ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/742/21 Справа № 211/2406/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Кривоиу Розі Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,
за участю:

секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
підозрюваного ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого й застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 22 червня 2021 року включно. Постановлено заборонити підозрюваному ОСОБА_6 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово. Зобов`язано підозрюваного ОСОБА_6 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні. Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 строком до 22 червня 2021 року включно, такі обов`язки: не відлучатися із м. Кривого Рогу без дозволу слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні про зміну свого місця проживання.
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя, послався на те, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_9 хоча і підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, однак його підозра ґрунтується виключно на кількості вилученого наркотичного засобу, та висновку експертизи. Разом з тим, слідчий суддя врахував, особу ОСОБА_9 , який офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, чи інших осіб, має постійне місце проживання та реєстрації, його вік - 19 років, визнав вину у зберіганні наркотичних засобів, сприяє досудовому розслідуванню, й дійшов висновку про відсутність відомостей про те, що він може перешкоджати досудовому розслідуванню чи вчинити інше кримінальне провадження. За вказаних обставин, слідчий суддя встановивши наявність ризиків, передбаченого п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляд цілодобового домашнього арешту із покладенням обов`язків на підозрюваного, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в повній мірі зможе їм запобігти.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою повністю задовольнити клопотання слідчого й застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 23.06.2021 з альтернативою внесення застави у розмірі 450 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали. Так, прокурор вказує, що слідчий суддя не надав належної оцінки тим обставинам, що клопотанням та доказами доданими до нього повністю підтверджується наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, який є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років. Разом з цим, на переконання прокурора, ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є такими, що об`єктивно існують та підтверджуються, зокрема тяжкістю вчиненого злочину, та характеризуючими данними щодо особи підозрюваного, який офіційно ніде не працює, не навчається, не перебуває на обліку по безробіттю, має низькі соціальні зв`язки. З огляду на викладене, прокурор вважає, що застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою суперечить практиці ЄСПЛ, та зважаючи на суспільний інтерес існує необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, підозрюваного, його захисника, які просили залишити без задоволення апеляційну скаргу прокурора, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Частиною першою статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За змістом ч. 1 ст. 196 КПК України в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зазначає відомості про: кримінальне правопорушення (його суть і правову кваліфікацію із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність), у якому підозрюється, обвинувачується особа; обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини; запобіжний захід, який застосовується.
Так, відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу підозрюваному дотримано.
Так, наявними матеріалами підтверджено, що Слідчим відділенням поліції № 1 Криворізького районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000193 відомості у якому внесені 21 квітня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 1 ст. 307 КК України.
Наявними матеріалами підтверджено, що ОСОБА_6 повідомлено 22 квітня 2021 про підозру за ч. 1 ст. 307 КК України.
В межах цього провадження слідчий ВП № 1 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , за наслідками розгляду якого постановлено оскаржувану ухвалу.
Слідчий суддя при розгляді клопотання, у відповідності до ст. 194 КПК України, правильно прийшов до висновку про обґрунтованість підозри у якій повідомлено ОСОБА_6 та наявність існування ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та про те, що прокурор не довів наявність ризиків, визначених п. п. 3-4 ст. 177 КПК України та з урахуванням того, що підозрюваний раніше не судимий, вину визнав, сприяє досудовому розслідуванню, застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Як слідує з матеріалів за клопотанням про обрання запобіжного заходу, при його розгляді в суді першої інстанції, слідчий та прокурор не довели необхідності застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо підозрюваного та того, що непов`язаний з ізоляцією від суспільства запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Що стосується доводів прокурора про відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, спростовуються встановленими фактичними обставинами.
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеним припущенням стосовно можливої поведінки підозрюваного.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в повній мірі врахував вимоги ст. 194 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання.
Разом з тим, при порушенні підозрюваним умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закон надає можливість стороні обвинувачення ставити питання про зміну запобіжного заходу.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу, з мотивів наведених вище, без задоволення, а ухвалу слідчого судді, без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Криворізької східної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4