УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

особи щодо якої розглядається клопотання про застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника особи щодо якої

розглядається клопотання про застосування

примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Смілянським міськрайонним судом Черкаської області та КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради матеріали об`єднаного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, утриманців не має, з професійно-технічною освітою, раніше судимого:

- 10 березня 2015 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки; на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік;

- 14 квітня 2015 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 3 роки 6 місяців; на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік 6 місяців;

- 25 липня 2014 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі терміном на 4 роки. Звільнений 29 травня 2020 року по відбуттю терміну покарання, судимість не погашена.

який скоїв суспільно-небезпечні діяння, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України, -

встановив:

У провадженні суду знаходяться матеріали об`єднаного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальних провадженнях внесених до ЄРДР за № 0000039 від 13 січня 2021 року, за №0000215 від 10 квітня 2021 року, за №0000331 від 05 травня 2021 року, за №0000095 від 18 лютого 2021 року, за №0000121 від 02 березня 2021 року, за №0000180 від 04 березня 2021 року, за №000081 від 10 лютого 2021 року, за №0000249 від 21 квітня 2021 року, за №0000261 від 27 квітня 2021 року та за №0000274 від 04 травня 2021 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 , який скоїв суспільно-небезпечні діяння, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України.

Прокурор Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення особи щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 до психіатричного закладу в умовах, що виключать його небезпечну поведінку.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначила, що ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_7 від 30 червня 2021 відносно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000249 від 21 квітня 2021 року з метою запобігання ризикам встановленим ст. 177 КПК України обрано запобіжний захід у вигляді поміщення до Київської міської психоневрологічної лікарні №3, що за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Павлова, 7. Строк дії ухвали закінчується 05 серпня 2021 року.

Прокурор вказує, що ризики встановлені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховувались слідчим суддею при обранні даного виду запобіжного заходу на даний час не зменшились, а саме: перебуваючи на волі під тягарем кримінальної відповідальності за вчинені суспільно-небезпечні діяння ОСОБА_4 може переховуватись від суду, оскільки він не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, крім того існує ризик незаконного впливу останнього на потерпілих та свідків у цьому об`єднаному кримінальному провадженні, може продовжувати вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, та забезпечити належну процесуальну поведінку особи, яка вчинила суспільно-небезпечні діяння ОСОБА_4 , передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування вказаних кримінальних проваджень відносно ОСОБА_4 проведено судово-психіатричні експертизи, згідно з висновками яких останній має психічне захворювання, а тому дані обставини свідчать про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. На сьогоднішній день відсутні дані, які б стверджували про поліпшення психічного стану ОСОБА_4 . Відтак, просила продовжити відносно особи, яка вчинила суспільно-небезпечні діяння ОСОБА_4 строк примусового тримання у психіатричному закладі - КНП «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради на 60 днів.

Захисник ОСОБА_5 особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 та його законний представник при вирішенні вказаного клопотання поклались на розсуд суду.

Суд, вивчивши доводи клопотання, заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного.

За нормами ч.3 ст.508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом. Під час судового розгляду, за нормами ч.1 ст.331 КПК України, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч.2 ст.331 КПК України).

Періодичний контроль суду щодо строку дії запобіжного заходу у виді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, у порядку ст.331 КПК України, здійснюється на всіх етапах судового провадження, та забезпечує дотримання прав обвинуваченого чи особи, яка бере участь у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру, з урахуванням ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині реалізації права на забезпечення періодичного контролю за законністю застосування запобіжного заходу в судовому провадженні.

За нормами ч.1 ст.508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішується питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом (1), поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку (2).

Вирішуючи питання про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, суд також бере до уваги вимоги пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 знаходячись на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше суспільно-небезпечне діяння, оскільки навіть в рамках вказаного об`єднаного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 інкриміновано скоєння більше як десяти епізодів суспільно небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України, внаслідок чого до нього було застосовано заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу.

Отже, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст.177 КПК України, що були враховані слідчим суддею при обранні такого запобіжного заходу на даний час не зменшились.

Європейський суд з прав людини встановив низку процедурних гарантій щодо застосування п."е" ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема: 1) позбавлення будь-кого свободи може відбуватися тільки в межах передбаченої законом процедури й не може бути свавільним; 2) особа не може бути позбавлена волі, якщо не буде достовірно встановлено, що вона є психічно хворою; 3) розлад психіки має бути встановлений об`єктивною медичною експертизою; 4) розлад психіки повинен мати такий характер або такий ступінь, який би виправдовував обов`язкове позбавлення свободи, а правомірність подальшого утримання особи в психіатричному закладі залежить від того, чи зберігається стан психічного розладу (рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року).

З клопотання прокурора вбачається, що згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №213 від 16 червня 2021 року, проведеного в рамках досудового розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000249 від 21 квітня 2021 року, ОСОБА_4 виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання - шизотипового розладу в стані декомпенсації з психічними розладами психозичного рівня депресивно-параноїдною симптоматикою з сенестопатично-іпохондричними включеннями, що позбавляло на вказаний час його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. Наявність у ОСОБА_4 на теперішній час вищевказаного хронічного психічного захворювання - шизотипового розладу, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази в судовому засіданні.

Таким чином ознаки хронічного психічного захворювання позбавляють ОСОБА_4 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, що потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу.

Суд вважає, що вказаний висновок є об`єктивним, повним та зрозумілим. Доказів того, що законний представник чи захисник оскаржували висновоки судово-психіатричних експертиз у встановленому законом порядку суду не надано.

За нормами ст. ст. 95, 19 КК України, роз`ясненням постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 03.06.2016 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», метою застосування таких заходів є: вилікування чи поліпшення стану здоров`я осіб, названих у статтях 19, 20, 76, 93, 96 КК України (1), запобігання вчиненню зазначеними особами нових суспільно небезпечних діянь (злочинів), що передбачає кримінально карану відповідальність за нормами КК України (2), та зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшені у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи у скороченні строки перебування у психіатричному закладі.

Запобіжний захід у виді поміщення ОСОБА_4 до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, яка вчинила суспільно-небезпечні діяння закінчує дію 05 серпня 2021 року

Запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_4 відповідає характеру і тяжкості вчинених ним діянь, позбавляє останнього можливості перешкоджати інтересам правосуддя. Водночас обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, та з урахуванням даних про відсутність адекватного системного протирецидивного психіатричного супроводу за місцем проживання, передання ОСОБА_4 на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, виключається.

Прокурором доведено про наявність ризиків перешкоди розгляду кримінального провадження, можливості особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру переховуватися від суду, вчиняти інші суспільно-небезпечні діяння, що свідчить про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 .

Суд, враховуючи особу ОСОБА_4 , характер протиправних дій, та те, що на сьогоднішній день відсутні дані, які б стверджували про поліпшення психічного стану останнього, задля можливості перешкодити інтересам правосуддя, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 177, 178, 331, 508 КПК України,-

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , до закладу з надання психіатричної допомоги - Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради, строком на 60 днів, починаючи з 05 серпня 2021 року до 03 жовтня 2021 включно.

Підготовче судове засідання відкласти на 16 годину 10 хвилин 27 вересня 2021 року.

Копію ухвали направити до Комунального некомерційного підприємства «Київська міська психоневрологічна лікарня № 3» виконавчого органу Київської міської ради, для відому та виконання.

Вручити копію ухвали прокурору, законному представнику, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду Апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Головуючий : ОСОБА_1