Справа № 947/2296/21
Провадження № 1-кп/947/515/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.02.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ЄРДР 0002539 від 08.10.2020 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеса, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 08.10.2020 приблизно о 07 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки «Honda Accord» р/н НОМЕР_1 , у світлий час доби, при достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини з асфальтобетонним покриттям, по горизонтальній прямій ділянці, здійснював рух заднім ходом по вул. Фонтанська дорога з боку вул. Гаршина в напрямку вул. Львівська в м. Одеса із швидкістю до 10 км/год.
Наближаючись заднім ходом на вищевказаному автомобілі до баків із сміттям, які розташовані біля будинку №82/2 по вул. Фонтанська дорога в м.Одеса, водій ОСОБА_5 був неуважним, за дорожньою обстановкою постійно не слідкував, відповідно не відреагував на її зміну.
В цей час, пішохід ОСОБА_4 , переходив проїжджу частину вул. Фонтанська дорога в темпі спокійного кроку зліва на право відносно руху керованого ОСОБА_5 автомобіля, та зупинився біля баків із сміттям, щоб відпустити собаку з повадка.
При об`єктивній можливості бачити дорожню обстановку, водій ОСОБА_5 перед початком руху заднім ходом не впевнися, що позаду не має пішоходів, та маючи технічну можливість уникнути події, з необережності допустив порушення вимог пунктів 1.4, 1.5, підпункт «б» п. 2.3, п. 10.1 п. 10.9 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:
п. 1.4 кожен учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
«б») бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
п. 10.9 під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Внаслідок своїх дій, ОСОБА_5 , 08.10.2020 приблизно о 07 годині, керуючи технічно справним автомобілем марки ««Honda Accord» р/н НОМЕР_1 , біля будинку №82/2 по вул. Фонтанська дорога в м. Одеса, з необережності, порушивши вищевказані вимоги «Правил дорожнього руху» України, перед початком руху заднім ходом не впевнися, що позаду не має пішоходів, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді: закритий відривний перелом остистого відростку 1 грудного хребця, відкрита непроникаюча черепно-мозкова травма в формі струсу головного мозку, скальповані рани тім`яної області справа, лобної області справа та зліва, області правої надбрівної дуги, верхньої повіки правого ока, правої вушної скойки, синці правого передпліччя.
Порушення вимог п. 10.1, п. 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_4 на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього, посилаючись на те, що він примирився з потерпілим, відшкодував завдані ним збитки у повному обсязі, визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, кається у скоєному.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , так як вони примирилися і він не має претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 , який відшкодував йому завдані збитки у повному обсязі, і він не має до нього ніяких вимог матеріального та морального характеру.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з його примиренням з потерпілим та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 оскільки він вперше вчинив нетяжкий злочин, після його вчинення щиро розкаялася у вчиненому, з потерпілим примирився, відшкодував спричиненні потерпілому збитки в повному обсязі.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 , підтримане потерпілим ОСОБА_4 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим, є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За наслідками вивчення матеріалів справи та пояснень сторін, судом встановлено, що 08.10.2020 року, приблизно о 07:00 хвилин мав місце факт дорожньо - транспортної пригоди за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , внаслідок якої потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_5 не оспорював, щиро кається у вчиненому, просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим та відшкодуванням у повному обсязі завданої шкоди.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше нетяжкого злочину.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинувачений ОСОБА_5 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро кається у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодував потерпілому ОСОБА_4 у повному обсязі та з потерпілим примирився, у потерпілого ОСОБА_4 відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого, вони примирилися, тому згідно ст.46 КК України обвинувачений ОСОБА_5 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження за його обвинуваченням підлягає закриттю.

Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в загальній сумі 2615,04 копійок віднести на рахунок держави.
Крім того, прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 пред`явлено цивільний позов про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 7552 гривни 71 копійка.
Відповідно до п. 7 Постанови пленуму ВСУ від 31.03.1989 №3 «Про практик застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
При цьому, у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, цивільний позов не розглядається, а має бути залишений без розгляду.
Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги прокурором в інтересах держави можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_5 закрито з нереабілітуючих підстав, прокурор має право вирішити питання про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування ОСОБА_4 в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч. 2, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002539 від 08.10.2000 року, відносно ОСОБА_5 ,обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України - закрити.

Цивільний позов прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 про відшкодування збитків понесених на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 в розмірі 7552 гривни 71 копійка, залишити без розгляду.
Процесуальні витрати за залучення експертів Одеського НДІСЕ МЮ України, в загальному розмірі 2615 гривень 04 копійки - віднести на рахунок держави.
Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 12.10.2020 року на автомобіль марки «Honda Accord» р/н НОМЕР_1 .
Речовій доказ: автомобіль марки «Honda Accord» р/н НОМЕР_1 повернути за належністю власнику ОСОБА_6 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 в межах даного кримінального провадження не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1