Дата документу 30.03.2021 Справа № 310/2057/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №310/2057/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/173/21 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піщанка Красноградського району Харківської області, громадянина України, який є учнем 9-А класу Бердянської ЗОШ №20, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
18 березня 2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України до 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,104 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням строком 1 рік. На підставі ст.105 КК України звільнений від відбування покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері. Вирок набрав законної сили 18 квітня 2015 року,
20 березня 2017 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75, 104 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Вирок набрав законної сили 20 квітня 2017 року,
29 березня 2018 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, ч.1 ст.70, ст.71 до 4 років 1 місяця позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з приміщенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)».

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 листопада 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України (по епізодам від 13 грудня 2017 року, 15 грудня 2017 року, 16 січня 2018 року), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та відбутого покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Визнано ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (по епізодам від 10 квітня 2018 року, 15 січня 2018 року, 17 січня 2018 року, 21 січня 2018 року, 22 березня 2018 року, 24 березня 2018 року) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року та остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили ухвалено залишити тримання під вартою, строк відбування покарання обчислювати з 13 квітня 2018 року.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на загальну суму 715,00 грн, на користь КП «Керуюча компанія Водоканал» Бердянської міської ради» - 17502,30 грн, потерпілої ОСОБА_8 - 2990 грн, потерпілої ОСОБА_10 - 600 грн матеріальної шкоди, завданої внаслідок злочину, потерпілої ОСОБА_11 - 3150 грн матеріальної шкоди та 1000 грн моральної шкоди, завданої внаслідок злочину.
Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що крадіжки, які йому інкримінують, він не вчиняв. При ухваленні вироку судом першої інстанції не були враховані його показання з приводу того, що під час досудового розслідування на нього працівниками правоохоронних органів чинився тиск морального та фізичного характеру.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 потерпіла ОСОБА_12 просить вирок суду в частині виду та строку покарання, стягнення матеріальної шкоди залишити без змін.

Згідно з вироком суду, 13 грудня 2017 року приблизно о 16:00 годині, з домоволодіння АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, який огороджує територію домоволодіння АДРЕСА_3 , тим самим проник на вказану територію. Далі, ОСОБА_6 за допомогою наявного у нього ножу пошкодив скло на віконному отворі, після чого проник до будинку, де визначив для себе речі, які можливо у подальшому викрасти, а саме: компресор холодильника «Донбас», плати телевізора «Вітязь», плати телевізора «Рейнфорд», плати телевізора «Електрон». Після цього, ОСОБА_6 через віконний отвір вийшов з будинку та на території домоволодіння визначив речі, які можна викрасти, а саме: лист металу розміром 1x1,5 метри, три листи металу розміром 1,5x1,5 метри. Після цього, ОСОБА_6 , розуміючи, що перенести відразу всі речі, які він вирішив викрасти, йому не вдасться, він став переносити їх частинами з території домоволодіння АДРЕСА_3 . Далі ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, з домоволодіння за вказаною адресою таємно, повторно викрав компресор холодильника «Донбас» вартістю 500 грн, плати телевізора «Вітязь» вартістю 500 грн, плати телевізора «Рейнфорд» вартістю 500 грн, плати телевізора «Електрон» вартістю 500 грн, лист металу розміром 1x1,5 метри вартістю 250 грн, що належать потерпілій ОСОБА_11 .
Після цього, 15 грудня 2017 року приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_6 , продовжуючи свій єдиний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, повернувся на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав 3 листи металу розміром 1,5x1,5 метри, вартістю 300 грн кожний, а всього на суму 900 грн, що належать потерпілій ОСОБА_11 .
Після цього, ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 3150 грн.
Крім того, 15 січня 2018 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до огородженої території, на якій розташований цех водопостачання ПНС КП «Керуюча компанія Водоканал» Бердянської міської ради за адресою: м. Бердянськ, вул. Консульська, буд. 84Б, після чого переліз через паркан, тим самим проник на вищевказану територію, звідки таємно, повторно викрав 2 листи оцинкованого металу вартістю 2917,05 грн кожний, а всього на суму 5834,10 грн.
Після цього, ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав КП «Керуюча компанія Водоканал» БМР майнову шкоду на суму 5834,10 грн.
Крім того, 16 січня 2018 року приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до огородженої території домоволодіння АДРЕСА_4 , після чого через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно викрав 3 алюмінієві миски вартістю 200,00 грн кожна, на загальну суму 600,00 грн, що належать потерпілій ОСОБА_10 .
З метою доведення свого злочинного наміру до кінця ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на суму 600,00 грн.
Крім того, 17 січня 2018 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до огородженої території, на якій розташований цех водопостачання ПНС КП «Керуюча компанія Водоканал» Бердянської міської ради за адресою: м. Бердянськ, вул. Консульська, буд. 84Б, після чого переліз через паркан, тим самим проник на вищевказану територію, звідки таємно, повторно викрав 2 листи оцинкованого металу вартістю 2917,05 грн кожний, а всього на суму 5834,10 грн.
Після цього, ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав КП «Керуюча компанія Водоканал» БМР майнову шкоду на суму 5834,10 грн.
Крім того, 21 січня 2018 року приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до огородженої території, на якій розташований цех водопостачання ПНС КП «Керуюча компанія Водоканал» Бердянської міської ради за адресою: м.Бердянськ, вул.Консульська, буд.84Б, після чого переліз через паркан, тим самим проник на вищевказану територію, звідки таємно, повторно викрав 2 листи оцинкованого металу вартістю 2917,05 грн кожний, а всього на суму 5834,10 грн.
Після цього, ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав КП «Керуюча компанія Водоканал» БМР майнову шкоду на суму 5834,10 грн.
Крім того, 22 березня 2018 року приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через незачинені двері, проник до гаражу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , звідки таємно, повторно викрав металевий візок вартістю 200,00 грн, коробку передач на автомобіль ВАЗ 2105 вартістю 500,00 грн, двигун автомобіля ВАЗ 2105 вартістю 500,00 грн, що належать потерпілому ОСОБА_13 .
З метою доведення свого злочинного наміру до кінця ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_14 майнову шкоду на суму 1200,00 грн.
Крім того, 24 березня 2018 року приблизно о 21:00 годині. ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужою майна, підійшов до огородженої території домоволодіння АДРЕСА_2 , після чого через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно викрав 4 металевих швелера розміром 16x2000 см вартістю 1600,00 грн, 4 металевих швелера розміром 14x2000 см вартістю 1600,00 грн, металевий куток довжиною 4 метри вартістю 200,00 грн, 6 металевих кутків довжиною по 1 метри вартістю 200,00 грн, 6 фрагментів металевої труби діаметром 57 мм загальною довжиною 15 метрів вартістю 90,00 грн, на загальну суму 3790,00 грн, що належать потерпілій ОСОБА_8 .
З метою доведення свого злочинного наміру до кінця ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 3790,00 грн.
Крім того, 10 квітня 2018 року приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, підійшов до огородженої території домоволодіння АДРЕСА_6 , після чого через паркан проник на територію вказаного домоволодіння, звідки таємно, повторно викрав металевий мангал вагою 30 кілограмів вартістю 180,00 грн, лист металу вагою 20 кілограмів вартістю 120,00 грн, металевий кут вагою 10 кілограмів вартістю 60,00 грн, металеву бильцю вагою 10 кілограмів вартістю 60,00 грн, металеву бильцю вагою 10 кілограмів вартістю 60,00 грн, а всього на загальну суму 490,00 грн, що належать потерпілій ОСОБА_15 .
З метою доведення свого злочинного наміру до кінця ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на суму 490 грн.

Законний представник обвинуваченого у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, будь-яких клопотань на адресу суду не надала. Обвинувачений, його захисник заперечували проти розгляду кримінального провадження за відсутності законного представника. Прокурор, потерпіла ОСОБА_12 вважали за можливе розглянути провадження за відсутності законного представника обвинуваченого, оскільки остання була повідомлена про день, час та місце розгляду справи належним чином, будь-яких клопотань не надала, на теперішній час обвинувачений ОСОБА_6 є повнолітнім.
Враховуючи те, що через неявку у судове засідання законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 апеляційний розгляд провадження неодноразово відкладався, проте, законний представник, будучи належним чином повідомленою про день, час і місце апеляційного розгляду до апеляційного суду в котре не з`явилась без поважних причин, на цей час обвинувачений є повнолітнім, участь законного представника на даному етапі провадження не є обов`язковою, захист обвинуваченого здійснює адвокат, який присутній в залі суду, колегія судів вважає за можливе розглянути провадження у відсутність законного представника обвинуваченого, що не суперечить положенням ч.2 ст.488 КПК України.

Заслухавши:
доповідь судді;
захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;
потерпілу, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду залишити без змін;
прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила вирок суду змінити в частині призначеного покарання, що не погіршує становище обвинуваченого, а саме: виключити з вироку призначення покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
На переконання колегії суддів, цих вимог закону суд першої інстанції під час розгляду даного кримінального провадження в цілому дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час судового розгляду в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєних правопорушеннях не визнав, пояснив, що обставини скоєння крадіжок під час досудового розслідування визнавав, оскільки працівники поліції психологічно вплинули на нього, обіцяючи вирішити у суді справу, по якій він вже засуджений, але не допомогли та він отримав 4 роки покарання. Співробітник поліції ОСОБА_16 давав обіцянки допомогти, тому він свідчив проти себе. Слідчий експеримент за своєї участі не підтверджує, оскільки він приймав в ньому участь внаслідок тиску. З заявами про застосування до нього недозволених заходів впливу нікуди не звертався та раніше про це не заявляв.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_6 , вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.
Так, потерпіла ОСОБА_10 пояснила суду, що 16 січня 2018 року ОСОБА_6 проник до неї у двір, все розглядав, вночі повернувся та вкрав 3 миски, потім прийшов та ще забрав миски, а коли прийшов, щоб викрасти алюмінієву драбину, вона увімкнула світло у дворі та побачила ОСОБА_6 , який стояв з ліхтариком у дворі.
Потерпіла ОСОБА_12 пояснила суду, що вона проживає по сусідству з родиною ОСОБА_6 , вони мають суміжні земельні ділянки. Одного разу вона помітила дірку в огорожі, про що повідомила матері ОСОБА_6 на що та сказала, що це її син чудить. Пізніше дірку вони закрили, проте через кілька днів у темний час доби вона почула лай собаки. Наступного ранку виявила, що викрадено метал, через город у двір ОСОБА_6 йшли сліди. Вона викликала поліцію, після чого ОСОБА_6 приходив вибачатися, сказав, що винен та все поверне. Пізніше ОСОБА_6 ще дзвонив їй та знову обіцяв все повернути, але нічого повернуто не було.
Потерпіла ОСОБА_11 пояснила суду, що з обвинуваченим не знайома, бачила його під час слідчого експерименту. ОСОБА_6 показував як розбив вікно, побив телевізори, витягнув плати, з холодильника витягнув мотор, викрав інструменти та лист заліза, пошкодив усі двері. Під час слідчого експерименту ОСОБА_6 все добровільно показував, розповідав, що брав.
Потерпілі ОСОБА_14 ОСОБА_15 , представник КП «КП Водоканал» надали заяви про розгляд провадження за їх відсутності.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 ОСОБА_17 пояснила, що сина може охарактеризувати з негативної сторони, він схильний до впливу з боку своїх друзів, контролювати його вона не може.
Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що з ОСОБА_6 він знайомий, вони раніше жили в одному районі, гуляли разом. 16 січня 2018 року йому зателефонували та спитали, чи є кому здати металобрухт, на що він подзвонив знайомому, який сказав що приїде забере. ОСОБА_6 в той час не бачив, знає лише що він щось вкрав.
Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що 10 квітня він стояв біля свого двору по АДРЕСА_7 та бачив як молодий чоловік ( ОСОБА_20 ) ніс металеві кутки та лист заліза. Він спитав, куди саме він їх несе. ОСОБА_6 повідомив, що хоче продати, на що ОСОБА_19 запропонував купити в нього ці вироби. ОСОБА_6 повідомив, що в нього є ще. По черзі, з інтервалом 15-20 хвилин, ОСОБА_6 приніс ще кутків, 2 бильця та мангал. Потім ОСОБА_19 дізнався від поліції, що ОСОБА_6 все це викрав.
