справа № 156/251/21
Номер провадження: 1-кп/156/63/21
Вирок
Іменем України
03 червня 2021 року смт Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іваничі кримінальне провадження № 0000143 від 17.03.2021 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ковель Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого:
-31.01.2005 року Іваничівським районним судом Волинської області за ч. 2 ст. 289, 72, 74 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,
-25.08.2010 року Іваничівським районним судом Волинської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,
-18.11.2020 року Іваничівським районним судом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт, яке відбув 21.04.2021 року;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,-
в с т а н о в и в :
16.03.2021 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи всередині будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з мотивів особистих неприязних відносин з метою нанесення тілесних ушкоджень, під час словесного конфлікту, умисно наніс правою рукою 3-4 удари в область голови, 1 удар в область носа, 1 удар в область тулуба ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, під час того, як потерпіла вже перебувала у положенні лежачи, завів праву руку ОСОБА_6 за спину, спричинивши своїми умисними діями останній тілесні ушкодження у вигляді: припухлості м`яких тканин обличчя та носа, перелому спинки носа, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, та припухлості м`яких тканин в ділянці грудної клітки справа, перелому VII ребра справа; припухлості, синців в ділянці правого передпліччя в проекції правого ліктьового суглобу, внутрішньо-суглобового перелому ліктьового паростка правої ліктьової кістки із зміщенням відломкового фрагменту, що відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалості розладу здоров`я.
ОСОБА_5 свою вину визнав, однак давати показання з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення відмовився.
Із показань потерпілої ОСОБА_6 даними в судовому засіданні встановлено те, що 16.03.2021 року між нею та її цивільним чоловіком ОСОБА_5 , з яким вона проживає, веде спільний побут близько семи років, виник конфлікт на побутовому підґрунті. Однак вважає, що саме вона спровокувала виникнення такого. Пояснила, що в ході конфлікту, ОСОБА_5 наніс їй удари в ніс, грудну клітину і викручував руки. Всі нанесені їй тілесні ушкодження, які були встановлені слідчим експериментом, потерпіла підтвердила. Зазначила, що ОСОБА_5 наносив їй удари, бо був сердитий на неї. Коли вона втекла до сусідки, остання викликала швидку допомогу. Просила обвинуваченого суворо не карати, оскільки він повністю оплатив її лікування та вона його вибачила. З обвинуваченим помирилися.
Оцінюючи показання потерпілої в судовому засіданні, суд надає їм віри, оскільки вони знаходяться в об`єктивному зв`язку з матеріалами справи, стверджуються іншими об`єктивними доказами по справі, зокрема висновком експертизи.
Крім вищенаведеного, винність ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться й дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, зокрема:
- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення № 437 від 16.03.2021 року;
- протоколом проведення слідчого експерименту та відео до нього від 25.03.2021 року з участю потерпілої ОСОБА_6 , під час якого остання, детально розповіла та показала, про обставини скоєного ОСОБА_5 правопорушення, а саме: як та за яких обставин наніс тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_6 (а.с. 25-27).
- історією хвороби ОСОБА_6 , з якої вбачається, що 16.03.2021 року потерпіла була доставлена каретою екстреної медичної допомоги до КНП «Іваничівська ЦРЛ», оглянута лікарем травматологом та їй було надано медичну допомогу; госпіталізована не була, що підтверджено медичною карткою амбулаторного хворого ОСОБА_6 (а.с.30-34);
- висновком експерта № 44 від 26.03.2021 року, з якого вбачається, що на час обстеження у ОСОБА_6 , виявлені тілесні ушкодження: припухлість м`яких тканин обличчя, носа, перелом спинки носа із зміщенням дистального відломкового кінця: припухлість м`яких тканин в ділянці грудної клітки справа, перелом VІІ ребра справа по умовній сердньо-аксилярній лінії; припухлість, синці в ділянці правого передпліччя в проекції правого ліктьового суглобу, внутрішньо-суглобовий перелом ліктьового паростка правої ліктьової кістки із зміщенням відломкового фрагменту. Враховуючи локалізацію, характер тілесних у ушкоджень, вони утворилися від ударної травму вальної дії тупих предметів з обмеженою травмувальною поверхнею, не виключено в термін, вказаний в мед. документації та в Постанові (про призначення судово-медичної експертизи). За ступенем тяжкості, припухлість м`яких тканин обличчя та носа, перелом спинки носа - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Припухлість м`яких тканин в ділянці грудної клітки справа, перелом VІІ ребра справа: припухлість, синці в ділянці правого передпліччя в проекції правого ліктьового суглобу, внутрішньо-суглобовий перелом ліктьового паростка правої ліктьової кістки із зміщенням відломкового фрагменту відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості по признаку тривалості розладу здоров`я (а.с. 35-36);
Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд, що вони є логічними і послідовними та відтворюють реальну картину подій, що мала місце між обвинуваченим та потерпілою, а тому знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.
Аналізуючи та оцінюючи усі докази надані стороною обвинувачення, стороною захисту та отриманні судом в ході розгляду справи в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що усі ці докази і перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_5 .
Суд також приходить до висновку, що здобутих судом доказів є достатньо для того, щоб прийти до висновку про визнання обвинуваченого винним у вчиненні пред`явленого йому обвинувачення.
Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він вчинив умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обставиною, яка пом`якшує йому покарання суд визнає щире каяття обвинуваченого, оскільки, згідно з усталеною практикою Верховного Суду, каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання таких обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 629/847/15-к).
Факт щирого каяття обвинуваченого підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка підтвердила, що ОСОБА_5 у повній мірі оплатив її лікування, витрати на купівлю ліків, чим фактично вчинив дії щодо відшкодування завданих злочином збитків та виправлення наслідків вчиненого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено, оскільки відсутня обставина, яка обтяжує покарання та яка вказана в обвинувальному акті рецидив, у зв`язку із відбуттям ОСОБА_5 21.04.2021 року покарання у виді громадських робіт, яке було присуджене вироком Іваничівського районного суду Волинської області від 18.11.2020 року.
Разом з тим, суд враховує суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що вчинив злочин середньої тяжкості, раніше не судимий, до лікаря-психіатра за медичною допомогою не звертався, однак до лікаря-нарколога звертався з приводу: ППР внаслідок вживання алкоголю (синдром залежності), не працює, перебуває у цивільному шлюбі, на утриманні непрацездатних осіб немає, позицію потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_5 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст. 65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину, особу винного, його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, характеризуючі дані, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому, суд приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченим покарання в межах санкції статті ч. 1 ст. 122 КК України, у виді обмеження волі, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових злочинів.
Враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, його каяття, суд вважає можливим, згідно ст. 75 КК України, звільнити його від відбування призначеного судом покарання у виді обмеження волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
До набрання вироком законної сили слід обрати ОСОБА_5 запобіжний захід особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Цивільний позов не заявлено.
Витрати на залучення експертів відсутні.
Речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд-
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1