Справа № 182/2634/21
Провадження № 1-кс/0182/524/2021
У Х В А Л А
Іменем України
27.04.2021 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4

особи, у якої тимчасово

вилучено майно ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання дізнавача СД Нікопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 по кримінальному провадженню №0000200 про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В:

Дізнавача СД Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту ящики в кількості 6 штук, які наповнені раками, загальною вагою 93 кг 900 гр. і були вилучені відповідно до протоколу огляду від 23.04.2021 у кримінальному провадженні у гр.. ОСОБА_5 .
В клопотанні зазначено, що 23.04.2021 року приблизно о 21.34 год. на автомобільний дорозі Н-23 поблизу с. Придніпровське Нікопольського району Дніпропетровської області, працівниками поліції Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. виявлено автомобіль ВАЗ «2121» д.н.з. НОМЕР_1 , з якого перевантажували до рейсового автобусу ХарківОдеса ящики наповнені раками.

23.04.2021 безпосередньо на місці події ДТП проведено огляд шести ящиків з картону, в яких знаходились раки, загальною вагою 93 кг. 900 гр., які після огляду вилучені.

23.04.2021 року за даним фактом розпочато кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000200 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 249 КК України. Ящики в кількості 6 штук, наповнені раками загальною вагою 93 кг. 900 гр. визнані постановою слідчого від 24.04.2021 р. речовими доказами.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що вилучені раки мають суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення, оскільки є речовими доказами.

ОСОБА_5 заперечував проти накладення арешту, пояснивши, що придбав раків на трасі поблизу с. Придніпровське у невстановленої особи, після чого вирішив відправити їх своїм родичам у м. Одеса, при цьому підвередити факт придбання їх він не може. Просив повернути вилучене майно, відмовивши в накладені арешту.
Перевіривши матеріали, надані в обґрунтування клопотання, слідчий суддя вважає, що прокурором обґрунтовано належним чином заявлене клопотання та воно підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За змістом частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 частини другої ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям , зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.3 ст. 170 КПК України).

Так, за приписами ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, в тому числі предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить в тому числі арешт майна, застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; 4) можливість спеціальної конфіскації майна; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого і третіх осіб.

Будь-яке втручання з боку представників влади в безперешкодне користування особою своїм майном повинне бути «законним». Представники органів державної влади мають право контролювати використання майна лише на підставі законів. Таке втручання має бути законним і не свавільним («Фрізен гроти Російської Федерації» від 24 березня 2005 р., «Бакланов проти Російської Федерації» від 09 червня 1905 р., «Коновалов проти Російської Федерації» від 24 травня 2007 р. та н.). У справі «Ісмаілов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня/2008 р.) ЄСПЛ встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Слідчий суддя вважає доведеним ту обставину, що злочин був вчинений і є обґрунтовані підстави вважати, що вилучені під час огляду ящики з раками є доказом такого злочину, які відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України.
Об`єктивно існує загроза приховування, знищення речового доказу, оскільки у випадку повернення їх ОСОБА_5 , останній може у будь-який час їх продати, знищити. До того ж, ОСОБА_5 не надав будь-яких документів, які б підтверджували законність його права володіння зазначеним майном, і зі слів останнього він придбав їх у невстановленої особи і вказані обставини підлягають перевірці під час досудового розслідування.

Отже матеріали клопотання доводять наявність правових підстав для накладення арешту на ящики, які наповненні раками, які визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Тому, з метою забезпечення кримінального провадження та запобігання приховуванню, перетворенню, відчуженню ящиків, які наповнені раками, на них необхідно накласти арешт.

Відповідно до ст. 100 КПК України на стадії до судового розслідування зберігання речових доказів, які вилучені слідчим прокурором, здійснюється стороною обвинувачення у порядку встановленому КМУ. Таким чином клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.170-173,309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання дізнавача СД Нікопольського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000200 задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно, а саме :

Ящики в кількості 6 штук, які наповнені раками, загальною вагою 93 кг 900 гр. і були вилучені відповідно до протоколу огляду від 23.04.2021 у кримінальному провадженні у гр.. ОСОБА_5 .

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено о 08.15 год. 28.04.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1