Свідок ОСОБА_21 пояснив суду, що, не подумавши про наслідки, купив у ОСОБА_6 деякі речі: металеві листи, компресор від холодильника, миски алюмінієві, плати з телевізора. ОСОБА_6 приходив близько 3 разів. Перший раз з листом металу розміром десь 1,5 на 1 та компресором з холодильника, це міг бути холодильник Донбас. Через кілька днів ОСОБА_6 приніс миски алюмінієві. Приходив сам, пояснював що продали будинок, тому вивозять усе непотрібне з дому.
Свідок ОСОБА_22 пояснив, що ОСОБА_6 кілька днів працював у нього з хлопцем на ім`я ОСОБА_23 . Вони запропонували привезти йому на продаж старий непрацюючий двигун з автомобіля Жигулі. Двигун лежав у ОСОБА_23 у дворі, було видно що побитий та не працює, вони погрузили його та відвезли на метал. Пізніше свідку подзвонили з поліції та шукали ОСОБА_23 .
Свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що його товариш ОСОБА_25 подзвонив та сказав, що має знайомого, який може продати 4 листи металу. Вони домовились про купівлю, він під`їхав до гаражів по АДРЕСА_2 , там серед хлопців був ОСОБА_6 , казали що метал належить діду. Свідок купив 4 листка металу, за що сплатив 200 грн, хотів використати їх для будівництва, але вони не підійшли та він їх продав. Під час досудового розслідування працівники поліції показали йому фото, на якому він впізнав ОСОБА_6 як хлопця, в якого придбав метал.

Також, судом першої інстанції досліджені письмові докази, яким надана відповідна правова оцінка.

Так, згідно з витягом з ЄРДР, відомості про вчинення кримінальних правопорушень (злочинів) за заявами ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_15 внесено до ЄРДР (т.4 а.п.1-3).
Згідно з протоколом прийняття заяви ОСОБА_11 про вчинене кримінальне правопорушення, остання зазначає про те, що невстановленою особою в неї викрадено певне майно (т.4 а.п.9).
Згідно з довідками, виданими ПП ОСОБА_26 , вартість телевізора Вітязь б/в станом на 13 грудня 2017 року становить 500 грн, телевізора Електрон - 500 грн, телевізора Рейнфорд 500 грн, компресора холодильника Донбас 500 грн (т.4 а.п.11, 12, 13, 14).
Згідно протоколом огляду місця події від 16 грудня 2017 року, оглянуто домоволодіння за адресою АДРЕСА_8 , де було вчинено крадіжку (т.4 а.п.15-16).
Згідно з витягом з ЄРДР, відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_10 внесено до ЄРДР (т.4 а.п.17).
Згідно з протоколом прийняття заяви ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення, остання зазначає про те, що невстановленою особою в неї викрадено певне майно (т.4 а.п.18).
Згідно з довідкою, виданою ПП ОСОБА_26 , вартість алюмінієвої миски на 20 літрів б/в станом на 16 січня 2018 року становить 200 грн (т.4 а.п.19).
Згідно з протоколом огляду місця події від 10 квітня 2018 року, оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_9 (т.4 а.п.21-22).
Згідно з витягом з ЄРДР, відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_15 внесено до ЄРДР (т.4 а.п.23).
Згідно з протоколом прийняття заяви ОСОБА_15 про вчинене кримінальне правопорушення, остання зазначає про те, що невстановленою особою в неї викрадено певне майно (т.4 а.п.24).
Згідно з довідкою, виданою ПП ОСОБА_26 , вартість металевого мангала б/в станом на 10 квітня 2018 року становить 500 грн (т.4 а.п.25).
Згідно з протоколом огляду місця події від 13 квітня 2018 року, оглянуто територію домоволодіння АДРЕСА_6 (т.4 а.п.26-30).
Згідно з протоколом огляду місця події від 16 квітня 2018 року, у ОСОБА_19 оглянуто та вилучено належний ОСОБА_15 металевий мангал (т.4 а.п.31-33).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 16 квітня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_17 , захисника-адвоката ОСОБА_27 , підозрюваний на той час ОСОБА_6 показав місце та повідомив обставини вчинення ним крадіжок (т.4 а.п.36-45).
Згідно з витягом з ЄРДР, відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину) за матеріалами правоохоронних органів внесено до ЄРДР (т.4 а.п.50-55).
Згідно з заявою начальника юридичного відділу КП «Бердянськводоканал» БМР ОСОБА_28 від 08 лютого 2018 року, останній зазначає про виявлення робітниками КП факту крадіжки 7 листів заліза невідомими особами (т.4 а.п.61).
Згідно з інвентаризаційним описом та інвентарною карткою, актом обстеження ПНС, на відповідальному збереженні в КП Бердянськводоканал знаходиться ПНС по вул.Консульська. 84-б, у тому числі з резервуаром за інвентарним №7004377, загальною первісною вартістю 29781,59 грн (т.4 а.п.67-71).
Відповідно до звіту про незалежну оцінку прямих збитків, вартість прямих збитків, спричинених внаслідок несанкціонованого демонтажу 9 оцинкованих листів обшивки двох рівноцінних металевих резервуарів місткістю по 100 куб. м кожний, що знаходяться на території ПНС по АДРЕСА_10 з урахуванням ПДВ становить 43839,45 грн, у тому числі 2917,05 грн загальна вартість демонтованих оцинкованих листів, за одиницю (т.4 а.п.74-86).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 06 квітня 2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 , його законного представника ОСОБА_17 , захисника-адвоката ОСОБА_27 , підозрюваний на той час ОСОБА_6 показав на територію цеху водопостачання, на якому розташовані металеві бочки, обшиті листами оцинкованого металу та вказав на місця, звідки були відкручені та викрадені 6 листів оцинкованого металу (т.4 а.п.89-95).
Згідно з витягом з ЄРДР, відомості про вчинення кримінального правопорушення (злочину) за заявами ОСОБА_12 , ОСОБА_14 внесено до ЄРДР (т.4 а.п.96-98).
Згідно з протоколом прийняття заяви ОСОБА_12 про вчинене кримінальне правопорушення, остання просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка вчинила крадіжку її майна (т.4 а.п.100).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 25 березня 2018 року, оглянуто домоволодіння за адресою АДРЕСА_11 , де було вчинено крадіжку (т.4 а.п.102-105).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 26 березня 2018 року, біля буд. АДРЕСА_12 оглянуто металеві швелери, які видав для огляду ОСОБА_29 (т.4 а.п.106-107).
Відповідно до протоколу прийняття заяви ОСОБА_14 про вчинене кримінальне правопорушення, останній просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка викрала належне йому майно (т.4 а.п.110).
Відповідно до довідки, виданої ПП ОСОБА_30 , вартість коробки передач на автомобіль ВАЗ-2105 в стані б/в станом на 22 березня 2018 року становить 500,00 грн, вартість двигуна автомобіля ВАЗ-2105 500,00 грн (т.4 а.п.114, 115).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 26 березня 2018 року, оглянуто територію домоволодіння по АДРЕСА_5 , у гаражі якого було викрадено візок, двигун, коробку передач.

Отже, дослідивши зазначені докази та визнавши їх достовірними, допустимими, а в їх сукупності достатніми, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при викладених у вироку суду обставинах.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про недоведеність вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також про невстановлення судом достатніх доказів для доведеності його винуватості, оскільки зміст вироку свідчить про те, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував усі обставини, які відповідно до вимог ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Висновки суду відповідають фактичним обставинам провадження та є належним чином вмотивованими.
Твердження сторони захисту про застосування до ОСОБА_6 недозволених методів слідства, внаслідок чого останній себе обмовив на стадії досудового розслідування, перевірені судом та спростовані в оскаржуваному вироку, а доводи апелянта про протилежне суперечать змісту вироку.
