Провадження № 1-кс/641/898/2021 Справа № 641/3467/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 травня 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 05.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова Харківської області ОСОБА_5 , в якому вона просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно, а саме : автомобіль марки «Ford Escape», д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року, червоного кольору, VIN( номер кузова): НОМЕР_2 . Місцем зберігання автомобілю марки Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року, червоного кольору, VIN( номер кузова): НОМЕР_2 визначити ВП № 2 ХРУП № 1 ГНУП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, пров. Балашовський,12.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що в проваджені СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ Національної поліції в Харківські області перебувають матеріали кримінального провадження №0000265 від 05.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що 04.05.2021 до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява з приводу того, що в період часу з 03.05.2021 20:30 до 04.05.2021 невстановлена особа, знаходячись на адресою: м. Харків, просп. Московський, 128 незаконно заволоділа транспортним засобом ТМ «Ford Escape», з д.н.з. « НОМЕР_1 », 2017 року, червоного кольору, VIN( номер кузова): НОМЕР_2 спричинивши матеріальну шкоду.

06.05.2021 до СВ ВП № 2 ХРУП № 1 надійшов рапорт оперуповноваженого ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , з приводу того, що автомобіль ТМ «Ford Escape», з д.н.з. « НОМЕР_1 », 2017 року, червоного кольору був знайдений на парковці ТРЦ «Французький бульвар», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б.

06.05.2021 в період часу з 18:30 до 19:40 було проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року, червоного кольору, VIN (номер кузова): НОМЕР_2 .

Даний предмет визнаний речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, власником є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , контактний телефон: НОМЕР_3 .

Слідчий у судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила,про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлення належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечує, просить в його задоволенні відмовити. Зокрема, зазначає, що у клопотанні слідчим не зазначена мета арешту майна. Накладення арешту на автомобіль суперечить положенням ст. 41 Конституції України, практиці ЄСПЛ у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції". Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданій стороні обвинувачення або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Розглянувши клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, оцінивши докази, подані в його обґрунтування, слідчий суддя зазначає наступне.
Слідчим суддею встановлено, що ВП № 2 ХРУП № 1 ГУ Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 05.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Зокрема, згідно витягу з ЄРДР за №0000265, 04.05.2021 року оператор 102 повідомив про те, що в період часу з 03.05.2021 року 20-30год до 09-00 04.05.2021 року невстановлена особа, знаходячись за адресою: пр. Московський, 128, незаконно заволоділа транспортним засобом Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року, червоного кольору, спричинивши своїми діями матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_7 .

Відповідно до рапорту оперуповноваженого ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 06.05.2021 року автомобіль Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року, червоного кольору був знайдений на парковці ТРЦ «Французький бульвар», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б.

06.05.2021 в період часу з 18:30 до 19:40 було проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 44-Б, в ході якого було виявлено та вилучено автомобіль марки Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску, червоного кольору, VIN(номер кузова) НОМЕР_2 .

Постановою слідчого ОСОБА_4 автомобіль Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску, червоного кольору визнаний речовим доказом по вказаному кримінальному провадженню.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 власником автомобіля Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , 2017 року випуску є ОСОБА_7 .

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів, для призначення судових експертиз.

З огляду на наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, можливості проведення подальших слідчих дій, зокрема проведення експертного дослідження, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на вищевказане майно.

Разом з тим, ч.4 ст.173 КПК України, передбачає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані, лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, слідчий суддя вважає, що визначення місцем зберігання автомобіля марки Ford Escape, д.н.з. НОМЕР_1 , ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області, що розташований за адресою: м. Харків, пров. Балашовський,12, в значній мірі обмежує законні права та інтереси власника майна ОСОБА_7 та не забезпечить належного зберігання автомобіля, виходячи з того, що транспортний засіб перебуває на відкритій стоянці.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. ст.170,173 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе визначити спосіб накладання арешту на майно шляхом заборони відчуження вказаного транспортного засобу з передачею його на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 .

Враховуючи викладене, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись статями 170 - 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000265 від 05.05.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході проведення 06.05.2021 року огляду майно, а саме автомобіль Ford Escape, державний номер НОМЕР_1 , 2017 року випуску, червоного кольору, VIN (номер кузова) НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_7 , шляхом заборони відчуження автомобіля, передавши його на відповідальне зберігання ОСОБА_7 з покладенням на неї обов`язку забезпечити зберігання вказаного майна до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу направити для виконання до ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 24.05.2021 року о 15-00.

Слідчий суддя ОСОБА_1