Провадження по справі № 1-кп/522/504/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002878 від 19.04.2016р. за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

29.01.2015 Приморським районним судом м. Одеси за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 19.04.2016, приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , особою №1 (провадження стосовно якого закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України) та невстановлені особи (матеріали відносно яких виділенні в окреме провадження), перебували біля будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 був очевидцем вчинення особою №1 (провадження стосовно якого закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України) та невстановленими особами (матеріали відносно яких виділенні в окреме провадження), відкритого викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

При цьому ОСОБА_3 усвідомлюючи факт вчинення злочину та маючи реальну можливість повідомити правоохоронні органи про вчинений злочин, з місця вчинення злочину зник, наздогнав особа №1 (провадження стосовно якого закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України), на прохання останнього дав йому свою куртку, щоб його не впізнала потерпіла та для можливості приховати вкрадене майно сумку потерпілої.

Після чого, вони вдвох направились в бік ринка «Привоз», де через деякий час їх зупинили співробітники поліції, та попитали кому належить сумка, на що особа № 1, провадження стосовно якого закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України відповів, що сумка належить його матері. Після чого їх співробітники поліції відпустили. В подальшому особа №1 (провадження стосовно якого закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України) взяв із сумки грошові кошти у розмірі 135 грн та в подальшому майно потерпілої викинув біля відділення поліції. Грошові кошти витратив на спиртні напої та їжу.

Тим самим ОСОБА_3 заздалегідь не обіцяно приховав вчинення тяжкого злочину, чим надав можливість особі (провадження стосовно якого закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України) та невстановленим особам (матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження), які вчинили грабіж на потерпілу ОСОБА_6 , зникнути з місця вчинення злочину, переховуватись від органу досудового розслідування, чим створив перешкоду у своєчасному виявленні та розкритті тяжкого злочину, а також притягненню винних до кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого злочину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 не визнав провину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, проте захисник обвинуваченого та обвинувачний заявили клопотання про закриття кримінального у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Провадження у справі просили закрити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання про закриття кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, просила суд розглядати справу за її відсутності у зв`язку із повернення належного їй майна.

Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 , що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КПК України не відноситься до числа реабілітуючих обставин, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді та вичерпані можливості їх отримати), проте обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Розглянувши клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, підлягає задоволенню.

З аналізу законодавства, що регулює питання закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності слідує наступне.

Строк давності - це передбачений статтею 49 КК певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є:

- притягнення особи як обвинуваченого;

- згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 КПК).

Положеннями статті 49 КК визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за статтями 49, 106 КК є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Якщо строк давності закінчується після ухвалення обвинувального вироку, то особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності (покарання) тільки до набрання вироком законної сили.

Так, наприклад, закінчення строку припадає на час апеляційного провадження. У такому разі апеляційний суд, встановивши і перевіривши всі необхідні обставини для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинен скасувати обвинувальний вирок і закрити кримінальне провадження (справу).

Згідно із частиною 2 статті 49 КК перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Факт ухилення особи від досудового розслідування та суду є обставиною, що виключає благополучне закінчення строків давності, і зупиняє диференційований строк, передбачений частиною 1 статті 49 КК. Час такого ухилення дорівнює часу зупинення перебігу давності диференційованого строку, а загальний строк - п`ятнадцять років - спливає далі, незалежно від ухилення.

Як убачається з матеріалів кримінальної справи обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин 19 квітня 2016 року, передбачений ч. 1 ст. 396 КК України, який, відповідно до положень ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості (в редакції 2011 року).

Санкція ч. 1 ст. 396 КК України передбачає покарання у виді арешту на строк до трьох місяців або обмеженням волі на строк до трьох років або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 2 ст. 11-1 КПК України (в редакції 1960 року), суд в судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», роз`яснено, що відповідно до ст. 11 1 КПК України, таке звільнення є обов`язковим.

Не визнання вини ОСОБА_3 не впливає на перебіги строків притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення особи від кримінальної відповідальності оскільки таке звільнення можливе за умови перебігу зазначеного строку, а саме 5 років з дня вчинення злочину (частина 1 статті 396 злочин середньої тяжкості), протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови:

- не ухилялася від слідства або суду;

- не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Із хронології подій у вказаній кримінальній справі вбачається, що ОСОБА_3 не ухилялися від слідства та суду, тобто перебіги розгляду справи не переривалися, при цьому відсутні відомості щодо притягнення його до кримінальної відповідальності за інші злочини.

Зазначені обставини знайшли свого підтвердження також відповідно до рішення Верховного Суду України від 22.05.2018 року (справа № 665/2387/14-к; провадження № 51- 240 км 18).

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Таким чином, ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа щодо нього закриттю.

Згідно статті 248 КПК України, при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою статті 7, статтями 7 1, 7 2, 8, 9, 10 та 11 1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Цивільні позови,- відсутні.

Судові витрати відсутні.

Вирішити питання щодо речових доказів

Керуючись ст. 49 КК України, ч. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про закриття кримінальної справи у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Провадження по кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 396 КК України, закрити.

Речові докази: сумка коричневого кольору «Реibо». паспорт громадянина України, ідентифікаційний код, пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_6 , окуляри для зору, таблетки «Цитрамон», серветки сухі, гігієнічна помада, 2 записні книжки, ключі у кількості 3 штук- передані на зберігання потерпілій ОСОБА_6 ,- вважати повернутими за належністю.

Строк запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту під час судового розгляду обвинувального акту,- сплив.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

20.04.2021