Так, на спростування вказаних доводів суд окрім іншого послався у вироку на показання свідка ОСОБА_31 , який пояснив суду, що він здійснював супровід одного з кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_6 , яке саме не пам`ятає. Будь-яких методів впливу, погроз тощо до ОСОБА_6 ним не застосовувалось. Про будь-який тиск зі сторони працівників поліції ОСОБА_6 не повідомляв, давав показання добровільно.
Крім того, з метою перевірки доводів обвинуваченого, листом Запорізького апеляційного суду №11 кп/807/1341/20 від 17 вересня 2020 року з ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, витребувані відомості про результати досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000060, відомості про яке внесено до ЄРДР 28 січня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, за фактом можливого перевищення службових повноважень працівниками Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області у відношенні ОСОБА_6 .
На адресу апеляційного суду надійшли матеріали вказаного кримінального провадження, згідно з якими, за наслідками досудового розслідування постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_32 від 29 лютого 2020 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000060 від 28 січня 2020 року, закрите у зв`язку із встановленням відсутності в діях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Зі змісту вказаної постанови убачається, що в ході досудового розслідування всі доводи ОСОБА_6 ретельно перевірені та свого підтвердження не знайшли.
Згідно з рапортом слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР у м.Мелітополі ОСОБА_33 , сам ОСОБА_6 під час бесіди заявив, що показання давати не бажає, він нікуди не звертався та ніяких заяв до правоохоронних органів не надсилав.
В матеріалах провадження відсутні будь-які об`єктивні дані, які б підтверджували вищевказані доводи сторони захисту про застосування відносно ОСОБА_6 недозволених методів слідства, тому вказані доводи є безпідставними.
Колегія суддів звертає увагу на те, що при слідчому експерименті за участю ОСОБА_6 брали участь законний представник та захисник останнього. Жодних зауважень під час проведення вказаної слідчої дії та до протоколу, складеному за наслідками слідчого експерименту, від сторони захисту, в т.ч. від самого ОСОБА_6 , не надходило. З матеріалів провадження убачається, що тиску на підозрюваного ОСОБА_6 з боку будь-яких осіб не здійснювалось. Останній добровільно показував на місця, де він вчиняв крадіжки, та розповідав про обставини вчинених ним правопорушень.
Більш того, показання ОСОБА_6 під час слідчого експерименту не є єдиним доказом вини останнього, ці показання повністю узгоджуються з іншими доказами, на які послався суд, вказаними вище.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого. Обставиною, що пом`якшує покарання судом встановлено вчинення злочину неповнолітнім, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Судом враховано те, що обвинувачений раніше судимий, має постійне місце проживання, де характеризується посередньо, проживає у повній родині, житлово-побутові та санітарні умови життя задовільні, навчався у ЗОШ №20, де характеризується задовільно, на обліку в психоневрологічній лікарні та наркотичному диспансері не перебуває, згідно з психолого-педагогічною характеристикою, ОСОБА_6 учбовим матеріалом володіє на низькому рівні, пасивний, вплив на обвинуваченого батьки не мають.
З врахуванням всіх обставин провадження та відомостей про особу обвинуваченого, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення.
Також суд обґрунтовано призначив ОСОБА_6 остаточне покарання за правилами ч.1 ст.71 КК України - за сукупністю вироків.
Проте, призначення судом обвинуваченому покарання ще й за правилами ч.4 ст.70 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки якщо в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч.1 ст.32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, які кваліфікуються за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК, і при цьому одне або кілька з них були вчинені до ухвалення попереднього вироку, а ще одне або декілька - після його ухвалення, то спеціальні правила ч.4 ст.70 КК України не застосовуються. У такому випадку суд кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК та призначає покарання, передбачене її санкцією, а остаточне покарання визначає за правилами ст.71 КК України за сукупністю вироків.
Зазначена позиція узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2021 року (справа №390/235/19, провадження №51-2177кмо20).
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що на підставі ст.ст.407-409 КПК України оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає зміні в частині призначеного покарання, з призначенням ОСОБА_6 покарання: за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, з частковим приєднанням до вказаного покарання невідбутої частини покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року, та остаточним призначенням покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Така зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407-409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 листопада 2019 року, яким ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та засуджено, змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до вказаного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 березня 2018 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 5 років.
У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4