Справа № 545/329/21
Провадження № 1-кп/545/109/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" квітня 2021 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі : головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в залі суду кримінальне провадження за звинуваченням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Звенячин Заставницького району Чернігівської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця військової служби за контрактом на посаді заступника командира бойової машини - навідника-оператора 3 відділення 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти в/ч НОМЕР_1 , не інваліда, фактично проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ( у матері ), в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зі слів : інших кримінальних проваджень, тяжких хвороб, скарг на стан здоров`я на даний час не має, на медичних обліках не перебуває,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Підсудний гр. ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, у військовому званні «солдат», проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира бойової машини навідника-оператора 3 відділення 2 десантно-штурмового взводу 2 десантно-штурмової роти, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, умисно, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасового незаконного ухилення від неї, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 49, 127, 128 «Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України» та ст. 1, 3, 4 «Дисциплінарного статуту Збройних Сил України», «Військової присяги», затвердженої Постановою Верховної Ради України «Про текст Військової присяги» від 06.12.1991 року, достовірно знаючи, що він являється військовослужбовцем військової служби за контрактом і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , без дозволу командування вказаної військової частини, 17.06.2018 року без поважних причин, самовільно залишив місце служби, а саме НОМЕР_2 військове містечко, яке дислокується в АДРЕСА_2 , куди був відряджений 12.06.2018 року.
У подальшому 19.12.2020 року гр. ОСОБА_4 затримано працівниками Національної поліції України на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави про дозвіл на затримання та 20.12.2020 року доставлено до Октябрського районного суду м. Полтави для його участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, є триваючим, воно вважається припиненим, зокрема, з моменту затримання особи та доставления її до органів досудового розслідування або військового управління.
Отже, гр. ОСОБА_4 був незаконно відсутній на місці служби у військовій частині НОМЕР_1 у період з 17.06.2018 року по 20.12.2020 року.
Допитаний в судовому засіданні підсудний свою провину по пред`явленому обвинуваченню визнав повністю, пояснивши, що вірно розуміє всі фактичні обставини по справі, їх не оспорює. Він не мав поважних причин для вчинення кримінального правопорушення, бо дома хворіла матір, а потім він виїхав до Польщі на заробітки. Але, дізнавшись, що він перебуває у розшуку, то повернувся до України для з`явлення до військової частини та був затриманий на кордоні. На даний час розуміє нікчемність вчиненого, але щиро кається, жалкує про вчинене, зробив для себе вірні висновки на майбутнє та більше такого не повторить.

Решта доказів, що підтверджують провину підсудного по пред`явленому йому обсягу обвинувачення в засіданні не досліджувались на підставі ст. 349 ч. 3 КПК України.

Дії підсудного необхідно кваліфікувати за ст. 407 ч. 4 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану військовослужбовцем ( крім строкової служби ).

Призначаючи покарання, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання. Згідно його слів та медичних документів тяжких хвороб, скарг на стан здоров`я не має, на медичних обліках не перебуває, за місцем служби характеризується задовільно.

Обставинами пом`якшуючими покарання підсудного є з`явлення зі зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин обтяжуючих покарання підсудного судом не встановлено.

Аналізуючи зібрані докази по справі, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення підсудного та попередження ним нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити покарання в межах санкції статті та звільнити від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків згідно ст. 75 та 76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Судових витрат та речових доказів у провадженні не має.

Керуючись ст. 373 - 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування основного покарання з випробуванням на 1 ( один ) рік, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на засудженого обов`язки згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації ( командира військової частини );

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації ( командира військової частини ) про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу - не обирати.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, а у разі подавання апеляцій, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим учасникам, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок надрукований суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1