Номер провадження 11-кп/816/257/21 Суддя-доповідач - Філонова Ю. О.
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - Філонової Ю. О.,

суддів - Криворотенка В. І., Рунова В. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми апеляційну скаргу прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури Лащенко О.О на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2020 року, якою у задоволенні подання начальника Ковпаківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області про приведення вироку відносно ОСОБА_1 у відповідність до вимог Закону України було відмовлено

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся начальник Ковпаківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області з поданням про приведення вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року, яким ОСОБА_1 засуджено за ч.2 ст.309 КК України, у відповідність до вимог чинного законодавства.

Вимоги подання обґрунтовані тим, що 27 травня 2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України ОСОБА_1 був засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки і вказаний вирок з 17 вересня 2019 року перебуває на виконанні Ковпаківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Вказаним Законом внесені зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, якими встановлено, що незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту карається штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років, а тому, необхідно привести вирок у відповідність до вимог чинного законодавства, вирішити питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 309 КК України у чинній редакції або пом`якшити призначене засудженому ОСОБА_1 покарання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2020 року у задоволенні зазначеного подання було відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, прокурор звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просила вказану ухвалу суду першої інстанції - скасувати, постановити нову ухвалу, якою подання начальника Ковпаківського РВ філії ДУ «Центр пробації» - задовольнити. Крім того, прокурор просила повторно дослідити матеріали, додані до вказаного подання.

Свої вимоги прокурор обґрунтовувала тим, що:

- судом не дотримано вимог ст. 94, 370 КПК України та допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, внаслідок незастосування закону, який підлягає застосуванню, а саме ч. 1 ст. 5 КК України та неправильне тлумачення ст. 74 КК України, яке суперечить його точному змісту, оскільки зазначена стаття не містить вказівки на можливість застосування її положень виключно до осіб, які реально відбувають покарання та встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії у часі закону, який пом`якшує покарання і, за наявності відповідних підстав, має бути застосований до усіх засуджених осіб;

- ОСОБА_1 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року внесено зміни до Кримінального кодексу України і максимальний строк покарання за ч. 2 ст. 309 у виді позбавлення волі знижено до 3 років, тобто, призначена ОСОБА_1 міра покарання має бути знижена до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону, а перебіг іспитового строку при цьому продовжується і засуджений надалі виконує покладені на нього законом та судом обов`язки.

Для участі в апеляційному розгляді даного кримінального провадження засуджений ОСОБА_1 , представник Ковпаківського РВ Філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, які про дату та час розгляду зазначеної апеляційної скарги повідомлені належним чином, про що свідчать відповідні поштові повідомлення, не з`явились, клопотань про відкладення розгляду справи учасники апеляційного розгляду не подавали, крім того, від прокурора надійшла заява про розгляд даного провадження без його участі.

Враховуючи, що учасники процесу повідомлені про час та місце розгляду справи, їх явка не є обов`язковою, в апеляційній скарзі питання про погіршення становища засудженого не ставиться, колегія суддів вважає необхідним провести апеляційний розгляд без їх участі та без фіксації судового засідання технічними засобами, що узгоджується з ч. 4 ст.107, ч. 4 ст.405 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого-судді про обставини провадження та доводи апеляційної скарги, повторно дослідивши матеріали провадження про які клопотав прокурор в своїй апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року, ОСОБА_1 засуджено за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким внесені зміни до ч.2 ст.309 КК України та визначено, що незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту карається штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Тобто, кримінальна відповідальність за кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 309 КК України, не скасована, проте, пом`якшено покарання за вказане діяння.

Положеннями п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 КК України.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що своє рішення про відмову у задоволенні подання суд першої інстанції вмотивував тим, що відділ з питань пробації може звертатися до суду з клопотанням про приведення вироку у відповідність до вказаного Закону виключно за обставин перебування такого вироку на виконані в органі з питань пробації та відповідно відбування засудженим призначеного покарання, в той час як за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року засуджений ОСОБА_1 не відбуває покарання, з підстав застосування ст.75 КК України та вважається звільненим від відбування призначеного покарання, з покладенням обов`язків встановлених ст.76 КК України, що унеможливлює застосування норми п.13 ч.1 ст.537 КПК України та приведення вказаного вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року.

Однак, з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може, вважає його помилковим та передчасним.

Так, відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, або частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне привести вирок відносно ОСОБА_1 у відповідність до чинного кримінального законодавства, з урахуванням змін, внесених до КК України Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, а також вимог ст.5 КК України, шляхом зниження до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону, визначити ОСОБА_1 покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавленням волі на строк до 3 років, з застосуванням ст.75 КК України.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції ухвалена з порушенням вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України, а саме допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки судом не було застосовано закон, який підлягає застосуванню, що є підставою для скасування судового рішення.

При скасуванні ухвали, колегія суддів, враховуючи апеляційні вимоги прокурора, досліджені в ході розгляду матеріали провадження, вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання начальника Ковпаківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Сумського відділу Сумської місцевої прокуратури Лащенко О.О. задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21 вересня 2020 року, якою у задоволенні подання начальника Ковпаківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області про приведення вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIIIІ скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Ковпаківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області - задовольнити.

Привести вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2019 року відносно ОСОБА_1 , в частині призначеного покарання, у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 №2617-VIIIІ.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ст.75 КК України, вважати ОСОБА_1 звільненим від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

Філонова Ю. О. Криворотенко В. І. Рунов В. Ю.