Справа № 559/1151/21
Провадження № 1-кп/559/211/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дубенського міськрайонного суду Рівненської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 12.05.2021 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Дубно, Рівненської області, громадянинка України, українка, з середньою освітою, не одружена, не працююча, раніше судима,-

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України,

встановив:
26 червня 2020 року ОСОБА_4 Дубенським міськрайонним судом Рівненської області було встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік, із забороною виходити з будинку з 22.00 години по 06.00 години, перебувати в кафе, барах, інших місцях району (міста), де спиртні напої продаються на розлив, виїжджати за межі Дубенського району без відповідного дозволу Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та зобов`язана з`являтися на реєстрацію в Дубенський ВП ГУНП в Рівненській області 1, 2, 3, 4 понеділка кожного місяця в період часу з 09.00 години до 11.00 години. Однак, ОСОБА_4 , будучи обізнана із вказаними заборонами, встановленими адміністративним наглядом, без дозволу Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області та будь-яких вагомих на те причин, з метою ухилення від адміністративного нагляду, 04 травня 2021 року самовільно залишила своє місце проживання, що в АДРЕСА_1 та поїхала до селища Дібрівка, Миргородського району, Полтавської області, де перебувала до 10.05.2021 року. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 порушено інтереси правосуддя в частині забезпечення виконання рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 26.06.2020.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується в порушені правил адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася, підтвердивши обставини, вчинення нею інкримінованого її органом досудового розслідування кримінального проступку, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, й вона їх у повному обсязі підтверджує, пояснила, що дійсно поїхала, бо хотіла заробити гроші на лікування мами.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор і захисник також не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку. Її дії правильно кваліфіковано за ст. 395 КК України, оскільки вона порушила правила адміністративного нагляду.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченій кримінальне правопорушення є кримінальним проступком, ОСОБА_4 раніше судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбаченими ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання не встановлено.

З урахуванням всіх вищенаведених обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій покарання у виді арешту в кількості одного місяця, що в межах санкції, передбаченої ст. 395 КК України, яке в даному випадку є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігатиме вчиненню інших нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід не застосовувався до обвинуваченої та клопотання про обрання такого не надходило.

Процесуальні витрати та цивільний позов, речові докази, долю яких необхідно було б вирішити, відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати виною у вчиненні кримінального правопрушення, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя ОСОБА_1