Справа № 466/8518/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м.Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань ЄРДР за №000407 від 04.10.2020 року відносно ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рясне Яворівського району Львівської області, громадянина України, одруженого, на утриманні має 3-х дітей (двоє малолітніх та неповнолітній), з середньо-технічною освітою, працевлаштованого механіком з ремонту автомобілів ПП Грубий, раніше не судимого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобовзаний,

про обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно о 21год.50 хв., перебуваючи за адресою: м.Львів, вул.Трясила,10 (ос), на грунті особистих неприязних відносин, у результаті словесного конфлікту, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 тілесні ушкодження в ділянку обличчя, лівого ліктьового суглобу, лівого плеча та правого передпліччя, чим спричинив останньому згідно висновку судово-медичного експерта № 1431 від 06.10.2020 синці на обличчі, на грудях, на лівому плечі, на правому передпліччі, садна в ділянці лівого ліктьового суглобу, на правому передпліччі , які відносяться до легкого ступеня тяжкості.

Таким чином дії обвинуваченого кваліфікуються за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Потерпілий ОСОБА_5 будучи в судовому засіданні дав показання про те, що 03.10.20 близько 21.00 год. він з майстром працювали в одній частині свого будинку і в цей час до нього підбіг малолітній син, який повідомив, що на подвірї їх будинку на його дружину ОСОБА_8 напала дружина обвинуваченого ОСОБА_9 і зчинилася бійка. Прибувши на місце побачив, що ОСОБА_9 наносить удари його дружині він з метою захистити намагався її відтягнути. В цей момент ОСОБА_3 , який спокійно спогладав за бійкою між жінками, коли він відтягував ОСОБА_10 наніс йому удар кулаком в лице в районі переносиці. Жінки перемістилися в будинок і надалі шарпалися, тоді він пішов за ними і намагався розвести, в той час ОСОБА_3 наніс йому ще кілька ударів. Його майстру вдалося вивести ОСОБА_11 за межі території будинку, після чого викликали поліцію. По прибутті поліції обвинувачений зі своєю дружиною повернулися та продовжували словесно ображати їх. Під час подій був присутній їх малолітній син. На виклик прибула швидка, лікарі надали першу допомогу (зупинили кровотечу з носа) і вони всі поїхали у відділок поліції давати показання. Обвинувачений до нього не звертався, вибачення не просив, шкоди не відшкодував. Просив призначити покарання у виді громадських робіт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та дав показання про те, що обставини, які повідомив потерпілий майже відповідають дійсності. При цьому хоче зазначити, що коли прибіг на подвіря потерпілий ОСОБА_12 , то одразу ж накинувся на нього, звалив з ніг, в результаті боротьби зламав йому ключицю. Однак, він не звертався до поліції, та пробачив потерпілому. Він намагався зустрітися з потерпілим з метою вибачення, однак на телефонний дзвінок той не відповідав.

Просив його суворо не карати, оскільки він щиро кається та посить вибачення у потерпілого.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході судового розслідування доказами, визнавальними показаннями ОСОБА_3 , показаннями потерпілого ОСОБА_5 та доказами, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання відсутні і такі не зазначені в обвинувальному акті.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який є одруженим та на утриманні має 3-х дітей, працевлаштований, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення у виді штрафу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 в справі не обирався.

Речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян: 850 (вісімсот пятдесят гривень 00 коп.) в доход держави.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази, а саме: компакт-диски DVD+R сірого кольру у паперовому конверті, визнані речовим доказом постановою слідчого від 05.10.2020 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Львова.

Суддя ОСОБА_1