Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року смт. Покотилівка
Справа № 635/4861/21
Провадження № 1-кс/635/924/2021
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання- ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника- ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо незаконного позбавлення його свободи,
УСТАНОВИВ:
25 червня 2021 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла скарга засудженого ОСОБА_5 щодо незаконного позбавлення його свободи.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5 посилається, що на підставі вироку апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2003 року та ухвали Верховного суду України від 14 жовтня 2003 року він був позбавлений волі, однак вважає, що необхідно провести перевірку законності позбавлення його свободи на підставі зазначений судових рішень. Оскільки в Апеляційному суді Харківської області відсутня кримінальна справа по якій був постановлений вирок та на підставі якого він позбавлений свободи. Крім того зазначає, що він взагалі не брав участі у судовому процесі по кримінальній справі № 76 в апеляційному суді Харківської області, його не визнавали винним у даній кримінальній справі та не постановляли обвинувальний вирок. В судових засіданнях по кримінальній справі де він був підсуднім в 2003 році свідок ОСОБА_6 не допитувався та показань, на які посилались в судових рішеннях не давав. Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не здійснювали зміну своїх показань вказаних у вироку. Судових рішень, які вступили в закону силу, по кримінальній справі №05-2882к/03 в якій він приймав участь не має та строк його тримання під вартою скінчився.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2021 року вищевказану справу передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Згідно частини 1 статті 539 Кримінального процесуального Кодексу України (далі- КПК України), питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Представник Темнівської виправної колонії (№100) ОСОБА_9 та засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд скарги за їх відсутності.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав скаргу свого підзахисного та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, оскільки вважає, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання на підставі вироку, який набрав законної сили.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду
До повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-яки орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.
Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Судом втановлено, що засуджений ОСОБА_5 , 1980 року народження тримається під вартою в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», яка розташована за адресою: вул. Харківська, 3, с. Темнівка Харківського району Харківської області, тобто в межах територіальної юрисдикції Харківського районного суду Харківської області.
Так, відповідно до вироку апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2003 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочинів за пунктами 1, 2, 4, 6, 9, 13 частини 2 статті 115, частини 4 статті 187, частини 2 статті 194 КК України та призначено покарання за пунктами 1, 2, 4, 6, 9, 13 частини 2 статті 115 КК України на довічне позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його особистою власністю, за частиною 4 статті 187 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є його особистою власністю, за частиою 2 статті 194 КК України на 12 років позбавлення волі, на підставі статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 14 жовтня 2003 року вирок апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2003 року щодо ОСОБА_5 залишений без змін.
Як вбачається з представлених засудженим ОСОБА_5 судових рішень, засуджений ОСОБА_5 , 1980 року народження тримається під вартою в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)», на підставі вироку апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2003 року, який набрав законної сили 14 жовтня 2003 року.
Відповідно до частини 1 пункту 18 статті 3 КПК України, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно вимог частини 3 статті 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 позбавлений свободи на підставі судового рішення вироку апеляційного суду Харківської області від 31 березня 2003 року, яке набрало законної сили, тримається під вартою на законних підставах, а тому відсутні правові підстави для задоволення скарги засудженого.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 3, 26, 206, 309, 372 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

У задоволені скарги ОСОБА_5 щодо незаконного позбавлення його свобод-відмовити.
Ухвала протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1