Справа № 755/8660/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі судді ОСОБА_1 одноособово, розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст. ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003029 від 05.05.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи протиправні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, виступив пособником у вчиненні підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 для подальшого використання, з метою його пред`явлення під час керування транспортним засобом.

Так, маючи умисел на виготовлення підробленого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 05 травня 2020 року, ОСОБА_2 зустрів невстановлену досудовим розслідуванням особу, якій повідомив, що нещодавно придбав автомобіль марки «AUDI A6» на іноземній реєстрації, після чого невстановлена досудовим розслідуванням особа запропонувала ОСОБА_2 послуги з виготовлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за грошову винагороду. В подальшому, ОСОБА_2 надав невстановленій в ході слідства особі свої анкетні дані та марку автомобіля, що потребував реєстрації на території України, для того, щоб виготовити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

В подальшому, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_2 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи офіційний документ, що видається та посвідчується установою, яка має право видавати такий документ, про реєстрацію транспортного засобу на своє ім`я, сплативши за його виготовлення грошові кошти в сумі 2000 доларів США, завідомо усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим.

Після цього, завідомо підроблене свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «AUDI A6», державний номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , став зберігати при собі з метою подальшого використання.

Згідно з даними висновку експерта від 19.05.2020 року №17-3/832 бланк досліджуваного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на автомобіль марки «AUDI A6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_2 не відповідає за способом друку аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України. Всі зображення та друковані тексти лицевої та зворотної. Всі зображення та друковані тексти лицевої та зворотної сторони бланка свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 нанесені за допомогою знакодрукуючого пристрою, струменевим способом друку. Вирішення запитань чи піддавався змінам первісний зміст документа, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 ? Якщо так, то яким способом змінено первісний зміст документа (шляхом підчищення, дописки, додруковування, травлення?» Не виявилось можливим, що пояснюється способом нанесення зображень нанесення зображень та матеріалом виготовлення документа.

Ознак внесення змін у первинний зміст документа, а саме посвідчення подія видане на ім`я ОСОБА_3 , не виявлено.

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив умисні дії, а саме пособництво по виготовленню підробленого офіційного документу, що видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права з метою його використання підроблювачем чи іншою особою, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором ОСОБА_4 долучено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Також, у вказаній заяві обвинувачений зазначив, про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Потерпілий у даному кримінальному провадженні відсутній.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, а саме вчинив пособництво по виготовленню підробленого офіційного документу, що видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права з метою його використання підроблювачем чи іншою особою, тобто кримінальний проступок, передбачений ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, як пособництво по виготовленню підробленого офіційного документу, що видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права з метою його використання підроблювачем чи іншою особою.
Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_2 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд визнає щире каяття у вчиненні злочину та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, не є особою, яка досягла пенсійного віку, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначене даним вироком покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

Питання доцільності обрання запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Крім того, підлягають стягненню з ОСОБА_2 процесуальні витрати у розмірі 980 гривень 70 копійок на користь держави за проведення по справі судової технічної експертизи документів.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 381-382, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, в доход держави.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Стягнути з ОСОБА_2 процесуальні витрати у розмірі 980 гривень 70 копійок на користь держави за проведення по справі судової технічної експертизи документів.

Скасувати арешт з автомобіля марки «АUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , накладений ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 11 червня 2020 року (справа №755/6421/20, провадження №1-кс/755/2187/20).
Речові докази по справі: автомобіль марки «АUDI A6» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , ключ від автомобіля повернути власнику; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль марки «АUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_4 зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя