Справа № 675/2201/20
Провадження № 1-кп/675/28/2021
У Х В А Л А
"29" квітня 2021 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої ОСОБА_7 , розглядаючи в м. Ізяслав Хмельницької області в закритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000217 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білогородка Ізяславського району Хмельницької області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з базовою середньою освітою, жителя АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
До Ізяславського районного суду Хмельницької області 19.11.2020 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 (по тексту ОСОБА_4 , обвинувачений) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України.
Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27.11.2020 року було призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 162 КК України в приміщенні залу судового засідання Ізяславського районного суду Хмельницької області.
Разом з цим, необхідно наголосити, що згідно ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04.03.2021 року було продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 без можливості внесення застави до 02.05.2021 року включно.
У судовому засіданні 29.04.2021 року прокурор подав клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки зі спливом визначеного строку його дії розглянути кримінальне провадження не можливо, однак ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу та його подальшого продовження не зменшилися.
Як вважає прокурор, на даний час відсутні підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в разі його зміни обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Захисник, позицію якого повністю підтримав обвинувачений, вказував на відсутність вагомих підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , просив змінити запобіжний захід на більш м`який, такий як цілодобовий домашній арешт, який, з огляду на особу обвинуваченого, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку під час судового розгляду кримінального провадження.
Вислухавши доводи прокурора в обгрунтування поданого ним клопотання та доводи обвинуваченого і його захисника щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, який не пов`язаний з триманням під вартою, суд встановив наступні обставини та прийшов до такого висновку.
Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як визначає ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Судом враховано дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який обґрунтовано обвинувачується, в тому числі у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Також в контексті доводів учасників судового провадження наголошує, що суть презумпції невинуватості не в тому, що особа є невинуватою, а в тому, що існує припущення щодо її невинуватості. Презумпція невинуватості не може бути виправдана одним лише прагненням полегшити становище обвинуваченого. До такого висновку дійшов Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі №210/4600/15.
На переконання суду, санкції інкримінованованих кримінальних правопорушень дають об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, які є ще не допитаними, з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Судом в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження також враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 має слабкі соціальні зв`язки, оскільки він не працевлаштований, не одружений, на утриманні дітей не має.
Заслуговує на увагу і те, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає в одному населеному пункті зі свідками по кримінальному провадженню, а відтак є об`єктивні підстави вважати, що перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на останніх з метою зміни показань у кримінальному провадженні.
Зазначені вище обставини у своїй сукупності безумовно вказують про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження та по своїй суті суттєво не змінилася обстановка, що дає підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Необхідно наголосити і на тому, що наявність вищевикладених ризиків у межах кримінального провадження ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених прокурором у поданому клопотанні та доведених ним в судовому засіданні.
До того ж, запобіжний захід є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому. Стороною обвинувачення такі ризики відповідно до ст. 177 КПК України доведені, які в сукупності із обґрунтованим обвинуваченнням у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину є підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.
Посилання захисника і обвинуваченого про можливість застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодового домашнього арешту суд відхиляє, оскільки характеризуючі дані на обвинуваченого та в цілому обставини, на які вони покликаються, не спростовують та не зменшують ризиків, вказаних у клопотанні прокурором.
На думку суду обставини, на які посилається захисник не є визначальними та такими, що давали б можливість обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в тому числі і у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Так обставини, на які вказує захисник, існували і на момент вчинення інкримінованих обвинуваченому дій, однак не виступили стримуючим фактором його поведінки.
Як вважає суд, прокурор у судовому засіданні довів, що на момент розгляду кримінального провадження, продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, які не могли зменшитися, що дає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи вищевикладене, потреба в обмеженні права на особисту свободу обвинуваченого шляхом продовження останньому строку найсуворішого запобіжного заходу є виправданою.
З огляду на наведене, доводи захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу, суд відхиляє, натомість запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на 60 днів, тобто до 27.06.2021 року.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 152 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальним правопорушенням, вчиненим із застосуванням насильства, приймаючи до уваги підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України та перераховані вище, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави судом не визначається.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 199, 201, 331, 369-372, 395 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» до 27.06.2021 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1