Провадження № 1-кс/761/603/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року (справа №761/46880/17), у кримінальному провадженні №0013002 від 15 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ :

10 грудня 2020 року адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в порядку ст. 174 КПК України, про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року (справа №761/46880/17), у кримінальному провадженні №0013002 від 15 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, в обґрунтування якого зазначив наступне.

В провадженні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0013002 від 15 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Потерпілим у вказаному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_3 , у якого 14 жовтня 2016 року невстановленими особами було викрадено три транспортні засоби, а саме: автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_1 2014 року випуску; автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску; автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_3 , 2016 року випуску, та, на підставі підроблених документів вищевказані автомобілі були перепродані та перереєстровані на інших осіб.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року (справа №761/46880/17) було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_1 2014 року випуску; автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску; автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_3 , 2016 року випуску, оскільки вказані транспортні засоби є предметом кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_4 в клопотанні зазначає, що в березні 2017 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовами, в порядку цивільного судочинства, у яких просив визнати недійсними договори купівлі-продажу транспортних засобів, укладені від його імені на підставі підроблених документів (довіреностей).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року, яке набрало законної сили 09.08.2020 року, позов ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 задоволено частково, визнано за ОСОБА_3 право власності на транспортний засіб марки Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 рік випуску, визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8043/2016/000266, укладений 30.07.2016 р. між ОСОБА_3 в особі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , а також видане на підставі нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 транспортний засіб. 29 січня 2020 р. транспортний засіб Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 рік випуску було повернуто ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_3 , що підтверджується актом приймання-передачі від 29.01.2020 р. та розпискою ОСОБА_3 від 29.01.2020 р.

Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2019 року, яка набрала законної сили 09.11.2019 р., про затвердження мирової угоди у цивільній справі № 761/16659/17, укладеної між ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за потерпілим ОСОБА_3 визнано право власності на автомобіль марки Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_3 , 2016 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_5 (державний номерний знак на час розгляду справи); визнано недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу № 8047/2016/085343 від 22.09.2016 року, укладений між ОСОБА_3 в особі ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , а також видане на підставі нього свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 .

08 вересня 2019 р. транспортний засіб Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_3 , 2016 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , а також ключі від даного автомобіля були повернуті ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_3 , що підтверджується актом приймання-передачі від 08.09.2019 р.

Крім того, постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року у справі № 761/8568/17 з метою захисту права власності ОСОБА_3 на автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_1 , 2014 року випуску, визнано недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_1 , 2014 року випуску, укладений між ОСОБА_3 в особі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 30 серпня 2016 року.

Крім того, зазначає, що метою оформлення права власності на транспортні засоби - Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 рік випуску та Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_3 , 2016 року випуску потерпілий (власник арештованого майна) ОСОБА_3 звернувся із до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві, що підтверджується його заявами від 03 серпня 2020 року та від 17 серпня 2020 року.

Однак, листами Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві від 17.09.2020 року № 31/26-3-300 та № 31/26-3-172 у реєстрації права власності та видачі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів було відмовлено, оскільки на дані автомобілі накладений арешт.

Зазначає, що потреба в такому застосуванні заході забезпечення кримінального провадження відпала, оскільки право власності потерпілого ОСОБА_3 на вказані автомобілі було поновлене.

Представник власника майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання про скасування арешту майна підтримала та просила слідчого суддю задовольнити його у повному обсязі, з підстав у ньому наведених.

Слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, за клопотанням якого було накладено арешт, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що в провадженні Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0013002 від 15 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Потерпілим у вказаному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_3 , у якого 14 жовтня 2016 року невстановленими особами було викрадено три транспортні засоби, а саме: автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_1 2014 року випуску; автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску; автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_3 , 2016 року випуску, та, на підставі підроблених документів вищевказані автомобілі були перепродані та перереєстровані на інших осіб.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року (справа №761/46880/17) було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, а саме: автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_1 2014 року випуску; автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року випуску; автомобіль Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_3 , 2016 року випуску, оскільки вказані транспортні засоби є предметом кримінального правопорушення.

Під час судового розгляду встановлено, що право власності потерпілого ОСОБА_3 на вказані автомобілі було поновлене, а також не наведено жодних інших додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у правомірне володіння ОСОБА_3 належним йому майном на підставі зазначених обставин, оскільки ним доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

При таких обставинах доводи клопотання про скасування арешту є обґрунтованими та воно підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року (справа №761/46880/17), у кримінальному провадженні №0013002 від 15 жовтня 2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0013002 від 15 жовтня 2016 року, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 грудня 2017 року (справа №761/46880/17), а саме: автомобілі: Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_1 2014 року випуску, Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_2 , 2015 року Toyota Camry, номер шасі НОМЕР_3 , 2016 року випуску, які належать на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1