Дата документу 04.03.2021 Справа № 336/1578/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-кп/807/165/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 336/1578/20Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст.286 ч.1 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000255, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснотурьїнськ, с. Руднічний Свердловської області, громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и л а:

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Згідно вимог ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покладено на ОСОБА_8 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 завдану моральну шкоду в сумі 20000 гривень та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 5000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3768,24 гривень на залучення експертів при проведенні судових інженерно-транспортних експертиз.

Скасовано арешт на автомобіль «ВАЗ-210930-20», реєстраційний № НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22 січня 2020 року.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, 21.01.2020 року близько 18 год. 50 хв. водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «ВАЗ-210930-20», реєстраційний № НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Іванова в м. Запоріжжя, рухаючись зі сторони вул. Магістральної в напрямку вул. Стефанова.

В цей час, в зоні дії нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поблизу буд. № 81-А по вул. Іванова в м. Запоріжжя, на перехресті з вул. 8 Березня, та позначений дорожньою розміткою - 1.14.1 (Зебра), а також дорожнім знаком - 5.35.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху України, вийшла на проїзну частину пішохід ОСОБА_7 , перетинаючи її зліва - направо за напрямком руху автомобіля «ВАЗ-210930-20», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Під час подальшого руху, водій ОСОБА_8 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, маючи при цьому об`єктивну можливість своєчасно виявити на ньому пішохода ОСОБА_7 та маючи технічну можливість уникнути наїзду на неї шляхом своєчасного застосування гальмування, належних заходів до зупинки транспортного засобу не вжив, внаслідок чого скоїв на неї наїзд.

Своїми діями водій ОСОБА_8 порушив вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, відповідно до якого: п.18.1 Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення водієм ОСОБА_8 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму ДТП за № 9-100 від 10.02.2020 року, з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. Водій ОСОБА_8 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи за № 132 від 30.01.2020 року, закритий перелом зовнішньої кісточки правої малогомілкової кістки у ОСОБА_7 кваліфікується як тілесні ушкодження середньої тяжкості, що не є небезпечним для життя, але спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи обставини кримінального провадження та доведеність вини обвинуваченого, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого через м`якість. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що згідно з ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до 14 років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої та другої групи. У відповідності до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності певного страхового стажу. Положення рішення Конституційного Суду України від 26.11.2013 року № 11-рп/2013 регламентують, що право на пенсію за віком особа набуває не лише після досягнення загально визначеного пенсійного віку чи пенсійного віку, встановленого спеціальним законодавством, а також у разі дострокового виходу на пенсію за певних обставин. З матеріалів провадження вбачається, що хоча обвинувачений ОСОБА_8 і не досяг 60 років, але є пенсіонером, тому суд першої інстанції призначив обвинуваченому покарання з порушеннями вимог ч. 3 ст. 61 КК України. Крім того, вважає, що суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання в повній мірі не врахував те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, грубо порушуючи Правила дорожнього руху України (не надав пішоходу дороги на нерегульованому пішохідному переході) та шкоду потерпілій так і не відшкодував. Разом з тим, ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягався і є пенсіонером. За таких обставин, враховуючи санкцію ст. 286 КК України, обвинувачений заслуговує на менш суворий, але реальний вид покарання із застосуванням до нього додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі викладеного, просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 4 місяців арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; потерпілу, яка частково підтримала апеляційну скаргу; обвинуваченого, зокрема і в останньому слові, та його захисника, які частково підтримали апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження, та обговоривши доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Запорізької області не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України колегія суддів не досліджує вирок в частині доведеності вини ОСОБА_8 та кваліфікації його дій.

Відповідно до вимог ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі не застосовується до осіб, що досягли пенсійного віку.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 на час постановлення вироку пенсійного віку не досяг, тому доводи прокурора про неправильне застосування судом кримінального закону є необґрунтованими.

При призначенні покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції послався на його щире каяття, повне визнання вини у вчиненні злочину, часткове відшкодування матеріальної шкоди, вчинення злочину з необережності, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, а також на те, що обвинувачений є вдівцем та пенсіонером.

При цьому, колегія суддів при перевірці вироку суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора приймає до уваги конкретні обставини справи та думку потерпілої, яка прохала суворо не карати обвинуваченого та не позбавляти його волі. Під час апеляційного розгляду колегією суддів також встановлено, що ОСОБА_8 повністю відшкодував завдану потерпілій шкоду, є вдівцем та має на утриманні доньку, яка є студенткою.

Тому, на переконання колегії суддів, районний суд, дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для незастосування до ОСОБА_8 додаткового покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

На думку колегії суддів, обране судом покарання ОСОБА_8 є справедливим, відповідним до скоєного, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів, і таким, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Істотних порушень кримінального та кримінального процесуального законодавства, що тягнуть безумовне скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена учасниками судового провадження протягом трьох місяців з дня її оголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4