Постанова
Іменем України
25 травня 2021 року

м. Київ
справа № 389/1883/18
провадження № 51-1956 км 20

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 15 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2018 року та повернення його апеляційної скарги.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області 27 серпня 2018 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України: вирок Железнодорожного районного суду м. Орла від 10.04.2017 року, яким громадянина України ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, зареєстрованого на території України за адресою: АДРЕСА_1 ), засуджено за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до 11 років позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму - приведено у відповідність із законодавством України. Визначено, що положення Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 визнано винуватим вироком Железнодорожного районного суду м. Орла від 10.04.2017 року, а саме: ч.3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації відповідає ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 307 КК України. ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.15, ч.3 ст.307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років. Зараховано в строк відбування покарання час, проведений ОСОБА_8 під вартою с 30.07.2015 року по 09.04.2017 року включно.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 15 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2018 року та повернуто його апеляційну скаргу.
Вимоги касаційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить ухвалу апеляційного суду скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує, що строк апеляційного оскарження пропущений не був, оскільки засуджений не був вчасно ознайомлений з ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2018 року, тому не мав змоги вчасно оскаржити її. Натомість, апеляційний суд належним чином не перевіривши дату отримання засудженим, який перебував під вартою та не був присутнім на судовому засіданні, копії ухвали районного суду - зробив передчасний висновок про необхідність повернення апеляційної скарги ОСОБА_8 через пропуск строку на апеляційне оскарження та відсутність поважних причин для його поновлення.
Позиції учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав доводи своєї касаційної скарги.
Захисник ОСОБА_7 підтримав доводи касаційної скарги ОСОБА_6 .

Засуджений ОСОБА_8 підтримав касаційну скаргу свого захисника ОСОБА_6 та просив її задовольнити у повному обсязі.

Прокурор вважав касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 обґрунтованою та просив її задовольнити.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та викладені у касаційній скарзі доводи, суд вважає, що касаційна скаргазахисникаОСОБА_6 підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. При цьому істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК апеляційна скарга може бути подана на ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її проголошення.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Згідно зі ст. 370 та ч. 2 ст. 418 КПК ухвала суду апеляційної інстанції повинна бути законною, обґрунтованою і вмотивованою. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, повернення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 не ґрунтується на наведених вимогах кримінального процесуального закону.
Так, з матеріалів провадження вбачається, що ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області 27 серпня 2018 року задоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, а вирок Железнодорожного районного суду м. Орла від 10.04.2017 року, яким громадянина України ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до 11 років позбавлення волі приведено у відповідність із законодавством України. Визначено, що положення Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 визнано винуватим вироком Железнодорожного районного суду м. Орла від 10.04.2017 року, а саме: ч. 3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації відповідає ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 307 КК України. ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст.15, ч. 3 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років.
Не погодившись зі вказаною ухвалою, засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, мотивуючи свої вимоги тим, що він не був присутнім у судовому засіданні під час приведення вироку РФ щодо нього у відповідність, перебував під вартою, а копію оскарженої ухвали суду першої інстанції була ним отримана лише 19 серпня 2020 року, тому засуджений вважав, що пропустив строк з поважних причин.
Разом з тим, пославшись на вимоги ст. ст. 395, 398, 399 КПК, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_8 подана зпропущенням процесуального строку апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції, а підстави для його поновлення у заявленому ним клопотанні про поновлення цього строку - є неповажними. При цьому, апеляційний суд мотивував своє рішення наявністю у матеріалах кримінального провадження заяви засудженого про бажання відбувати покарання на території України.Втім, наявність такої заяви не звільняє суд від передбаченого вимогами КПК обов`язку направити засудженому, який перебував під вартою та не був присутнім на засіданні суду першої інстанції, копії судового рішення для ознайомлення.
Зважаючи на наведене, такі висновки апеляційного суду колегія суддів вважає передчасними та необґрунтованими, оскільки апеляційний суд, з використанням всіх наданих йому законом процесуальних можливостей не встановив дату отримання ОСОБА_8 оскарженої ухвали суду першої інстанції, яка б свідчила про початок перебігу строку на апеляційне оскарження та граничний строк його завершення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про повернення апеляційної скарги на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, не з`ясував усіх обставин провадження, в тому числі і зазначених вище, для прийняття такого рішення, не виходив із вказаних обставин, належної оцінки їм не дав та не зазначив в ухвалі необхідного її обґрунтування.
Не звернувши при цьому уваги і на правову позицію, викладену об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 04 листопада 2019 року (касаційне провадження № 51-9550 кмо 18, справа № 760/12179/16-к), відповідно до якої - якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення.
За таких обставин висновок апеляційного суду про те, що ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу із пропуском строку на апеляційне оскарження є передчасним та належним чином в ухвалі не обґрунтованим, а допущені апеляційним судом з огляду на ч. 1 ст. 412 КПК порушення є істотними, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.
З урахуванням викладеного, оскаржена ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене та ухвалити судове рішення у відповідності до вимог кримінального процесуального закону.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 15 квітня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2018 року та повернення його апеляційної скарги - скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_3