Справа № 296/4013/21
У Х В А Л А
Іменем України

05 травня 2021 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого - ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі клопотання слідчого у кримінальному провадженні - відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження №0000013 від 15 січня 2019 року про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий у кримінальному провадженні - відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Житомирській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Корольовського районного суду міста Житомира з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, а саме: - автомобіль марки «VOLKSWAGEN SHARAN 1968», 2014 року випуску, сірого кольору, №куз. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «OPEL VECTRA 2.0 I 2000», 1991 року випуску, чорного кольору, №куз. НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що 07.11.2018 в місті Житомир між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації (надалі за текстом Департамент), в собі директора Департаменту ОСОБА_7 , як замовника, та ПП «Прогрес-Буд», в особі директора ОСОБА_8 , як підрядника, укладено договір підряду №49.

Встановлено, що на виконання умов п.10.3. договору підряду №49 від 07.11.2018 на розрахунковий рахунок ПП «Прогрес-Буд» № НОМЕР_5 , відкритий у філії АТ «Укрексімбанк», 05.12.2018 Департаментом регіонального розвитку Житомирської ОДА перераховані в якості попередньої оплати/авансу грошові кошти в розмірі 1 737 347,10 грн.

В подальшому, в точно невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 26.12.2018, у директора ПП «Прогрес-Буд» ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, а саме частиною бюджетних коштів, які призначалися для оплати за виконані будівельні роботи по об`єкту «Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по АДРЕСА_1 будівництво» згідно з умовами договору підряду №49 від 07.11.2018 та додатковими угодами до нього, шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей за сприяння уповноваженої замовником особи, а саме інженера технічного нагляду ФОП ОСОБА_4 .

Так, 04.12.2018 у м. Житомир між Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації, в особі директора департаменту ОСОБА_7 , як замовника, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 , як виконавцем, укладено договір №ТН49 на здійснення технічного нагляду.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 28.12.2018 до договору від 04.12.2018 №ТН49 на здійснення технічного нагляду, що укладена в місті Житомир, строк дії вказаного договору продовжено до 31.12.2019.

Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні корисливі наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про укладений Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 договір №ТН49 від 04.12.2018 на здійснення технічного нагляду на об`єкті: «Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по АДРЕСА_1 будівництво», ОСОБА_8 у точно невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, вступив у попередню змову із інженером технічного нагляду ФОП ОСОБА_4 , який має кваліфікаційний сертифікат інженера технічного нагляду І категорії (будівництво) серії АТ №005383 від 01.03.2016 (з 29.11.2019 сертифікат провідного інженера технічного нагляду (будівництво) серії АТ №008067), домовившись з ним про те, що останній не вживатиме заходів реагування, визначених Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903 та умовами договору №ТН49 від 04.12.2018 на здійснення технічного нагляду, та не викриватиме злочинні наміри ОСОБА_8 перед замовником будівництва в особі Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації, та, в тому числі, скріпить своїм особистим підписом та печаткою документи, а саме: довідки про вартість будівельних робіт та витрати (форма КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), які міститимуть завідомо неправдиві відомості щодо обсягу виконаних будівельних робіт підрядником, які необхідні для проведення оплати замовником, чим сприятиме у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, та створить умови для перерахунку Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної адміністрації коштів за роботи, які фактично не виконані, та матеріали, які фактично не використані, чим сприятиме йому у заволодінні частиною бюджетних коштів, що призначалися на виконання будівельних робіт на об`єкті «Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по АДРЕСА_1 будівництво».

З метою реалізації свого злочинного умислу, діючи з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправність своїх дій, будучи достовірно обізнаним із Правилами визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), затвердженими Наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства №293 від 05.07.2013, Загальними умовами укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005 (зі змінами), умовами виконання договору підряду №49 від 07.11.2018 на виконання робіт по об`єкту «Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Миру, 9 у с. Ірша Радомишльського району Житомирської області будівництво» та додаткових угод до нього, у тому числі, в частині складу та об`єму будівельних робіт відповідно до умов проектної документації (робочого проекту та коригувань до нього) та їх оплати, ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що відомості про обсяги використаних матеріалів та проведені роботи, зазначені у актах виконаних робіт та довідках про вартість будівельних робіт та витрати не відповідають дійсності, особисто підписав та скріпив печаткою ПП «Прогрес-Буд» документи, зазначені у клопотанні та необхідні для проведення замовником розрахунку за виконані роботи.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 за невстановлених в ході досудового розслідування обставин передав вищевказані офіційні документи ОСОБА_4 для перевірки та підписання.

