ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8705/20
провадження № 1-кп/753/729/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" червня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002721 від 15.05.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. ст.186 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Захисник ОСОБА_4 заперечувала проти продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу, посилаючись на необгрунтованість та невмотивованоість клопотання прокурора, який не навів ризиків, які б зумовлювали необхідність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.
Вирішуючи питання щодо доцільності задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд керується наступним.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховується також і практика Європейського суду з прав людини, за якою зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості. (Рішення Європейського Суду п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України»).

Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до положень ст. 183 ч.1 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Вислухавши позиції учасників судового провадження, суд оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у зазначеному кримінальному правопорушенні. Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за скоєння умисних, тяжких злочинів, що значно підвищує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, а також ризик переховуватись від суду.
Таким чином, зазначені обставини в їх сукупності обумовлюють наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду або вчинити інші кримінальні правопорушення.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою».
Разом з тим, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насилля відносно потерпілої.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 199, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 31 липня 2021 р. включно.
Копію ухвали для виконання в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1