Справа № 752/4494/21
Провадження по справі №1-в/752/154/21
У Х В А Л А
Іменем України

05 травня 2021 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, заяву ОСОБА_5 , засудженого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.12.2014 року, за ч.5 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді виправних робіт,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 звернувся із заявою про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді виправних робіт на підставі ст. 81 КК України.

Зазначив, що вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.12.2014 року, був засуджений за ч.5 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 16.04.2015 року Апеляційним судом Івано-Франківської області замінено вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, та призначено покарання 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

05.07.2016 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ скасовано ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 16.04.2015 року та призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

З 08.02.2019 року по 03.07.2019 року відбував покарання у державній установі «Черкаська виправна колонія №62».

25 червня 2019 року Придніпровським районним судом м. Черкаси задоволено клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у відповідності до ст. 82 КК України, а саме: невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком 9 років за вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.12.214 року змінено на більш м`яке покарання 2 роки 8 місяців 3 дні виправних робіт за місцем роботи засудженого з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку щомісячно.

З 01.08.2019 року перебував на обліку в Голосіївському районному відділі філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Захисник та засуджений в судовому засіданні просили задовольнити заяву.
Прокурор поклався на розсуд суду.
Вислухавши думку прокурора, захисника та засудженого, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно матеріалів заяви, ОСОБА_5 з 10.07.2019 року по 21.10.2021 року працював у ТОВ «Європа ТД» на посаді менеджера з регіонального розвитку.

Строк відбування покарання у вигляд виправних робіт почався з 07.08.2019 року.

З 01.02.2021 року по теперішній час, працює в охоронній фірмі ТОВ «Захист і комфорт людини» на посаді менеджера з регіонального розвитку.

Станом на 11.02.2021 року ѕ відбутого строку покарання, що становить 18 місяців відбутого покарання у вигляді виправних робіт.
Окрім того, суд призначив ОСОБА_5 покарання у виді 2 років 8 місяців 3 днів виправних робіт за місцем роботи засудженого з відрахуванням в дохід держави 20% заробітку щомісячно. Вказавши, що саме за такий термін, особа може виправитися та перевиховатися з огляду на вчинений нею злочин.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 81 КК України законодавцем визначений чіткий перелік вимог по виконанню, яких може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від покарання. Засудженим не надано доказів про існування переконливих підстав для умовно дострокового звільнення, а службою пробації не подано копйї відповідних документів та характеристик щодо засудженого. Поряд з цим, у вищевказаному випадку, суд вважає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не можливе, оскільки основної мети, передбаченої ст.50 КК України та завдань, передбачених ст. 1 КК України, на даний час - не досягнуто.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. 154 КВК України, ст.537,539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_5 , засудженого вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 25.12.2014 року, за ч.5 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді виправних робіт, на підставі ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд м. Києва протягом семи діб з моменту її проголошення через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1