У свою чергу, ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , та сприяючи йому у реалізації його злочинного умислу, вищевказані офіційні документи перевірив. Достовірно знаючи, що відомості про обсяги використаних матеріалів та проведені роботи у вищевказаних актах та довідках про вартість виконаних будівельних робіт та витрати не відповідають дійсності, будучи обізнаним з Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2007 №903, та умовами договору №ТН49 від 04.12.2018 на здійснення технічного нагляду, з метою сприяння у видачі ОСОБА_8 завідомо неправдивих офіційних документів, особисто підписав та скріпив печаткою інженера технічного нагляду, чим констатував факт відповідності обсягів та якості виконаних робіт, які зазначені в звітних формах КБ-2в та КБ-3 проектно-кошторисній документації та їх відповідність фактично виконаним будівельним роботам, документи зазначені слідчим у клопотанні.

На підставі вищевказаних офіційних документів, що містили неправдиві відомості щодо обсягів виконаних робіт на суму, яка в цілому складає 1 650 108,61 грн. з урахуванням ПДВ, з розрахункового рахунку Департаменту регіонального розвитку Житомирської ОДА №1523, відкритому в Головному управлінні державної казначейської служби України в Житомирській області, на розрахунковий рахунок ПП «Прогрес-Буд» № НОМЕР_5 , відкритий у філії АТ «Укрексімбанк», перераховано грошові кошти місцевого бюджету на загальну суму 3 811 151,10 грн. за будівельні роботи згідно офіційних документів форм КБ-2в та КБ-3, виданих ОСОБА_8 по об`єкту «Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по вул. Миру, 9 у с. Ірша Радомишльського району Житомирської області будівництво» згідно з договором підряду №49 від 07.11.2018 та додатковими угодами до нього, які надійшли на вищевказаний розрахунковий рахунок 05.12.2018, 28.12.2018, 14.03.2019, 04.04.2019, 18.04.2019 та 11.05.2019 відповідно.

За таких обставин, ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки інженера технічного нагляду на підставі договору №ТН49 від 04.12.2018, діючи за попередньою змовою з директором ПП «Прогрес-Буд» ОСОБА_8 , сприяв останньому у видачі завідомо неправдивих офіційних документів та у заволодінні ОСОБА_8 шляхом зловживанням своїм службовим становищем бюджетними коштами, що призначалися на виконання будівельних робіт на об`єкті «Амбулаторія на 1-2 лікаря з житлом по АДРЕСА_1 будівництво», що відповідно до примітки ч. 4 ст. 185 КК України є особливо великим розміром, якими в подальшому ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.

У вчинені злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст.191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Висока Піч Житомирського району Житомирської області, українець, громадянин України, освіта вища, ФОП ОСОБА_4 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_4 складено та вручено 19.03.2021.

Найбільш тяжкий злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 відноситься до особливо тяжких злочинів та передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років з можливістю конфіскації майна.

В ході проведення досудового розслідування за вказаним фактом у підозрюваного ОСОБА_4 у наявності є рухоме майно.

Згідно відповіді ТСЦ МВС №1841 в Житомирській області за вих. №704 від 15.09.2020 встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 у власності перебувають:

- автомобіль марки «VOLKSWAGEN SHARAN 1968», 2014 року випуску, сірого кольору, №куз. НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

- автомобіль марки «OPEL VECTRA 2.0 I 2000», 1991 року випуску, чорного кольору, №куз. НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Враховуючи вищевикладене підозрюваний ОСОБА_4 в силу інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України несе майнову відповідальність за вчиненні ним протиправні дії, а тому у досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на належне йому майно, а саме зазначені вище автомобілі.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в ньому.

Адвокат ОСОБА_9 та підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, зазначили, що ОСОБА_4 немає прямої причетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та слідчим не надано відповідних доказів.

Слідчий суддя, заслухавши слідчого, власника майна та його адвоката, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали вважає за необхідне зазначити наступне.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98. КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 173. КПК України слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (спеціальна конфіскація), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України (ч. 4 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті (конфіскація майна як вид покарання або захід кримінально-правового характеру щодо юридичної особи), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті (відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження (ч. 6 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Виходячи з положень ч.10ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції.

Згідно з п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Житомирській області знаходиться об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000013 від 15 січня 2019 року, за ознакам злочинів, передбачених ч. 3, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 КК України.

У вчинені злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст.191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Висока Піч Житомирського району Житомирської області, українець, громадянин України, освіта вища, ФОП ОСОБА_4 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_4 складено та вручено 19.03.2021.

Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого за погодженням з прокурором, який звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В клопотанні про накладення арешту слідчий посилався на те, що арешт автомобілів необхідний для конфіскації майна як виду покарання.

Однак, слідчим не надано достатніх доказів вважати, що майно на яке він просить накласти арешт може бути відчуджене його власником, що унеможливить виконання покарання в разі доведення вини підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що накладення арешту на автомобілі на даній стадії кримінального провадження, за наведених вище обставин та відсутності цивільного позову, є неспіврозмірним обмеженням права власності завданням кримінального провадження.

За таких обставин слідчим не доведена виправданість у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, а тому слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слід відмовити.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні - відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_3 , поданого в межах кримінального провадження №0000013 від 15 січня 2019 року про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1