справа № 462/2522/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Біробіджан Хабаровського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє 10.02.2021 Галицьким районним судом м.Львова за ст.185 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі; 23.04.2021 року Сихівським районним судом м.Львова за ст.185. ч.2,3, ст. 70,71 КК України на 3 роки 7 місяців позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 впродовж вечора 26 жовтня 2020 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , під час спільного вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_6 , в ході виниклого конфлікту, маючи умисел на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 неодноразові удари кулаками та долонями рук в ділянку голови, тулуба та кінцівок. В подальшому, впродовж вечора 28 та ночі 29 жовтня 2020 року, більш точний час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні квартирі АДРЕСА_3 , під час спільного вживання алкогольних напоїв із ОСОБА_6 , в ході триваючого конфлікту, маючи умисел на протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, знову наніс ОСОБА_6 неодноразові удари кулаками та долонями рук в ділянку голови, тулуба та кінцівок, а також ногами в ділянку тулуба та кінцівок. В результаті вказаних ударів ОСОБА_4 заподіяв потерпілій ОСОБА_6 тупу закриту черепно-мозкову травму, яка проявилася множинними синцями і саднами в навколоорбітальних і виличних ділянках, на носі, синцем і поверхневими ранами на губах, крововиливом на слизовій оболонці ротової порожнини, підшкірними крововиливами в м`які тканини в усіх ділянках голови, субдуральним крововиливом (гематома під твердою мозковою оболонкою об`ємом біля 180 мл), крововиливами в м`які мозкові оболонки і в речовину головного мозку в лівих чільній, скроневій частках, правих чільній, скроневій і потиличній частках, по нижньому краю правої півкулі мозочка. Вказана тупа закрита черепно-мозкова травма у гр. ОСОБА_6 могла утворитися незадовго до настання смерті від неодноразової дії тупих твердих предметів, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя на момент спричинення ушкодження і перебуває в причинному зв`язку із настанням смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ймовірний термін виникнення крововиливу в шкірі з тонким роговим шаром з мінімальними реактивними змінами може бути за 1-3 години до настання смерті, час виникнення дифузного крововиливу в твердій оболонці та дрібновогнищевих крововиливів в м`яких оболонках головного мозку з ознаками резорбції може бути 26.10.2021. Крім того, на тілі потерпілої ОСОБА_6 виявлено множинні синці, садна на тулубі та кінцівках, підшкірні крововиливи в м`які тканини передньої поверхні грудної клітки, в оточуючій клітковині під`язикової кістки справа, які могли утворитися від неодноразової дії тупих предметів, мають ознаки легкого тілесного ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, при вищезазначених обставинах визнав повністю та підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши, що 25.10.2020 біля готелю «Львів», що на проспекті Чорновола у м.Львові, він зустрів свою давню знайому ОСОБА_6 , яка під час розмови запропонувала йому пожити з нею в квартирі АДРЕСА_3 , на що він погодився. Так, зранку 26.10.2020 він приїхав до неї у вказану квартиру. Після обіду ОСОБА_6 пішла на роботу, а він залишився у квартирі. Вечором цього ж дня він зустрів ОСОБА_6 біля супермаркету, що по вул.Патона, з якою повернувся додому. Вдома вони з нею стали розпивати пляшку горілки, під час чого виник конфлікт стосовно того, що потерпіла до вступу з ним в інтимні відносини приховала свої венеричні захворювання, що спровокувало його на нанесення їй ударів по обличчю. Далі вони лягли спати. Зранку 27.10.2020 він вийшов з квартири. За деякий час йому зателефонувала ОСОБА_6 з проханням купити їй мазь від синців. Відтак, він приніс останній мазь і залишився в неї ночувати. Зранку 28.10.2020 на прохання ОСОБА_6 її брат переказав на банківську картку його матері, яка перебувала в його користуванні, кошти для придбання мазі від синців. Далі близько 11:00 год. він вийшов з квартири, купив мазь від синців і пляшку горілки об`ємом 0,5л. Повернувшись в квартиру, він намазав ОСОБА_6 маззю та зробив собі кавовий напій. На пропозицію ОСОБА_6 випити з нею горілки, він відмовився. Вживши спиртне, ОСОБА_6 стала поводитись неадекватно, називати його чужим іменем, принижувати, говорити, що він із своїми хворобами, окрім неї, нікому не потрібний, що вивело його з рівноваги, внаслідок чого він наніс їй декілька ударів кулаками та ногами по голові і тілу. Зранку 29.10.2020 він виявив, що ОСОБА_6 погано почувається, вона стогнала від болю і не могла встати з дивану. На її прохання, він переклав її на підлогу. Налякавшись побаченого, він зателефонував матері і все їй розповів, на що вона порадила викликати жінці швидку допомогу. Відтак, він викликав швидку медичну допомогу, після чого зателефонував брату ОСОБА_6 та вийшов на вулицю. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За викладених вище обставин суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за обставин, встановлених судом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілій тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання» визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, страждає рядом хронічних захворювань, у зв`язку з чим перебуває на диспансерному обліку у лікаря-інфекціоніста, не перебуває на обліках в наркологічному та психоневрологічному диспансерах, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який, будучи неодноразово судимим, на шлях виправлення не став та повторно вчинив кримінальне правопорушення, не зайнятий суспільно-корисною працею, обставини, що пом`якшують покарання, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння та його щире каяття, а також стан його здоров`я, суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.121 КК України.

