Дата документу 26.07.2021 Справа № 554/7057/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2021 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000739 від 14.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23 липня 2021 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на мобільний телефон «Samsung Galaxy A31», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy A7», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «ZTE Blade A5», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , мобільний телефон «Lenovo A536», IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , мобільний телефон «Samsung A30», IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 , п`ять розписок на копіях паспорту НОМЕР_11 , які ОСОБА_5 добровільно видав 22.07.2021 року в ході огляду місця події.
Клопотання обґрунтоване тим, що 14.07.2021 року близько 12:00 год. невідома особа, перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. М. Грушевського, на території ринку «Мотель» таємно, шляхом вільного доступу з кишені шортів мобільний телефон марки «Lenovo A536», IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , в корпусі чорного кольору, чим спричинила ОСОБА_6 матеріального збитку, розмір якого встановлюється.

В ході проведення огляду від 22.07.2021 року в приміщенні службового кабінету №129 у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прожив. за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено (добровільна видача) наступні речі: - мобільний телефон «Samsung Galaxy A31», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy A7», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «ZTE Blade A5», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , мобільний телефон «Lenovo A536», IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , мобільний телефон «Samsung A30», IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 , п`ять розписок на копіях паспорту НОМЕР_11 .
На даний час у кримінальному провадженні існує обґрунтована необхідність запобіганню можливості пошкодження, перетворення та відчуження майна, яке може бути реалізовано тільки шляхом накладення арешту на це майно, у зв`язку з чим слідчий звернувсяд о суду з даним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_7 повідомлявся про час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Власник майна ОСОБА_6 повідомлявся про час та місце розгляду клопотання, шляхом направлення судової повістки про виклик, в судове засідання не з`явився , про причини неявки суд не повідомив.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Полтавського РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за №0000739 від 14.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України (а.с.4).

З копії протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.07.2021 року вбачається, що ОСОБА_6 повідомив про те, що 14.07.2021 року близько 12:00 год. невідома особа, перебуваючи за адресою: м. Полтава, вул. М. Грушевського, на території ринку «Мотель» викрала з кишені шортів мобільний телефон марки «Lenovo A536», IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , в корпусі чорного кольору (а.с.5-6), що підтвердив і в протоколі допиту потерпілого від 15.07.2021 р. (а.с.7-8).

З копії протоколу огляду місця події від 22.07.2021 р. вбачається, що 22.07.2021 року в приміщенні службового кабінету №129 проведено огляд, під час якого у гр. ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено (добровільна видача) наступні речі: - мобільний телефон «Samsung Galaxy A31», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy A7», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «ZTE Blade A5», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , мобільний телефон «Lenovo A536», IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , мобільний телефон «Samsung A30», IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 , п`ять розписок на копіях паспорту НОМЕР_11 (а.с.10-11).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.7 ч.1ст.131КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, що закріплені у частині третій статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Тобто, для можливості застосування у кримінальному провадженні будь-якого заходу забезпечення обов`язковому доведенню підлягають одночасно всі наведені обставини. При цьому не доведення попередньої обставини виключає необхідність встановлення усіх наступних обставин.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» зазначив, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Як вбачається із змісту клопотання, метою арешту майна слідчим визначено збереження речового доказу.
При вирішенні питання про арешт майна суд, на підставі наданих ініціатором клопотання матеріалів, повинен з`ясовувати обставини, визначені ч. 2 ст. 173 КПК України, зокрема, правову підставу для арешту майна.
Разом з цим, з`ясування цих питань пов`язано із кваліфікацією злочину, що внесено до ЄРДР і саме це питання передує з`ясуванню визначених ст. 170 КПК України підстав та меті забезпечення кримінального провадження.
Так, згідно відомостей, які внесені до ЄРДР за №0000739 від 14.07.2021 року предметом кримінального провадження є крадіжка у ОСОБА_6 мобільного телефону «Lenovo A536» у корпусі чорного кольору. Кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України .
При цьому, слідчим під час проведення огляду у ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung Galaxy A31», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy A7», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «ZTE Blade A5», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , мобільний телефон «Samsung A30», IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 , п`ять розписок на копіях паспорту НОМЕР_11 , які не є предметами даного кримінального правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене майно, а саме мобільний телефон «Samsung Galaxy A31», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Samsung Galaxy A7», IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон «ZTE Blade A5», IMEI 1: НОМЕР_5 , IMEI 2: НОМЕР_6 , мобільний телефон «Samsung A30», IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 , п`ять розписок на копіях паспорту НОМЕР_11 не відповідають критеріям ст.98 КПК України, у контексті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є невідповідним предмету злочину, що розглядається у рамках даного кримінального провадження.
Слідчим не додано до клопотання відповідних доказів, які у своїй сукупності об`єктивно підтверджували б викладені у цьому клопотанні обставини, а саме що це майно здобуто злочинним шляхом, що було викрадено та свідчили б про доцільність накладення арешту на вищевказане майно.
Відповідно до ст. 173 ч. 1 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Таким чином, з урахуванням обставин кримінального провадження, викладених слідчим у клопотанні, слідчий суддя вважає, що слідчий не обґрунтував наявність достатніх правових підстав для накладення арешту на зазначене майно, оскільки не доведено, що вказане майно, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, у контексті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а також що накладення арешту є найбільш доцільною слідчою дією у даному випадку, а тому в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.
Разом з тим, слідчим доведено, що виявлений під час огляду 22.07.2021 року мобільний телефон «Lenovo A536», має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, є предметом вчинення кримінально-протиправних дій та містять на собі його сліди, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовий доказ, а саме : мобільний телефон «Lenovo A536», IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 підлягає арешту з метою зберігання речових доказів, зазначене майно необхідне для проведення експертизи у кримінальному провадженні, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна шляхом позбавленням права на його відчуження, розпорядження та використання. При цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000739 від 14.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 22.07.2021 року під час проведення огляду, а саме на: мобільний телефон «Lenovo A536», IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження, використання до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання вилученого майна кімнату речових доказів Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Сковороди, 2 Б.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1