Справа № 385/461/20
ВИРОК

іменем України

17.06.2021 рокум. м. Благовіщенське

Ульяновський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

захисника адвоката ОСОБА_5 ;

потерпілої ОСОБА_6 ;

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Благовіщенське Кіровоградської області кримінальне провадження №0000090, внесене 21.02.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гайворон Кіровоградської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, працездатного, який не працює та не навчається, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України. Кримінальне правопорушення вчинив за таких обставин:

Відповідно до п. 11.13 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торгівельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до п.п. б) п.2.3 ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п.10.1 ПДР України перед початком руху...водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п.10.9 ПДР України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

20.02.2020 року приблизно о 16.15 год. ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Фіат Пунто», реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Гайворон, Кіровоградської області, в порушення правил дорожнього руху та експлуатації транспорту, а саме порушуючи наведені вище вимоги п. 11.13 ПДР України, рухаючись заднім ходом по тротуару прилеглому до вул. Центральна навпроти будівлі № 247/1 в межах зселеного пункту м. Гайворон Кіровоградської області в напрямку від площі Вокзальна до вул. Пляжна, з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, перед початком та під час руху заднім ходом, не виконав наведені вище вимоги п.п.2.3.(б) та д), 10.1. та 10.9. Правил дорожнього руху України, у результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого в/суглобного вколоченого перелому голівки правої променевої кістки, в/суглобного перелому лівого надколінника, закритого перелому кісток носу. Тілесні ушкодження у вигляді закритого в/суглобного вколоченого перелому голівки правої променевої кістки, в/суглобного перелому лівого надколінника мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості кожне зокрема.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за обставин, зазначених у висунутому йому обвинуваченні, визнав повністю. Суду пояснив, що 20.02.2020 року приблизно о 16.15 год., приїхав автомобілем «Фіат Пунто», реєстраційний номер НОМЕР_1 до відділення «Нова пошта», яке знаходиться у м. Гайворон до вул. Центральна в будівлі № 247/1. Там, для зручності отримання посилки вирішив заїхати на тротуар. Рухаючись автомобілем заднім ходом по тротуару, прилеглому до будівлі № 247/1, їхав у напрямку від площі Вокзальна до вул. Пляжна. При цьому, рухаючись, не помітив перехожу ОСОБА_6 , яка йшла по тротуару, і штовхнув її. Від цього вона впала. Він вибіг з автомобіля і автомобілем довіз потерпілу до лікарні, надав гроші на першу медичну допомогу потерпілій. В судовому засіданні обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого.

Враховуючи покази обвинуваченого, те, що він не оспорює вказані в обвинувальному акті фактичні обставини справи, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду відсутні сумніви в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, оскільки в результаті судового слідства доведено факт порушення обвинуваченим, який керував транспортним засобом, правил дорожнього руху, наслідком якого стало спричинення середньої тяжкості тілесного ушкодження потерпілій.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним проступком.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, надання допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Суд дійшов висновку про щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, виходячи з того, що обвинувачений беззаперечно визнав свою провину у вчиненому правопорушенні, висловив жаль з приводу вчиненого.

Суд приходить до переконання про активне сприяння обвинуваченого розкриттю правопорушення, виходячи з того, що він надав органам досудового слідства, суду допомогу в установленні невідомих їм обставин справи щодо вчинення ним кримінального правопорушення - зокрема про подію ДТП.

Суд дійшов висновку про добровільне відшкодування обвинуваченим завданого збитку з огляду на заяву потерпілої про це.

Суд дійшов висновку про надання допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення зважаючи на обставини справи, визнані сторонами в частині факту доставлення обвинуваченим потерпілої до лікарні, надання їй допомоги в оплаті першочергової медичної допомоги.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні

Обвинувачений ОСОБА_4 є працездатним, на обліку психіатра, нарколога не перебуває, є не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, утриманців не має.

Відповідно до досудової доповіді ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства є низьким, вірогідність повторного вчинення кримінальних правопорушень є низькою.

Суд дійшов висновку, що обвинуваченому повинно бути призначене передбачене санкцією ч.1 ст.286 КК України покарання у виді штрафу.

При призначенні покарання суд керується вимогами ч.1 ст.5 КК України, відповідно до яких закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Приймаючи до уваги збільшення розміру штрафу у санкції ч.1 ст.286 КК України, змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 586-VI від 24.09.2008, № 2617-VIII від 22.11.2018, штраф обвинуваченому повинен бути призначений у розмірі, що діяв станом на день вчинення кримінального проступку 20.02.2020 року.

Беручи до уваги характер допущених обвинуваченим порушень правил дорожнього руху вони не є грубими, на кількість та характер пом`якшуючих покарання обставин, на відсутність обставин, що обтяжують покарання, на дані, які позитивно характеризують обвинуваченого, на дані досудової доповіді про низьку імовірність повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, суд приходить до переконання про недоцільність застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Підстав для застосування ст.69 КК України суд не вбачає.
Від цивільного позову по справі, заявленого під час підготовчого судового засідання, потерпіла відмовилась, у зв`язку з добровільним відшкодуванням їй матеріальної та моральної шкоди.

При вирішенні позову суд керується положеннями ч.5 ст.128 КПК України відповідно до яких:

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На цій підставі суд застосовує норми ч.ч.1,3 ст.206 ЦПК України, відповідно до яких позивач може відмовитися від позову, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Підстав для відмови у прийнятті відмови позивачки від позову судом не встановлено, тому суд дійшов висновку про необхідність прийняття відмови позивача від позову та закриття провадження у справі в частині вирішення цивільного позову.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 при поданні цивільного позову у справі про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, всупереч положень п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» помилково сплатила судовий збір у розмірі 840 грн.80 коп. Тому він відповідно до п.1 ч.1 ст.7 вказаного Закону підлягає поверненню позивачці як внесений у більшому розмірі, ніж встановлено у законі.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України - автомобіль марки «Фіат Пунто», реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає поверненню ОСОБА_4 , який відповідно до п.2.2. Правил дорожнього руху України є його законним володільцем.

Витрати на залучення експертів у зв`язку із проведенням судових експертиз:
-1099 грн. 07 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Обставини і механізм ДТП»;

-2355 грн.15 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів»;

-2355 грн.15 коп. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

У зв`язку із тим, що на досудовому слідстві запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, підстав для його обрання у судовому засіданні не вбачається.

Керуючись ч.1 ст.5 КК України, ч.5 ст.128, ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, ч.ч.1,3 ст.206 ЦПК України, п.6 ч.1 ст.5, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» ,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому звинуваченні за ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп. без позбавлення права керування транспортними засобами.

Провадження у справі в частині вирішення цивільного позову закрити у зв`язку з відмовою цивільної позивачки від позову і прийняття відмови судом.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Речовий доказ по справі - автомобіль марки «Фіат Пунто», реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути ОСОБА_4 як законному володільцю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів 5809 (п`ять тисяч вісімсот дев`ять) грн. 37 коп.
Повернути ОСОБА_6 840 (вісімсот сорок) грн. 00 коп. судового збору , внесеного згідно квитанції № N1D584895M 20 липня 2020 року через АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м.Києві (№ 0668 Гайворонське відділення) на рахунок Казначейства України (ел. адм. подат.)
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду через Ульяновський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.
Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1