Справа № 159/2534/21
Провадження № 1-кс/159/905/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2021 року м. Ковель

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ковелі Волинської області клопотання слідчого Ковельського РУ поліції ГУ Національної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 120 210 305 500 003 51 29.04.21 р. за ч. 1 ст. 246 КК України,
В С Т А Н О В И В:
29.04.21 р. до суду подано та 30.04.21 р. до Ковельського міськрайсуду Волинської області надійшло вище зазначене клопотання, обгрунтоване тим, що у провадженні СВ Ковельського РУП ГУ НП у Волинській обл. є матеріали вказаного вище кримінального провадження. Досудовим розслідуванням встановлено, що о 00 год. 46 хв. 29.04.21 р. в м. Ковелі Волинської обл., по вул. Луцькій було зупинено т/з автомобіль марки «Мерседес», р. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив деревину «вільха» без відповідних на це дозвільних документів. Під час проведення огляду місця події 29.04.21 р. було вилучено та поміщено на спецмайданчик зберігання т/з ГУ НП у Волинській обл. в м. Ковелі автомобіль марки «Мерседес», р. н. НОМЕР_1 . Постановою про визнання і приєднання до матеріалів кримінального провадження речового доказу від 29.04.21 р. цей т/з та деревина були визнані речовим доказом у кримінальному провадженні. Встановлено, що цей т/з є у власності ОСОБА_5 . Враховуючи те, що в ході проведення розслідування було встановлено, що вилучена деревина породи "вільха" в кількості біля 5 м3 є предметом вчинення злочину, зберегла на собі сліди злочину, разом із автомобілем є речовим доказом у кримінальному провадженні, також з метою належного розслідування кримінального провадження та прийняття законного кінцевого процесуального рішення, та так як є необхідність у використанні вказаного вище майна для проведення подальших слідчих дій; вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч. 1 ст. 98, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, і з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, на вказане вище майно слід накласти арешт. Просить клопотання задовольнити.
У судове засідання слідча не з"явилась.
Вирішуючи клопотання, враховую позицію прокурора, те, що з матеріалів, долучених до клопотання, вбачається достатньо підстав вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення. Воно зареєстроване та внесене до ЄРДР.
Згідно з постановою слідчого від 29.04.21 р. зазначене вище майно, дійсно, визнане речовим доказом у справі.Внесене клопотання відповідає вимогам КПК України, однак, недостатньо обгрунтоване в частині наявності підстав для арешту авта.
У клопотанні слідчим наведено достатньо підстав для того, щоб вважати, що вказане вище майно може мати значення речового доказу у справі, однак, вважаю, що меті забезпечення збереження такого речового доказу як автомобіль з огляду на первинну правову кваліфікацію кримінального правопорушення не є співрозмірним такий захід як арешт.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь - якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.07 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
За змістом ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, серед іншого. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Тому вважаю, що накладення арешт на т/з є надмірною мірою.
Разом з тим заслуговують на увагу доводи слідчого про те, що є необхідність у тимчасовому обмеженні прав користування особи щодо такого майна як деревина, що є речовим доказом у справі.
Тому клопотання слід задовольнити частково.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170 - 174 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити частково.
Накласти арешт на деревину породи "вільха" в кількості біля 5 (п"яти) м3, що виявлена та вилучена згідно з протоколом огляду місця події від 29.04.21 р..
Заборонити користуватися та розпоряджатися вище зазначеним майном до скасування арешту у встановленому законом порядку.
В решті клопотання - відмовити.
Зобов"язати слідчого Ковельського РУ поліції ГУ Національної поліції у Волинській області капітана поліції ОСОБА_3 невідкладно повернути автомобіль марки «Мерседес», р. н. НОМЕР_1 , власникові - ОСОБА_5 , про що повідомити суду письмово.

Ухвала підлягає до негайного виконання, може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня оголошення, може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника майна, який не був присутнім під час розгляду.
Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1