Справа № 364/12/21
Провадження № 1-кп/364/38/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2021 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за обвинувальним актом кримінальне провадження, внесене 15.12.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190, відносно обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта професійно-технічна, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, військовозобов`язаного, в силу статті 89 Кримінального кодексу України (далі КК України) раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 у кінці травня 2020 року, точну дату та час під час досудового розслідування не встановлено, з метою скоєння крадіжки прибув до домогосподарства, яке належить ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи на території зазначеного подвір`я, впевнившись в тому, що ніхто із сторонніх осіб його не бачить, ОСОБА_4 через уже пошкоджене вікно проник у середину житлового будинку. Знаходячись в середині будинку, ОСОБА_4 пройшов до однієї із кімнат, де умисно, таємно, з корисливого мотиву викрав два металопластикових вікна, що зберігалися на підлозі.

Викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5 451 грн. 80 коп.

Допитаний у судовому засіданні 24.05.2021 р. обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, за обставин, правильно, на його думку, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює.

По суті обвинувачення та заданих запитань ОСОБА_4 пояснив, що наприкінці травня 2020 року, була темна пора доби, він проник у будівлю, що у АДРЕСА_2 (точно номер будинку сказати не може), у будинок проник через побите вікно, підтягнувшись, звідти вкрав два вікна, що лежали на підлозі: спочатку спустив їх через вікно, потім пішов до свого дому, взяв тачку і повернувся, забрав викрадені вікна на тачці. Потім ці вікна продав десь за 400 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , у судовому засіданні також ствердив обставини кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що вони з мамою приїхали до с. Березна, вони час від часу навідуються, перевірити, як там (у будинку) справи. Коли приїхали, то побачили розбиті вікна. У будинку він виявив викрадення речей, зокрема, належних йому двох вікон (дві створки тристворчатого вікна). Викликали поліцію.

Суд, заслухавши думки присутніх учасників судового провадження, аналізуючи надані в судовому засіданні обвинуваченим та потерпілим показання, приходить до висновку, щоці показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ними змісту істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, добровільності та щирості їх позицій.

Тому, беручи до уваги, що обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, ствердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з`ясувавши, що він та потерпілий правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, що немає сумнівів у добровільності і щирості їх позицій, роз`яснивши обмеження права оскаржити визнані ними обставини в апеляційному порядку, заслухавши думки присутніх у судовому засіданні учасників судового провадження, суд на підставі частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) визнав недоцільним досліджувати докази стосовно обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Зважаючи на усе наведене та даючи правову оцінку діям обвинуваченого, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаного з проникнення у житло, і кваліфікує такі дії за частиною третьою статті 185 КК України.

Питання про призначення обвинуваченому покарання суд вирішує, керуючись вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями, викладеними в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами), виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Досліджуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого,судом встановлено, що він є громадянином України, народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Києві, де зареєстрований (а.п. 66), є військовозобов`язаним (а.п. 74), раніше судимий вироком Оболонського районного суду міста Києва від 25.11.2015 р. за частиною другою статті 15, частиною першою статті 185 КК України до покарання у виді штрафу, який сплатив, судимість погашена (а.п. 68, 69-71, 72).

Обставини, що згідно зі статтею 67 КК України обтяжують обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, судом не встановлені.

До обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до статей 314-1, 368 КПК України, статті 9 Закону України «Про пробацію» суд, ухвалюючи вирок, бере до відома досудову доповідь, складену Володарським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області 16.03.2021 р. (а.п. 46-48) на виконання ухвали суду від 03.03.2021 р. (а.п. 39-41).

Як вбачається із зазначеної досудової доповіді, обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований у м. Києві, фактично проживає у с. Березна Володарського (на тепер Білоцерківського) району Київської області, у шлюбі не перебуває, проживає одиноко, умови проживання задовольняють. Закінчив ПТУ, має спеціальності «плиточник-штукатур», «технік-механік», навчання не продовжив, пішов працювати. До обвинувачення і на тепер не працює, за кошти допомагає жителям села, виконуючи роботи по домашньому господарству, ствердив, що цих коштів вистачає, проте наявна потреба у додаткових коштах. При спілкуванні з ним проявів агресії не спостерігалось, йшов на контакт та приймав участь у розмові. Відповідно до характеристики старости с. Березна Білоцерківського району Київської області ОСОБА_4 громадського порядку не порушує, спиртними напоями не зловживає, скарг та заяв щодо нього не надходило. Зі слів ОСОБА_4 , алкогольних напоїв та психоактивних речовин не вживає. Зі слів обвинуваченого, не підтримує кримінальних зв`язків, друзів не має, тому впливу на нього ніхто не має. До соціальних зв`язків не байдужий та підтримує стосунки зі своїми родичами, які є хорошими. ОСОБА_4 вважає відсутніми обставини, які могли б потягнути за собою вчинення ним насильницьких дій щодо сторонніх осіб. У вільний час займається домогосподарством. Обвинувачений ОСОБА_4 не ідентифікує себе з кримінальною особистістю. Щодо скоєного злочину зазначив, що нікого не звинувачує, не шкодує, що був викритий працівниками правоохоронних органів, оскільки сам винен у скоєному. Зі слів обвинуваченого, кримінальне правопорушення вчинено ним по причині відсутності у нього коштів. Обвинувачений вказав, що має певні плани на майбутнє, зокрема знайти постійну роботу, мріє одружитись.

Ризики вчинення потворного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні.

Органом пробації в досудовій доповіді зроблено висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без його ізоляції від суспільства.

Враховуючи усе викладене та беручи до уваги, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, суд дійшов до таких висновків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує вчинення ним тяжкого злочину за визначенням статті 12 КК України, відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючих покарання обставин, бере до уваги особу винного, визнання ним повністю своєї вини, надання суду правдивих та послідовних показів, щире каяття у вчиненому, а також те, що він своєю поведінкою та способом життя стверджує, що може і бажає стати на шлях виправлення. Тому встановлені судом обставини дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах суспільства.

При цьому суд, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , не бере до уваги долучені стороною обвинувачення до матеріалів судового провадження копію вироку суду щодо його попередньої судимості, яка є погашеною, що анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження (зокрема, постанова Верховного Суду від 27.09.2018 р. у справі № 647/1831/15-к).

З огляду на це та враховуючи позицію прокурора та потерпілого, беручи до уваги висновки уповноваженого органу з питань пробації в наведеній досудовій доповіді, суд дійшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією частини третьої статті 185 КК України, та звільнення його на підставі статті 75 КК України від відбування покарання з призначенням іспитового строку ближче до середнього терміну. При цьому на обвинуваченого мають бути покладені обов`язки, передбачені частиною першою, пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України.

Крім того враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин з урахуванням думки прокурора вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Унаслідок вчинення обвинуваченим злочину потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріальну шкоду у розмірі 5 451,80 грн. Цивільний позов заявлявся, але був повернутий ухвалою суду від 03.03.2021 р. з підстав, зазначених у цій ухвалі (а.п. 39-41).

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує за вимогами статті 100 КПК України.

Керуючись частиною третьою статті 185 КК України, статтями 100, 369-371, 373, 374, 392-395, 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем його проживання;
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 15.12.2020 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190, а саме: два металопластикових вікна, що знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів при Відділенні поліції № 4 Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Київській області, повернути власнику (потерпілому ОСОБА_5 ).

Копії цього вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_3 та потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною другою статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано; у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1