Справа № 504/4360/20
Номер провадження 1-кп/504/702/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2021 року смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт.Доброслав Одеської області матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, освіта вища, перебуває в цивільному шлюбі, учасника бойових дій, на час вчинення кримінального правопорушення перебував на посаді старшого водія зенітного взводу групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», працюючого менеджером СТО, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ІПН НОМЕР_2 ,

- у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у кримінальному правопорушенні, скоєному при наступних обставинах.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудований період після закінчення воєнних дій.

На підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII в Україні з 18 березня 2014 року розпочався особливий період, який діє по даний час.

21.09.2017р. громадянином ОСОБА_4 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу із військовою частиною НОМЕР_1 в особі її командира.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2017р. № 82-РС ОСОБА_4 призначено на посаду оператора 4 зенітної ракетної батареї 2 зенітного ракетного дивізіону та він вважається таким, що з 21.09.2017р. справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017р. № 194 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення та він вважається таким, що з 21.09.2017р. справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2017р. №100-РС ОСОБА_4 призначено на посаду водія-електрика взводу зв`язку групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2017р. №234 ОСОБА_4 вважається таким, що від 14.11.2017р. справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.10.2019р. №222 ОСОБА_4 призначено на посаду старшого водія зенітного взводу групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 .

Відтак, з 22.09.2017р., тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з того ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до ч. 4 ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, старший солдат ОСОБА_4 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді старшого водія зенітного взводу групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», 21.10.2019р. о 08 год. 00 хв., діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, не з`явився вчасно на службу без поважних причин в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 та ухилявся від проходження військової служби до 29.01.2020р..

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого водія зенітного взводу групи бойового управління військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, 21 жовтня 2019 року о 08 годині 00 хвилин, без поважних причин, не з`явився вчасно на військову службу до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , та ухилявся від проходження військової служби до 29.01.2020р., вільний час використовував на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.407 КК України, за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Враховуючи те, що між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання, а саме 22.04.2021р. року була укладена угода про визнання винуватості, за якою ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, зобов`язується:

а) беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України;

б) щиро каятися;

в) співпрацювати з органами досудового слідства та сприяти у викритті винних осіб у злочинах, пов`язаних з нез`явленням до військової частини, вчинених іншими військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 ;

та погоджується на призначення покарання за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України і покладанням обов`язків передбачених ст. 76 КК України - суд розглянув справу відповідно до положень ст.ст. 473, 474 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у скоєному розкаявся.

Суд, у відповідності до ч.2 ст.473 КПК України та ч. 4 ст.474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику їх права та наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, переконався у добровільності укладення угоди і що угода не є наслідком насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 , як і прокурор ОСОБА_3 заявили, що вони повністю розуміють наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України та просили суд затвердити зазначену угоду про визнання винуватості.

В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання у виді позбавлення волі, можливим застосувати дію ст.75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст.76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Речові докази по справі, а саме: військовий квиток ОСОБА_4 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження необхідно повернути ОСОБА_4 , особову справу ОСОБА_4 , яка передана на відповідальне зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_2 необхідно вважати повернутою до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта з проведення експертизи, документально підтверджені, тому відповідно до ст.124 КПК України підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним дану угоду про визнання винуватості затвердити, а обвинуваченого ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 370-374, 394, 473-475 КПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_3 , укладену 22.04.2021 року - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Застосувати ст.75 КК України і звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі, а саме: військовий квиток ОСОБА_4 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження повернути ОСОБА_4 , особову справу ОСОБА_4 , яка передана на відповідальне зберігання до ІНФОРМАЦІЯ_2 вважати повернутою до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ) процесуальні витрати на залучення експерта з проведення експертизи в сумі 6538 (шість тисяч п`ятсот тридцять вісім) грн. - на користь держави.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1