Справа № 362/3049/21
Провадження № 1-кп/362/553/21
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2021 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

особи, відносно якої вирішується клопотання ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному проваджені, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000155 від 14.03.2021, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Чернеччина Сумського району Сумської області, громадянин України, неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:
До Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 у зв`язку із вчиненням ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки останній за станом здоров`я потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Так, 14.03.2021 близько 19:15 год. ОСОБА_5 перебував поряд з магазином «ОВОЧІ ФРУКТИ», що у м. Васильків Обухівського району Київської області по вул. Декабристів, 1, де у нього виник прямий умисел, направлений на скоєння нападу, поєднаного з застосуванням насильства, яке небезпечне для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою заволодіння грошовими коштами, які знаходилися в приміщені магазину.

З цією метою ОСОБА_5 зайшов до приміщення цього магазину та дочекався виходу з нього відвідувачів, після чого підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , яка знаходилась біля касового апарату. З метою скоєння розбійного нападу, дістав з внутрішньої кишені одягнутої на ньому куртки розбиту пляшку з загостреним краями, яку завчасно підготував та непомітно заніс до приміщення магазину. Спрямував загострену частину пляшки до потерпілої, якій погрожував застосуванням небезпечного для життя насильства шляхом нанесення колото-різаних поранень, та вимагав віддати наявні у касовому апараті грошові кошти.

Цими діями ОСОБА_5 реалізував свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння грошовими коштами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення.

Щоб унеможливити нанесення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень потерпілій, вона заспокоювала нападника і схопила його за руку, у якій тримав розбиту пляшку, що спричинило боротьбу між ними, у ході якої ОСОБА_5 погрожував та намагався поранити потерпілу. Однак його протиправні дії припинив ОСОБА_9 , який проходив повз магазин.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазначала нападу.

Проте встановлено, що ОСОБА_5 у період інкримінованих йому дій та на даний час страждає на органічні розлади особистості змішаного генезису з помірним інтелектуально-мнестичним зниженням, а також страждає на психічні поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, а тому За своїм психічним станом на момент скоєння інкримінованих йому дій та на даний час не здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, а отже потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта № 182 від 24.03.2021.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, пояснив, що досудовим слідством зібрано достатньо доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечні діяння, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, але під час досудового розслідування кримінального провадження було встановлено, що він неосудний, а тому просив клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Захисник та законний представник підтримали подане прокурором клопотання, поросили його задовольнити.

У судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечив проти задоволення цього клопотання прокурора та пояснив, що його дії були зумовлені відсутністю коштів для того, щоб доїхати додому. Пробув дві доби на вулиці, було дуже холодно. Поїхав до знайомої, щоб позичити кошти на дорогу додому, однак її вдома не виявилося, тоді помітив магазин і вирішив вчинити такі протиправні дії. У вчиненому щиро розкаявся і просив вибачення у потерпілої, запевнив, що не мав наміру наносити їй тілесних ушкоджень.

Потерпіла ОСОБА_10 у судовому засіданні показала, що того вечора ОСОБА_5 неодноразово заходив до приміщення магазину, а коли зайшов востаннє підійшов до неї, вийняв розбиту бутилку і наказав віддати гроші. Однак їй, потерпілій, вдалося його виштовхати з приміщення магазину. Зазначила, що тілесних ушкоджень від нападника не отримала, матеріальних втрат не зазнала. При вирішенні клопотання прокурора поклалася на розсуд суду.

Щодо допиту свідка ОСОБА_9 , то у судовому засіданні прокурор відмовився від даної процесуальної дії з огляду на те, що він не був очевидцем події, а лише затримав ОСОБА_5 .

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх в сукупності, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Факт вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, підтверджується доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження і досліджені в судовому засіданні, зокрема:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000155 від 14.03.2021;

- протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 14.03.2021;

- заявою ОСОБА_10 від 14.03.2021, де вона дозволяє провести огляд магазину;

- протоколом огляду місця події та додатками до нього від 14.03.2021 - приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою АДРЕСА_2 ;

- протоколами пред`явлення особи впізнання за фотознімками та додатком до нього від 15.03.2021 та 16.03.2021;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.03.2021 з додатком у вигляді диску з відеозаписом фіксації слідчого експерименту, що був переглянутий у судовому засіданні;

- даними висновку експерта № СЕ-19/111-21/12341-Д від 19.03.2021 про проведення дактитолоскопічної експертизи і довідкою про витрати на її проведення;

- даними висновку судово-психіатричного експерта № 182 від 24.03.2021, згідно з якими ОСОБА_5 на момент скоєння інкримінованих йому дій страждав на органічні розлади особистості змішаного ґенезу (епілепсія, нейроінфекція, ЧМТ в 2001 році), з помірним інтелектуально-мнестичним зниженням; за своїм психічним станом на момент скоєння інкримінованих дій він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; на даний час страждає на органічні розлади особистості змішаного ґенезу (епілепсія, нейроінфекція, ЧМТ в 2001 році), з помірним інтелектуально-мнестичним зниженням; за своїм психічним станом на даний час він нездатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; страждає на психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю;

- інформацією з «Обласного закладу з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» № 06-10/1503 від 22.04.2021, згідно з якою ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні у вказаній установі з 27.08.2004 по 17.11.2005 на підставі постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 11.05.2004;

- протоколом про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, - ОСОБА_5 від 14.03.2021;

- ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2021, якою до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13.05.2021;

- ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 14.06.2021, якою щодо ОСОБА_5 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінено на запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку;

- інформацією з КМП «Ямпільська лікарня» від 31.03.2021, згідно з якою ОСОБА_5 на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває;

- характеристикою на ОСОБА_5 , відповідно до якої останній за місцем проживання характеризується посередньо.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень статей 93, 94 КК України, статей 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові від 03 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Так, згідно зі ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Так, у судовому засіданні встановлена обмежена осудність ОСОБА_11 , так як він на час вчинення інкримінованих дій не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними.

У силу ч. 2 ст. 20 КК України визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КПК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані до осіб, які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, з-поміж інших, примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку (ч. 1 ст. 94 КК України).

Відповідно до ч.2 ст. 94 КК України надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння, яке підпадає під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 187 КК України, мали місце і вчинені ОСОБА_5 у стані обмеженої осудності, який на час вчинення інкримінованих дій не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними, а тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Водночас, виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові від 03 червня 2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру, та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Як роз`яснив Пленуму Верховного Суду України у вказаній постанові, копія ухвали суду про застосування примусових заходів медичного характеру амбулаторної допомоги після набрання законної сили надсилається судом на виконанн я до закладу охорони здоров`я, який надає психіатричну допомогу за місцем проживання обмежено осудної особи.

Отже, вирішуючи клопотання прокурора, суд бере до уваги характер та наявність психічних розладів у ОСОБА_5 , ступінь небезпечності його особи, тяжкість та обставини вчиненого ним діяння, а також висновок судово-психіатричного експерта, який складений компетентною особою з спеціальними знаннями в області психіатрії та з дотриманням процесуального порядку.

З цих підстав, суд дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.

Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 369-372, 376, 392-395, 505, 512-513 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Задовольнити клопотання прокурора про застування примусових заходів медичного характеру.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Скасувати застосований до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Повний текст виготовлено 11.08.2021.

Суддя ОСОБА_1