Справа № 165/232/18 Провадження №11-кп/802/408/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1 , ОСОБА_2
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_3
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,
суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю секретаря ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 30 березня 2021 року (ЄРДР №0001693),

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 30 березня 2021 року у підготовчому судовому засіданні задоволено клопотання прокурора про продовження обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч.2 ст.15, ч.3ст.199 КК України, ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів тобто до 28 травня 2021 року включно, з можливістю внесення застави.
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що прокурором надано докази про наявність ризиків зазначених в клопотанні, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_9 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому прийшов до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у зв`язку з чим продовжив такий захід забезпечення кримінального провадження. З цих же міркувань суд визначив розмір застави обвинуваченому ОСОБА_9 в сумі 181 600 гривень з покладенням, у разі її внесення на депозитний рахунок, відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання чи роботи, утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт або інші документи, що дають право на виїзд з України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, а саме особисте забов`язання чи домашній арешт. Посилається на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, яка не підтверджується доказами. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, судом не прийнято до уваги те, що він перебуває під вартою тривалий термін та має місце проживання на території України на підтвердження чого подавалась нотаріально завірена заява громадянина ОСОБА_10 про надання останнім згоди на проживання в нього. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги того факту, що інші обвинувачені по вказаному кримінальному провадженні, в тому числі сам організатор злочинної групи ОСОБА_11 перебуває під особистим зобов`язанням, хоча саме він, як організатор може бути зацікавленим у впливі на свідків. Разом з тим, вказує, що ніяких обґрунтованих та підтверджених фактів його вини в матеріалах справи немає. Крім цього, не доведено стороною обвинувачення і наявність ризиків, які передбачені ст.177 КПК України.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали суду та доводи апеляційної скарги, захисника, який подану апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, прокурора, , який заперечив проти апеляції та просив залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Так, відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою судом були дотримані.
При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_9 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, і що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особливо тяжких злочинів, а метою можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ті, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.
На думку апеляційного суду, тяжкість злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_9 обвинувачується, що відносяться до категорії особливо тяжких, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, а також наявність ризиків, доведених органом досудового розслідування не дають в даному випадку підстав обрати менш суворий запобіжний захід, як про це просить обвинувачений у своїй апеляційній скарзі.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при прийнятті свого рішення щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 визначив розмір застави, який відповідає вимогам ч.5 ст. 182 КПК України.
За таких обставин, законних підстав для скасування оскаржуваної ухвали за викладених в апеляційній скарзі доводів апелянта, суд не вбачає.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Нововолинського міського суду Волинської області від 30 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою щодо нього без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді