ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/2786/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/482/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28 травня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28 травня 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000386 від 06.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України повернутий прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням злочинів у сфері службової діяльності, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Полтаві, що поширює свою діяльність на Харківську область, та слідчих регіональної прокуратури Харківської області, для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.

В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що в порушення вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 не містить повного викладу фактичних обставин справи, а саме: не містить конкретного формулювання обвинувачення, від якого має захищатись обвинувачений.
Також, в оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт містить суперечності у відомостях щодо особи обвинуваченого, а саме при встановленні анкетних даних ОСОБА_7 вказано дату народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а при формулюванні обвинувачення « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Крім того, в обвинувальному акті, в порушення п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України, при визначенні наявності або відсутності обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, зазначено ПІБ іншої особи, а саме « ОСОБА_10 ».

Зазначив, що такий виклад фактичних обставин справи унеможливить зміну обвинувачення у суді, оскільки зміна обвинувачення в суді допускається як винятковий випадок за наявності підстав, передбачених у ст. 338 КПК України, яка передбачає виключно зміну правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, але не стосується викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду прокурор ОСОБА_9 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28 травня 2020 року, а обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 направити до суду першої інстанції для нового розгляду.
В обґрунтування своєї вимоги прокурор вказує на те, що процесуальним законом встановлено, що в обвинувальному акті виклад фактичних обставин кримінального правопорушення викладається так, як вважає встановленим прокурор з урахуванням наявних доказів. Зазначений обов`язок прокурор реалізує шляхом надання суду під час судового розгляду по суті доказів на підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті.
Оскільки під час підготовчого судового засідання не передбачено надання доказів та їх дослідження, то висновки суду про неконкретність викладених в обвинувальному акті обставин кримінального правопорушення, а також правильності правової кваліфікації злочину, є передчасними, оскільки не перевірені відповідними доказами.
Таким чином, суд при проведенні підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 вийшов за межі питань, які вирішуються судом у вказаній стадії процесу та незаконно надав оцінку тим обставинам, які підлягають перевірці безпосередньо під час судового розгляду.
Крім того посилається, що як вбачається з обвинувального акту, зазначених вимог закону прокурором було дотримано. Більша деталізація фактичних обставин скоєного злочину може бути з`ясована в судовому засіданні, а прокурор може скористуватись своїми правами, передбаченими ст.338 КПК України.
Одночасно з цим, під час складання обвинувального акту дійсно допущено саме технічні помилки, які жодним чином не впливають на зміст самого обвинувального акту.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які вказали про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, дослідивши матеріали провадження та перевіривши ухвалу, з дотриманням норм ст. 404 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
У відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону, обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту прокурору, районний суд послався на те, що всупереч п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт містить неконкретне формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_7 , а саме в ньому не зазначено конкретний виклад фактичних обставин справи.
Разом з тим, суд першої інстанції, повертаючи прокурору обвинувальний акт для усунення недоліків, дійшов помилкових висновків про порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акту.
Як вбачається зі змісту обвинувального акту (арк.5-11), прокурором повністю дотриманні вимоги п.5 ч.2 ст.291 КПК України, так як обвинувальний акт містить чітку структуру, а саме виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, анкетні дані обвинуваченого та інше.
Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Отже, поняття «обвинувачення» включає в себе такі складові елементи як виклад фактичних обставин кримінального провадження та формулювання обвинувачення.
При цьому, відповідно до постанови судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України по справі № 5-328кс16 від 24.11.2016 року «формулювання обвинувачення» - це короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.
Враховуючи вищезазначене колегія суддів не погоджується з висновками районного суду щодо відсутності в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 формулювання обвинувачення та вважає, що зазначене формулювання обвинувачення разом з викладом фактичних обставин злочину (арк.7-8) та кваліфікацією злочину (арк. 8), не можна вважати незрозумілим, неконкретним та таким, що перешкоджає належному розгляду провадження в суді.
При цьому колегії суддів погоджується з доводами прокурора про те, що будь-яка оцінка пред`явленого обвинувачення щодо його фактичного змісту, з урахуванням стадії судового розгляду підготовче судове засідання, є втручанням в оцінку доказів, що є процесуально неприпустимим.
Окрім цього колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора, що під час складання обвинувального акту допущено саме технічні помилки, які жодним чином не впливають на зміст самого обвинувального акту.
З огляду на викладене, суд першої інстанції безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору, оскільки будь-яких суттєвих та істотних порушень вимог ст. 291 КПК України при його складанні суд не навів.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 370, 291 КПК України є істотним, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу скаргою прокурора задовольнити.
Ухвалу Комінтернівського районного суду м.Харкова від 28 травня 2020 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді