Справа № 212/1719/21
У Х В А Л А
про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості та продовження судового провадження, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та об`єднання матеріалів кримінального провадження

06 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши обвинувальний акт в підготовчому судовому засіданні по кримінальному провадженню №0000132 від 05.02.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, - ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

встановив:

26 лютого 2021 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з Криворізької місцевої прокуратури №2 Дніпропетровської області надійшли матеріали обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, - ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України з угодою про визнання винуватості, укладеною 25 лютого 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 .

Під час підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що відмовляється від угоди, у зв`язку з тим, що до суду направлено інший акт з угодою про визнання винуватості, за якою погоджено інший вид покарання.

Також в підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та об`єднання матеріалів кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що від угоди не відмовляється, можливо ухвалити вирок на підставі угоди, щодо продовження тримання під вартою покладається на розсуд суду та потрібно об`єднати матеріали кримінального провадження.

Захисник адвокат ОСОБА_4 суду пояснив, що обмежений позицією свого підзахисного, тому можливо затвердити угоду та ухвали вирок на підставі угоди, стосовно продовження строку тримання під вартою покладається на розсуд суду та вважає можливим об`єднати матеріали кримінальних проваджень в одне.

Вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта, суд приходить до наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

За змістом п. 4 ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Оскільки сторона обвинувачення відмовилися від угоди, сторони не примирилися, в затвердженні угоди потрібно відмовити та судове провадження продовжити в загальному порядку.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.02.2021 року обвинуваченому ОСОБА_5 судом обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в обґрунтування свого рішення від 19 лютого 2021 року вказав, що враховуючи вказані обставини є всі підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Таким чином, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може залишити місце проживання, ухилитися таким чином від слідства та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з чим запобігти вищезазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу на думку суду неможливо, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, що достовірно встановлено при розгляді клопотання в суді, оскільки до обвинуваченого на даний час застосовано особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховуються данні, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме те, що останній офіційно не був працевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років позбавлення волі.

Крім того, прокурором, в судовому засіданні було зазначено, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній не має міцних соціальних зв`язків, які б спростовували ризик залишення ним міста, області або країни з метою уникнення відповідальності та покарання, неодружений, не має міцної родини.

Зазначене вказує на необхідність продовження обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

З урахуванням наведеного, суд оцінює доводи захисника підозрюваного щодо недоведеності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, дані про особу обвинуваченого, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які суд вважає доведеними, виходячи з обставин вчинення злочину, інкримінованого обвинуваченому. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , є недостатнім, оскільки він, обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, і заявлені при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшились, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_5 , може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язків та переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які не допитані; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Будь-яких даних, що свідчили б про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою та можливості скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Суд, виходячи з усіх обставин провадження, вважає, що у кримінальному провадженні відсутні підстави для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, приходить до висновку щодо необхідності продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Обраний відносно обвинувачених запобіжний захід відповідає особі обвинуваченим, характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Судом встановлено, що в провадженні суду перебуває матеріали кримінального провадження 212/694/21, також відносно також ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч.2 ст.15, - ст..185 ч.2, ч.2 ст.185 КК України.

Відповідно до статті 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Інших клопотань, заяв під час підготовки до судового розгляду від учасників судового провадження не надійшло.

Керуючись викладеним та ст. 314, 372, 472-474 КПК України, суд

постановив:

В затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 25 лютого 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000132 від 05.02.2021 року за ч.2 ст.15, - ч.2, ст.185, ч.2 ст.185 КК України - відмовити.

Продовжити підготовче провадження у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000132 від 05.02.2021 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, - ч.2, ст.185, ч.2 ст.185 КК України, в судовому засіданні оголосити перерву до 28 квітня 2021 року на 12 годину 50 хвилин.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.2 ст.15, - ч.2, ст.185, ч.2 ст.185 КК України, на строк 60 днів, а саме до 04 червня 2021 року включно.

Матеріали кримінального провадження № 212/1719/20 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.15, - ч.2, ст.185, ч.2 ст.185 КК України, об`єднати з матеріалами кримінального провадження №212/694/21 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.15, - ч.2, ст.185, ч.2 ст.185 КК України та присвоїти кримінальному провадженню об`єднаний номер № 212/694/21.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення в частині продовження строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суддя : ОСОБА_1