Справа № 308/4873/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

11.08.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисниці адвокатки ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/221/21, за апеляційними скаргами, які подали захисниця підозрюваного ОСОБА_6 адвокатка ОСОБА_7 та прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ :
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 травня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 (далі - прокурор), про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ільниця, Іршавського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця за національністю, одруженого директора приватного підприємства «Беркут, раніше не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Встановлено строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом до 16 липня 2021 року включно.

З матеріалів клопотання убачається, що 18 травня 2021 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України. Відповідно до клопотання, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду директора приватного підприємства «Беркут» (код ЄДРПОУ - 22103120, зареєстроване за адресою: Закарпатська область, Іршавський район, село Ільниця, вулиця 40 років Перемоги, будинок 138, далі ПП «Беркут»), згідно розпорядження № 8 від 17.10.2018, засновник ПП «Беркут» ОСОБА_9 , виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою підприємства як юридичної особи приватного права, яка, відповідно до ст. 49 Господарського кодексу України, зобов`язана не порушувати права та законні інтереси громадян, інших суб`єктів господарювання, установ, організацій, права місцевого самоврядування і держави, і яка, згідно п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996 від 16.07.199, є відповідальною за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, на яку, згідно п. 6 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону № 996, покладено обов`язок створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечення неухильного виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів; а також покладено відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку, недостовірність відображених у них даних, уповноваженою особою на представництво інтересів підприємства перед розпорядниками державних коштів з правом підписувати від імені юридичної особи цивільно-правові угоди, посягаючи на бюджетну систему держави та органів місцевого самоврядування, маючи умисел на заволодіння бюджетними коштами в особливо великих розмірах, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, передбачаючи настання наслідків у вигляді отримання неправомірної вигоди, шляхом незаконного заволодіння бюджетними коштами в особливо великому розмірі, за попередньою змовою з інженером технічного нагляду ОСОБА_10 , під час виконання робіт по об`єкту «Будівництво сучасного центру надання адміністративних послуг у с. Тур`ї Ремети Перечинського району» в період з серпня 2019 по грудень 2019, шляхом завищення вартості та обсягів фактично виконаних робіт, незаконно заволодів на користь ПП «Беркут» грошовими коштами Тур`я Реметівської сільської ради Перечинського району в сумі 1 015 758, 00 гривень, за таких обставин.

Так, у вересні 2018 року у ОСОБА_6 виник злочинний намір, направлений на незаконне заволодіння бюджетними коштами, виділеними із місцевого та державного бюджетів на «Будівництво сучасного центру надання адміністративних послуг у с. Тур`ї Ремети Перечинського району», у зв`язку з чим ОСОБА_6 , будучи директором ПП «Беркут», діючи як виконавець злочину, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах склав, підписав та завірив круглою печаткою товариства тендерну пропозицію на предмет закупівлі: «Будівництво сучасного центру надання адміністративних послуг у с. Тур`ї Ремети Перечинського району», відповідно до якої визначив вартість постачання продукції на загальну суму 4 411 751, 00 гривень, яку подав 17.09.2018.

18.09.2018 було розпочато повторну процедуру закупівлі на «Будівництво сучасного центру надання адміністративних послуг у с. Тур`ї Ремети Перечинського району», у зв`язку з чим ОСОБА_6 , підписав та завірив круглою печаткою товариства тендерну пропозицію на предмет вищевказаної закупівлі, відповідно до якої визначив вартість постачання даної продукції на загальну суму 4 365 558,00 гривень, яку подав 03.10.2018. На підставі складених та поданих ОСОБА_6 тендерних пропозицій, приватне підприємство «Беркут», відповідно до протоколу засідання тендерного комітету з конкурсних торгів Тур`я Реметівської сільської ради №14/1 від 05.10.2018, визнано переможцем процедури відкритих торгів, предметом закупівлі якої є «Будівництво сучасного центру надання адміністративних послуг у с. Тур`ї Ремети Перечинського району». 16 жовтня 2018 року між Тур`я-Реметівською сільською радою в особі голови ОСОБА_11 (замовник) та приватним підприємством «Беркут», код ЄДРПОУ №22103120, в особі директора ОСОБА_6 (підрядник) підписано договір підряду № 12. Відповідно до умов зазначеного договору, підрядник за дорученням замовника зобов`язується на свій ризик, власними або залученими силами, виконати комплекс робіт. Початок робіт визначено з 01 листопада 2018, а закінчення - 25 грудня 2019. Ціна договору становить 4 365 558, 00 гривень. У подальшому, ОСОБА_6 за попередньою змовою з інженером технічного нагляду ОСОБА_10 , порушуючи умови договору підряду № 12 від 16.10.2018 із внесеними змінами до нього шляхом укладення додаткових угод, а саме: № 1 від 23.10.2018, № 2 від 28.05.2019, № 3 від 24.06.2019, № 4 від 19.11.2019, № 5 від 23.12.2019, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що ПП «Беркут» у період з серпня 2019 по грудень 2019 року фактично будівельні роботи по об`єкту «Будівництво сучасного центру надання адміністративних послуг у с. Тур`ї Ремети Перечинського району» виконало не в повному обсязі, в порушення вимог п. 2 національного стандарту України ДСТУ Б Д.1.1*1:2013 «Правил визначення вартості будівництва» щодо обов`язковості застосування примірних форм первинних облікових документів «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (примірна форма № КБ-2в) і «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (примірна форма № КБ-3) при визначенні вартості виконаних обсягів робіт і проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що фактично будівельні (підрядні) роботи на об`єкті виконані не в повному обсязі, з метою незаконного заволодіння коштами місцевого та державного бюджетів в особливо великому розмірі, умисно, з корисливих мотивів, 23.08.2019, 18.10.2019, 23.12.2019, 24.12.2019, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах власноручно склав, підписав та завірив круглою печаткою ПП «Беркут» 4 (чотири) довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати форми № КБ-3 та 4 (чотири) акти приймання виконаних будівельних робіт (№ 3 за серпень 2019, № 4 за жовтень 2019, № 5 за грудень 2019, № 6 за грудень 2019), до яких вніс завідомо неправдиві відомості про виконання ПП «Беркут» робіт на загальну суму 2559642,40 гривень, які не відповідають обсягам фактично виконаних будівельних робіт. Внаслідок цього неправомірно завищено загальну вартість виконаних будівельних робіт по об`єкту на загальну суму, згідно з висновком експерта №0010/2020 від 14.05.2020 в розмірі 1 015 758, 00 гривень. ОСОБА_10 , будучи зареєстрований як фізична особа підприємець та являючись інженером технічного нагляду взяв на себе зобов`язання здійснювати технічний нагляд по об`єкту «Будівництво сучасного центру надання адміністративних послуг у с. Тур`ї Ремети Перечинського району», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і те, що директором ПП «Беркут» ОСОБА_6 внесено до 4 довідок про вартість виконаних будівельних робіт та форми № КБ-3 та 4 актів приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в, в які умисно, за період серпень грудень 2019 року внесено неправдиві відомості про те, що на об`єкті станом на 31.12.2019 фактично виконано будівельні роботи в повному обсязі, хоча в дійсності будівельні роботи на об`єкті на цей час, у порушення умов договору та угод, виконаними в повному обсязі не були. Отримавши кошти від Тур`я Реметівської сільської ради на банківський рахунок ПП «Беркут» внаслідок внесення недостовірних відомостей до документів, ОСОБА_6 , який є власником та розпорядником коштів підприємства, отримав можливість розпоряджатися ними на власний розсуд.

Внаслідок вчинених протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , із місцевого та державного бюджетів незаконно, як оплату за фактично не виконанні роботи, вилучено на користь ПП «Беркут» бюджетні кошти в сумі 1 015 758, 00 гривень, чим завдано територіальній громаді с. Тур`ї Ремета Перечинського району матеріальні збитки в особливо великому розмірі, оскільки вказана сума в 600 разів і більше перевищує встановлений на 2019 рік неоподаткований мінімум доходів громадян.

За таких обставин, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, вчинене в особливо великих розмірах.

Підписання наведених вище документів із внесенням до них недостовірних відомостей щодо вартості та обсягів виконаних будівельних робіт по об`єкту «Будівництво сучасного центру надання адміністративних послуг у с. Тур`ї Ремети Перечинського району стало правовою підставою до виставлення приватним підприємством «Беркут» рахунків про оплату в сумі 567 600 гривень та перерахунку коштів місцевого бюджету на розрахунковий рахунок ПП «Беркут». Внаслідок вчинення таких протиправних дій ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , із місцевого бюджету незаконно, як оплату за фактично не виконані роботи, вилучено на користь ПП «Беркут» бюджетні кошти в сумі 211 427, 56 гривень, чим завдано територіальній громаді с. Тур`ї Ремета Перечинського району матеріальні збитки. З огляду на наведене, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 - ч. 1 ст. 366 КК України, тобто внесення службовою особою до офіційних документів неправдивих відомостей, інше службове підроблення, вчинене за попередньою змовою групою осіб та у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України. Окрім того, у клопотанні вказується на те, що 16.11.2020 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_12 щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із забороною залишати місце свого постійного проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, без застосування електронних засобів контролю, строком до 13.01.2021 та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_6 покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну, що ухвалами слідчих суддів цього ж суду продовжено строк дії ухвали про перебування особи під домашнім арештом до 01 травня 2021 року, що слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 11.01.2020 до шести місяців, а саме до 12.05.2021 року. 16.04.2021 досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено у зв`язку з хворобою підозрюваного й 17.05.2021 відновлено у зв`язку з його видужанням, цього ж дня йому винесено повідомлення про зміну раніше повідомленої підзри. У клопотанні також вказується на те, що підозра ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що з метою запобігання передбаченим п. п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам, виникла необхідність у застосуванні щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного. З огляду на характер та тяжкість діянь, які інкримінуються підозрюваному, обставин вчинення кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, слідчий вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає меті, з якою він застосовується, що цей запобіжний захід позбавить підозрюваного можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на учасників провадження як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий у клопотанні також вказує на те, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме тим, що підозрюваний ОСОБА_6 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); знищити, сховати або спотворити речі, які мають значення для досудового розслідування та не вилучені на даний час (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів, у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України); перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за яке йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна, його протиправними діями завдано територіальній громаді с. Тур`ї Ремета Перечинського району матеріальну шкоду в розмірі 1 015 758, 00 гривень, що ОСОБА_6 є директором приватного підприємства «Беркут», і в силу виконання своїх повноважень має широке коло знайомих та сталі соціальні зв`язки в органах державної влади і місцевого самоврядування в Закарпатській області, в тому числі і серед службових осіб правоохоронних органів, та обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи. Тому, слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що, дослідивши додані в обґрунтування клопотання докази, слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Стороною обвинувачення не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, взявши до уваги наявність даних у підтвердження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а також тяжкість покарання за скоєння кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючі особу підозрюваного дані, а саме: вік, наявність проблем зі здоров`ям, позитивну характеристику, дійшов висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задоволенню не підлягає. Разом з тим, слідчий суддя вважав за необхідне обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю з одночасним покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
В апеляційних скаргах:
- адвокатка ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, тому має бути скасована. Зазначає, що відображенні в клопотанні ризики повністю відсутні та не доведені стороною обвинувачення. Вказує і на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Окрім того, вказує на те, що зазначеним у клопотанні ризикам давалася оцінка в ухвалі слідчого судді від 16.11.2020 та в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 11.01.2021 у справі №308/11907/20. Стверджує, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та реєстрації, є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки має сім`ю, до складу якої входять : дружина, донька, внук і внучка, його доходи - це лише заробітна плата 4173 грн. та пенсія 2774,03 грн, у попередньому скликанні був депутатом Ільницької сільської ради, має захворювання, нещодавно переніс інсульт, раніше не судимий. Просить ухвалу слідчого скасувати ;
- прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що поза увагою суду залишилось те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України також підтверджено. Стверджує, що лише за допомогою застосування до підозрюваного ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинених ним та іншими особами кримінальних правопорушень. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці, визначивши заставу не менше розміру збитків у кримінальному провадженні, тобто 1 227 186 грн.
У запереченні на апеляційну скаргу прокурора адвокатка ОСОБА_7 , посилаючись на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та відсутність будь-яких із передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а також на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направлено до суду, просить апеляційну скаргу прокурора як безпідставну залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисниці адвокатки ОСОБА_7 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу та заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційних скарг не має.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема, висновком експерта № 0010/2020 від 14.05.2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, висновком експерта № СЕ-19/107-21/1456-ЕК від 07.04.2021 за результатами проведення судово економічної експертизи, висновком експерта № 0023/2020 за результатами проведення додаткової будівельно-технічної експертизи від 09.04.2021, висновком експерта № 0901/2 від 09.04.2021 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, договорами підряду № 12 від 16.10.2018 та № 1 від 12.10.2020, укладеними між Тур`я-Реметівською сільською радою в особі голови ОСОБА_11 (замовник) та приватним підприємством «Беркут», в особі директора ОСОБА_6 (підрядник), договорами про надання послуг з технічного нагляду № 01/10 від 29.10.2018, № 01/10 від 03.06.2019, № 01/11 від 26.11.2020, укладеними між Тур`я-Реметівською сільською радою в особі голови ОСОБА_11 (замовник) та ФОП ОСОБА_10 (виконавець), актами приймання виконаних будівельних робіт (№ 3 за серпень 2019, № 4 за жовтень 2019, № 5 за грудень 2019, № 6 за грудень 2019, № 1 за жовтень 2020, № 2 за листопад 2020, № 3 за листопад 2020), протоколами огляду місця події обєкту «Будівництво сучасного центру надання адміністративних послуг у с. Тур`ї Ремети Перечинського району», на підставі яких ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєнні передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України злочинів. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінальних правопорушень, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити кримінальні правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Тому, доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 апеляційний суд відхиляє Окрім того, колегія суддів зазначає, що раніше постановленими судовими рішеннями у кримінальному провадженні давалась оцінка обґрунтованості підозри ОСОБА_6 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.
При цьому, апеляційний суд обґрунтованим вважає і висновки слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено можливого настання ризиків - знищення або спотворення якої небудь із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків, експертів, інших підозрюваних, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється. Такі ризики не підтверджені будь-якими доказами та фактами, у зв`язку з чим, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявність таких ризиків.
Поряд із цим, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про наявність ризику переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, який підтверджується тяжкістю інкримінованих підозрюваному злочинів та тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_6 , у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів (позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна), може призвести до настання вищезгаданого ризику.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку наявним у матеріалах кримінального провадження відомостям про особу підозрюваного (має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується за місцем проживання, є пенсіонером, раніше не судимий). При цьому, апеляційний суд бере до уваги і те, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який, запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .. Тому, апеляційний суд вважає, доводи слідчого та прокурора в цій частині такими, що ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги прокурора.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання встановленого ризику.
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання ризику можливого переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду.
При прийнятті судового рішення беруться до уваги положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що ця обставина повинна братись до уваги у сукупності разом з іншими обставинами.
Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім і необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність ухвали слідчого судді, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеними вище обставинами.
Посилання прокурора на те, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, і що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України також підтверджена, - апеляційний суд не бере до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження та спростовуються змістом оскаржуваної ухвали, з якої вбачається, що слідчий суддя врахував і дав належну оцінку доводам клопотання та доказам у підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та щодо передбачених ст. 177 КПК України ризиків.
Як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, а також будь-яким чином не впливають на висновки слідчого судді про недоведеність неможливості застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги прокурора про те, що лише за допомогою застосування до ОСОБА_6 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчинених ним та іншими причетними особами кримінальних правопорушень.
Із вищенаведених підстав, як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги адвокатки ОСОБА_7 про те, що відображенні в клопотанні ризики повністю відсутні та не доведені стороною обвинувачення.
З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд не бере до уваги й доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, яким уже давалася оцінка в ухвалі слідчого судді від 16.11.2020 та в ухвалі Закарпатського апеляційного суду від 11.01.2021 у справі №308/11907/20.
Посилання сторони захисту на дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 (має постійне місце проживання та реєстрації, є пенсіонером, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки має сім`ю, до складу якої входять: дружина, донька, внук і внучка, його доходи - це лише заробітна плата 4173 грн. та пенсія 2774,03 грн., у попередньому скликанні був депутатом Ільницької сільської ради, має захворювання, нещодавно переніс інсульт, раніше не судимий, з огляду на наведене вище, колегія суддів визнає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту й, відповідно, не дають підстав для відмови в задоволенні клопотання в повному обсязі та незастосування щодо підозрюваного будь-якого запобіжного заходу. При цьому апеляційний суд бере до уваги і те, що у запереченні на апеляційну скаргу прокурора адвокатка ОСОБА_7 , посилаючись на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направлено до суду, просила апеляційну скаргу прокурора як безпідставну залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційних скаргах прокурора та захисниці не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційних скарг колегією суддів не встановлено.
Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з огляду на положення ч. 6 ст. 181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_6 передбачені п. п. 1-2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційних скарг не має, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті рішення апеляційний суд бере до уваги те, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився 16.07.2021, що в свою чергу свідчить про те, що оскаржувана ухвала від 20.05.2021 на момент розгляду апеляційних скарг втратила чинність у часі, а також те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_6 надісланий до суд першої інстанції для розгляду по суті.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги, які подали захисниця підозрюваного ОСОБА_6 адвокатка ОСОБА_7 та прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 травня 2021 року, якою щодо підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 191, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без застосування електронних засобів контролю з покладенням процесуальних обов`язків, строком до 16 липня 2021 року включно залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: