Справа №295/7283/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої розглядається питання про видачу (екстрадицію) в іноземну державу ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),

перекладача ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 про наявність підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Киргизької Республіки, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 звернувся до суду з указаним клопотанням, в якому просить визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Киргизької Республіки строком на два місяці.

У клопотанні зазначено про те, що в провадженні правоохоронних органів Киргизької Республіки перебуває кримінальна справа за підозрою громадянина указаної держави ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК Киргизької Республіки. Постановою старшого слідчого слідчого відділу Головного управління Державного комітету національної безпеки Киргизької Республіки від 30.04.2018 року ОСОБА_4 притягнуто в якості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК Киргизької Республіки. Постановою Ошського міського суду від 30.04.2018 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Клопотання також обґрунтоване тим, що 18.08.2020 року в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України на території м. Житомира співробітниками УСБУ в Житомирській області встановлено та затримано ОСОБА_4 . Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 18.09.2020 року відносно ОСОБА_4 у порядку ст. 584 КПК України застосовано екстрадиційний арешт строком на 2 місяці до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Киргизької Республіки. Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 12.11.2020 року визнано наявність підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою строком на 2 місяці, тобто до 11.01.2021 року включно, ухвалою слідчого судді від 04.01.2021 року визнано наявність підстав для подальшого тримання його під вартою строком на 2 місяці, ухвалою слідчого судді від 24.02.2021 року визнано наявність підстав для подальшого тримання його під вартою строком на 2 місяці, тобто до 23.04.2021 року включно, ухвалою слідчого судді від 15.04.2021 року визнано наявність підстав для подальшого тримання його під вартою строком на 2 місяці, тобто до 15.-04.2021 року.

Як указано в клопотанні, відповідно до положень Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року до Офісу Генерального прокурора надійшов запит Генеральної прокуратури Киргизької Республіки про видачу (екстрадицію) громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності. Проведення екстрадиційної перевірки стосовно ОСОБА_4 Офісом Генерального прокурора відповідно до ст. 587 КПК України доручено Житомирській обласній прокуратурі. Запит та інші документи про видачу ОСОБА_4 оформлені належним чином відповідно до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року якою врегульовано відносини між Україною і Киргизькою Республікою у питаннях екстрадиції. Відповідно до наданих документів встановлено, що громадянин Киргизької Республіки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опинившись під впливом невстановлених слідством осіб, став переконаним в необхідності виїзду в Сирійську Арабську Республіку (далі - Сирія) для приєднання до незаконних збройних формувань, що діють на території даної держави проти урядових військ, тобто до міжнародних терористичних угрупувань для участі в їх складі в бойових діях в якості найманця і в 2012 році вилетів до Турецької Республіки при невстановлених обставинах, звідки збирався перебратися на територію Сирії. По прибуттю в місто Стамбул Турецької Республіки в 2012 році ОСОБА_4 був переправлений невстановленою слідством особою при невстановлених обставинах на територію Сирії, де пройшовши так званий «Муаскар» - курс спеціальної підготовки найманців, спрямований на вдосконалення фізичної підготовки і навчання різними видами зброї, а згодом в період 2012-2013 років брав участь в бойових діях на території зазначеної держави в якості найманця.

Заступник керівника Житомирської обласної прокуратури у клопотанні також вимоги клопотання обґрунтував тим, що злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , відповідає злочину, передбаченому ч. 1 ст. 447 КК України, і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 1 року. Передбачений ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний злочин не закінчився. Запити інших держав про видачу ОСОБА_4 не надходили. Компетентні органи України не проголошували остаточне рішення стосовно ОСОБА_4 у зв`язку з правопорушеннями, за які вимагається його видача та не ухвалювали рішення про непорушення чи припинення переслідування в зв`язку із цими самими правопорушеннями. Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 , не належить до військових злочинів, не має політичного характеру та кримінальна справа не порушується виключно за скаргою потерпілого. На даний час ОСОБА_4 утримується в слідчому ізоляторі державної установи «Житомирська УВП № 8». За даними філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Житомирській області ОСОБА_4 за станом здоров`я - практично здоровий, переміщуватись і етапуватись) може. Відповідно до інформації Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області 17.09.2020 року до УДМС у Вінницькій області звернувся ОСОБА_4 із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. За результатами розгляду заяви УДМС України у Вінницькій області прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (наказ начальника Управління № 2 від 12.01.2021 року). 18.01.2021 року представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 оскаржив наказ № 2 від 12.01.2021 року УДМС у Вінницькій області до ДМС України. Рішенням ДМС України від 26.02.2021 року № 15-21 відхилено скаргу адвоката ОСОБА_7 та дане рішення 29.03.2021 року оскаржено ним до Окружного адміністративного суду міста Києва. Забезпечення виконання компетентними органами України вимог вказаної Конвенції стосовно видачі ОСОБА_4 можливо лише в тому випадку, якщо судом щодо останнього буде визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, вказавши на те, що подання клопотання зумовлене закінченням двомісячного строку, встановленого ч. 11 ст. 584 КПК України для перевірки судом наявності підстав для подальшого тримання ОСОБА_4 під вартою або його звільнення.

Особа, стосовно якої розглядається питання про видачу (екстрадицію) в іноземну державу - ОСОБА_4 , та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Захисник просив змінити обраний запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, пояснивши зокрема, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, будучи одруженим та маючи на утриманні двох малолітніх дітей, які на законних підставах перебувають в Україні. Окрім того, ст. 375 КК Киргизької Республіки передбачено кримінальну відповідальність за військовий злочин, а не найманство, втім прокуратурою не надіслано запиту до Киргизької Республіки для з`ясування питання щодо того, чи передбачено в КК Киргизької Республіки кримінальну відповідальність за найманство.

Заслухавши прокурора, ОСОБА_4 та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя, дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 541 КПК України визначено, що екстрадицій ний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Відповідно до ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Згідно ч. 10, 11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього строку слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 16 від 08.10.2004 року «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з їх екстрадицією» розяснено, що місцеві суди на виконання Європейської конвенції та аналогічних положень інших міжнародних договорів України приймають до свого провадження і розглядають по суті подання прокурорів або погоджені з ними подання органів, котрі виконують запити інших держав про видачу, тимчасовий арешт осіб з метою їх доставки під вартою до компетентного органу держави, що надсилає запит, на термін, встановлений Європейською конвенцією або іншим міжнародним договором.

Слідчим суддею встановлено, що Офісом Генеральною прокурора 04.09.2020 року отримано запит Генеральної прокуратури Киргизької Республіки від 02.09.2020 року про видачу (екстрадицію) громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який відповідає передбаченому ч. 1 ст. 447 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 18.09.2020 року в справі № 295/11252/20, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 05.10.2020 року, застосовано до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 17.11.2020 року (включно), для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Киргизької Республіки.

Ухвалами слідчих суддів Богунського районного суду міста Житомира неодноразово було продовжено застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виглядів тримання під вартою, а востаннє ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 15.04.2021 року справі № 295/4588/21 визнано наявність підстав для подальшого тримання його під вартою строком на 2 місяці.

ОСОБА_4 17.09.2020 року звертався до УДМС у Вінницькій області із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, за результатами розгляду якої УДМС України у Вінницькій області прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (наказ начальника Управління № 2 від 12.01.2021 року), що було оскаржено 18.01.2021 року представником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_7 . Рішенням ДМС України від 26.02.2021 року № 15-21 відхилено скаргу адвоката ОСОБА_7 та зазначене рішення 29.03.2021 року оскаржено ним до Окружного адміністративного суду міста Києва. Ця обставина відповідно до ч. 4 ст. 590 КПК України перешкоджає вирішенню на даний час питанню про його видачу особи (екстрадицію), оскільки згідно наведеної норми закону рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України.

Правовідносини між Україною та Киргизською Республікою врегульовані Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року.

Згідно ч. 1 ст. 56 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

За змістом вимог п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Із доданих до клопотання документів встановлено, що згідно постанови старшого слідчого Головного управління Державного комітету національної безпеки Киргизької Республіки від 30.04.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залучено в якості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК Киргизької Республіки, постановою Ошського міського суду від 30.04.2018 року до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Постановою оперуповноваженого Кара-Суйського РВ ГУ ДКНБ по м. Ош і Ошській області від 06.10.2018 року ОСОБА_4 оголошено в міжнародний розшук.

При вирішенні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) громадянина Киргизської Республіки ОСОБА_4 слідчим суддею враховуються тяжкість покарання, що загрожує йому в разі засудження за вчинення зазначеного злочину, дані про його особу, зокрема те, що ОСОБА_4 не є громадянином України та має посвідку на постійне проживання в Україні, одружений, маючи на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що є громадянами України, ОСОБА_4 перебуває у міжнародному розшуку в зв`язку з притягненням його до кримінальної відповідальності за вчинення злочину за ч. 2 ст. 375 КК Киргизської Республіки, який відповідає ч. 1 ст. 447 КК України (найманство), що передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років і є екстрадиційним, визначений ст. 49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення зазначеного злочину не закінчився, на території України до кримінальної відповідальності він не притягується та не розшукується за вчинення злочинів.

Тому, враховуючи закінчення двомісячного строку, встановленого ч. 11 ст. 584 КПК України, для перевірки наявності підстав для подальшого тримання під вартою або звільнення особи, видача якої запитується, слідчий суддя вважає доведеними підстави для подальшого його тримання під вартою до вирішення питання його фактичної передачі компетентним органам Киргизької Республіки строком на два місяці.

При цьому варто зауважити, що законність перебування сім`ї ОСОБА_4 в Україні та повідомлені захисником інші відомості не спростовують встановлених слідчим суддею підстав для задоволення клопотання з огляду на доведеність викладених у клопотанні заступника керівника Житомирської обласної прокуратури обставин.

Керуючись ч. 2 ст. 29 Конституції України, Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 1993 року, ст. ст. 370, 372, 541, 584 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) громадянина Киргизької Республіки ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 та продовжити застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) до вирішення питання про його фактичну передачу компетентним органам Киргизької Республіки строком на два місяці, тобто до 09 серпня 2021 року (включно).

Конвоювати та утримувати ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) у слідчому ізоляторі при державній установі «Житомирська УВП № 8».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 12-00 год. 11.06.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1