На думку суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим і пропорційним для його виправлення та попередження нових злочинів й таким, що відповідає принципу індивідуалізації кримінального покарання.

Окрім того, при призначенні покарання суд враховує, що вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23.04.2021 року, який не набрав законної сили, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 і ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 10.02.2021 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

Оскільки дане кримінальне провопорушення ОСОБА_4 вчинив до постановлення вироку Сихівським районним судом м.Львова від 23.04.2021 року, суд вважає за необхідне остаточне покарання обвинуваченому призначити на підставі ч.4 ст.70 КК України. Приймаючи до уваги всі обставини справи, суд обирає принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Процесуальні витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючсь ст.ст. 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення більш суворого покарання за цим вироком менш суворого покаранням за вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23.04.2021 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 30 жовтня 2020 року.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до часу набрання вироком законної сили.

Речові докази:

-ковдру, три простирадла, дві надувні кульки, блістер « ОСОБА_7 », блістер « ОСОБА_8 », блістер із двома таблетками, фрагмент упакування лаврового листа із слідом руки, рушник сірого кольору, гольф чорного кольору, футболку білого кольору з візерунком, футболку на довгий рукав сірого кольору, майку зеленого кольору, дві пари трусів, носову хустинку, дві пари ліфчиків, плаття червоного кольору, світер вишневого кольору, фрагмент тканини із слідами РБК, пластикову пляшку, скляні пляшки, металеву банку, картонні коробки, картонні коробки з під сигарет, запаховий слід №1, зразок крові, дактилоплівку зі слідами рук, 20 недопалків сигарет, зразки букального епітелію, змиви з рук, тампони із змивами з рук, фрагменти нігтьових пластин, залишки марлевих тампонів із змивами з ручок дверей знищити;

-аудіо файли «001» та «002» формату mp4, цифрові носії із камер відеоспостереження «Аптека-Плюс», магазину «Рукавичка», цифрові носії з інформацією з ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», ТОВ «Лайфселл», 3 чеки, аркуш із рукописними записами - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-пару кросівок «Air Max», чорну безрукавку, труси синього кольору, сірі спортивні штани «Eadaewear», сірий светр «H&M», олімпійку сірого кольору «H&M», футболку на довгий рукав оранжевого кольору із візерунком та кепку чорного кольору повернути ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави 113058,92 грн. процесуальних витрат.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Залізничний районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: