Провадження № 1-кп/638/859/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали обвинувального акту по кримінальному провадженню № 0002732, внесеному до ЄРДР 05.08.2020 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шпола Шполянського району Черкаської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Мельники, Чернобаївського району, Черкаської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, який офіційно не працює, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , який тимчасово до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321 КК України,
встановив:
В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває вищевказаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні.
Ухвалою судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 01.10.2020 відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 днів, обґрунтовуючи тим, що ризики, які мали місце під час обрання запобіжного заходу обвинуваченим, продовжують існувати, окрім того, обвинувачені офіційно не працевлаштовані, дітей на утриманні не мають, не одружені, що вказує на відсутність соціальних зв`язків.
Захисник та обвинувачені заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник просив змінити відносно його підзахисних раніше обраний запобіжний захід на більш м`який запобіжний захід, а саме на домашній арешт за місцем реєстрації обвинувачених, наведені прокурором ризики нічим не підтверджені, свідки, які вже були допитані в іншому складі суду взагалі вказували на тиск зі сторони органу поліції.
Суд, вислухавши клопотання прокурора, думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
При цьому слід враховувати, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у разі визнання їх винними, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень, свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та/або суду, вплинути на свідків.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість, багато епізодична злочинна діяльність та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченим злочину, наявна можливість ухилення від явки до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.
Продовжуючи обвинуваченим міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачені обвинувачуються, в тому числі, у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштовані, не мають законних джерел отримання прибутку.
При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу, суд виходить з того, що менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків. У разі доведеності стороною обвинувачення вини обвинувачених у вчиненні інкримінованих їм злочинів, існує велика ймовірність того, що знаходячись на свободі, особи вчинять дії щодо втечі з метою переховування від правосуддя та ухилення від покарання.
Враховуючи, що раніше встановлені ризики є актуальними на час розгляду дійсного клопотання, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а тому доходить висновку, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню.
Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченим під час розгляду обвинувального акту, суд продовжує строк тримання обвинуваченим під вартою до 60 діб.
Під час розгляду клопотання судом вивчена можливість щодо не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п. 1. п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винуватими у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких обвинувачуються, ті обставини, що обвинувачені хоча і мають реєстрацію на території України, проте офіційно не працюють, офіційних джерел для життя не мають, можуть переховуватися від суду, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтований. Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання осіб під вартою. Вказані ризики є реальними та триваючими, вони виключають можливість заміни запобіжного заходу щодо обвинувачених, а альтернативні запобіжні заходи не забезпечать достатній рівень гарантій належної процесуальної поведінки обвинувачених.
На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 314-317, 177, 183, 331, 369-372 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.08.2021 року.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком до 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.08.2021 року.
Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1