та не погашена судимість, визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 289, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357, частиною 3 статті 357 КК України та призначити йому покарання:

- за частиною 3 статті 289 КК України у виді позбавлення волі, строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна;

- за частиною 2 статті 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років з конфіскацією майна;

- за частиною 1 статті 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки;

- за частиною 3 статті 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років з конфіскацією майна.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 тримання під вартою, до набуття вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набуття вироком законної сили, зарахував у строк відбутого ним покарання строк попереднього ув`язнення, починаючи з моменту його фактичного затримання, а саме з 05.01.2021 до дня набуття вироком законної сили, виходячи з того, що відповідно до статті 72 КК України одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підтверджені витрати на проведення судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.6 «Дактилоскопічні дослідження» в сумі 2 615 гривень 20 копійок та витрати за проведення судової товарознавчої експертизи за експертною спеціальність 12.1 «Визначення вартості машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання» в сумі 490 гривень 35 копійок.

Речові докази, а саме:

- банківську картку «Ощадбанк» НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_10 , яка зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області повернути за належністю ОСОБА_7 ;

- чорний в`язаний шарф, у якого на одній із сторін в нижній частині наявний малюнок у вигляді трикутника, який викладено із блискучих пластикових камінців (стразів) у кількості 9-ти штук та мобільний телефон марки «mobile», чорного кольору, банківську картку «ПриватБанк» НОМЕР_9 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області - повернути за належністю ОСОБА_9 .

- зразки крові, скляну пляшку від горілки марки «Президент» ємністю 0,5 л., скляну пляшку від слабоалкогольного напою «Somersby» ємністю 0,5 л., три відрізки липкої стрічки зі слідами папілярних візерунків пальців рук, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області - знищити

- поліс №АР/0120725 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на ім`я страхувальника ОСОБА_6 , технічний талон транспортного засобу, номерний знак НОМЕР_10 , маячок таксиста помаранчевого кольору з чорними квадратами, мобільний телефон синього кольору в силіконовому чохлі, марки «Redmi», чоловічий гаманець темно коричневого кольору з шкірозамінника, пластикову картку (бонусна) «Прем`єра», пластикову картку для виплат «ПриватБанку» НОМЕР_11 , пластикову картку універсальну «ПриватБанку» № НОМЕР_12 , які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Сектору поліцейської діяльності №2 відділу поліції №1 Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області, повернути ОСОБА_6 .

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , марки «RENAULT 11», НОМЕР_13 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , які йому передано під зберігальну розписку, залишити ОСОБА_8 за належністю.

- два металеві ключі до автомобіля «RENAULT 11» з металевим брелком з написом «РАК» та транспортний засіб: автомобіль білого кольору марки «RENAULT 11» д.н.з. № НОМЕР_1 , які передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , залишити йому за належністю.

Арешти, накладені ухвалами слідчого судді Савранського районного суду від 11.01.2021, 11.01.2021, 12.01.2021, 12.01.2021 на речові докази скасувати.

Цивільні позови у справі не заявлялись.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим або його захисником в частині, що стосується інтересів обвинуваченого, потерпілими або їх представниками - у частині, що стосується інтересів потерпілих, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції, а також прокурором в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а) шляхом подачі апеляційної скарги через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку (п.п.1, 6, 7 ч.1 ст.393, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції (ч.ч.1, 2 ст.532 КПК України).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1