Провадження № 1-кс/761/292/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0001621 від 29.05.2020,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2020 в рамках кримінального провадження №0001621 від 29.05.2020, а саме на: сервер WC Elements p/n WDBUZG0010BBK-OB c/h WXC1A17E7CDP чорного кольору, флеш накопичувач «APACER» об`ємом 16 GB сірого кольору, мобільний телефон марки «NOKIA» моделі RM 969 білого кольору із сім карткою «Київстар», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «iPhone 8+» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 .
У клопотанні заявник ОСОБА_3 зазначає, що арешт майна накладено необґрунтовано та безпідставно, оскільки зазначене майно належить їй, при цьому вона не має жодного відношення до кримінального провадження, та слідчим не доведено, що арештоване майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, що в свою чергу порушує її конституційні права як власника такого майна, у зв`язку з чим, заявник просить скасувати такий арешт.

У судове засідання заявник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 не з`явились, однак останнім подано заяву про розгляд даного клопотання за їх відсутності.
Слідчий в судове засідання не з`явився.

Проаналізувавши доводи клопотання, додані до нього матеріали, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, СУ ГУНП у Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001621 від 29.05.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 п. 7 ст. 115 КК України.
При цьому в ході досудового розслідування, 29.05.2020, під час обшуку на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , вилучене окреме майно (належить ОСОБА_3 або перебуває у її користуванні), зокрема і те, що є предметом даного клопотання, на яке в подальшому ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2020 накладено арешт, при цьому такий арешт накладений з метою забезпечення речових доказів.
Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.
Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Так, відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Разом з тим, незважаючи на те, що слідчим суддею вживались заходи щодо витребування матеріалів кримінального провадження №0001621 від 29.05.2020, на день розгляду клопотання вказані матеріали до суду надано не було, а слідчий в судове засідання не з`явився, отже жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання та підтверджували обставини, які б вказували на необхідність у подальшому застосуванні відповідних процесуальних заходів щодо зазначеного майна, не надав.

У зв`язку із зазначеним, слідчий суддя вважає що накладення арешту на майно, яке є предметом клопотання, викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності із завданням кримінального провадження, оскільки на поточний момент не встановлено жодного переконливого доказу, який би свідчив про можливу причетність власника (володільця) зазначеного майна ( ОСОБА_3 ) до кримінального правопорушення.

Згідно вимог ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У зв`язку із зазначеним, на переконання слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо наведеного майна на даний час є необґрунтованими.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2020 в рамках кримінального провадження №0001621 від 29.05.2020, а саме на: сервер WC Elements p/n WDBUZG0010BBK-OB c/h WXC1A17E7CDP чорного кольору, флеш накопичувач «APACER» об`ємом 16 GB сірого кольору, мобільний телефон марки «NOKIA» моделі RM 969 білого кольору із сім карткою «Київстар», ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «iPhone 8+» білого кольору ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ 2: НОМЕР_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1