Справа №591/6071/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/799/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Сексуальне насильство
УХВАЛА
Іменем України

31 травня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/6071/20 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21.04.2021, якою обвинуваченому

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , раніше судимому

продовжений строк тримання під вартою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки ухвала постановлена без урахування обставин, які мають суттєве значення для справи, без надання оцінки усім обставинам у справі. Вважає, що судом не врахована позиція сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленої підозри обвинуваченому, пояснення та позиція захисту, на якій ОСОБА_9 наполягав в судовому засіданні. Не підтверджено об`єктивними даними, що заявлені прокурором під час застосування запобіжного заходу ризики не зменшились, а всі посилання про їх наявність є лише припущенням. Зазначає, що суд не врахував того, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки, зареєстрований та постійно мешкає в м. Суми, проживає разом зі своєю матір`ю, яка страждає на ряд хронічних захворювань, потребує постійного медичного догляду та лікування. ОСОБА_9 має вищу освіту, працює неофіційно, утримує родину. Вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК, а саме у тому, що 26.07.2020 близько 21:30 перебуваючи під мостом Харитоненка у м. Суми, зі сторони перетину вул. Заливної та вул. Героїв Крут помітив неповнолітню ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка знаходилася на галявині біля мосту та вчинив сексуальне насильство відносно неї, не пов`язане з проникненням в тіло.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21.04.2021 строк тримання під вартою ОСОБА_9 продовжений до 20:00 18.06.2021. Своє рішення суд першої інстанції умотивував наявністю ризиків ухилення від суду, незаконного впливу на потерпілу, а також недостатністю застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу суду та застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Ухваливши рішення щодо продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов такого висновку, оскільки при вирішенні зазначеного питання у повній мірі дотримався вимог ст. 176, 177, 183, 194, 197, 199 і 331 КПК, а саме з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, зокрема, ту обставину, що судове провадження не завершене до спливу строку тримання під вартою обвинуваченого та наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, та які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Зокрема, ОСОБА_9 є обвинуваченим у кримінальному провадженні і обґрунтованість цього обвинувачення може бути вирішена виключно при ухваленні судом першої інстанції вироку, яким закінчується кримінальне провадження, а тому колегія суддів не уповноважена давати оцінку доказам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, вирішувати наперед питання про винуватість або невинуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому діяння і може з`ясовувати та досліджувати обставини тільки щодо наявності передбачених ч. 1 ст. 177 КПК ризиків та необхідності і доцільності тримання під вартою обвинуваченого для їх запобігання.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання встановленим судом першої інстанції ризикам, що є виправданим та необхідним елементом і визначає потребу в триманні обвинуваченого під вартою. При цьому, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_9 , колегія суддів враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи.

Щодо розумності строку тримання під вартою, то колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України» (Kharchenko v. Ukraine), заява № 40107/02), де Суд зазначив, що «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в конкретному випадку залежності від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, привалює над принципом поваги до свободи особистості».

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обвинувачений зареєстрований та постійно мешкає в м. Суми, проживає разом зі своєю матір`ю, яка страждає на ряд хронічних захворювань, потребує постійного медичного догляду та лікування, жодним чином не свідчать про існування достатньо міцних соціальних зв`язків, щоб забезпечити запобігання заявленим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, та не є тими безумовними обставинами, що унеможливлюють тримання його під вартою, і враховуються колегією суддів у сукупності з іншими наведеними вище обставинами кримінального провадження. Крім того, суду не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 дійсно працював і реально утримував свою родину.

Колегія суддів також не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника про те, що судом не здійснено відповідного аналізу матеріалів кримінального провадження, оскільки суд постановив ухвалу у межах своїх повноважень та за процедурою і у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом.

Доводи апеляційної скарги сторони захисту про те, що посилання сторони обвинувачення на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, є лише припущеннями, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження, а запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе запобігти перерахованим вище ризикам, оскільки ОСОБА_9 матиме змогу вільно пересуватися та чинити тиск на потерпілу.

Зважаючи на наявність ризиків переховування ОСОБА_9 від суду, незаконного впливу на потерпілу, необхідність забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника судового провадження була застосована належна правова процедура, колегія суддів вважає, що суспільний інтерес, що полягає у захисті прав потерпілої від злочину привалює над принципом поваги до свободи особистості і виправдовує саме на теперішній час подальше тримання обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, ухвалу суду про продовження відносно ОСОБА_9 строку тримання під вартою, колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином умотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 21.04.2021 відносно ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4