Справа №666/5393/15-к
н/п 1-кп/766/1002/21
У Х В А Л А
про продовження строку дії запобіжного заходу

31.03.2021 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
судді зі складу колегії суддів: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
під час відкритого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001468 від 19.04.2015 р., за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -
в с т а н о в и в:
У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області з 25.08.2016 (колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_8 , суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_9 ) перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_4 щодо яких ухвалами Суворовського районного суду м. Херсона від 29.04.2015 та 30.04.2015 відповідно обрано запобіжний захід у вигляді «тримання під вартою», востаннє продовжений ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області строком від 04.02.2021 строком до 03.04.2021.
Прокурор під час судового розгляду звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинувачених, посилаючись на ту обставину, що ризики, визначені на момент його обрання не зменшились, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, що може слугувати причиною для переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до положень абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк колегією суддів розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.
Враховуючи ту обставину, що головуючий суддя ОСОБА_8 не може бути присутніми (перебування на лікарняному) під час розгляду клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_4 (розгляд якого також в стадії судового розгляду обумовлений і вимогами ст. 331 КПК України) до дати його спливу, суд вважає за можливе розглянути клопотання прокурора лише за участю іншого судді зі складу колегії суддів.
Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_7 вважали недоцільним продовження строку дії раніше обраного запобіжного заходу, посилаючись на безпідставно тривале перебування обвинуваченого під вартою, що не узгоджується з поняттям розумних строків. Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, вважаючи відсутніми жодні підстави для задоволення клопотання прокурора.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд, враховуючи характер інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, мету і підстави застосування запобіжних заходів, визначених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про необхідність продовження тримання обвинувачених під вартою. Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 обвинувачуються серед іншого у вчиненні особливо тяжких злочинів, за санкцією одного з яких можливе призначення покарання в тому числі і у вигляді «довічного позбавлення волі».
Враховуючи вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, суд при вирішенні питання щодо доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого, повинен враховувати зокрема таке: чи не зменшився заявлений ризик або чи не з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; встановити наявність обставин, які перешкоджають завершенню провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Оцінюючи наявність ризиків, які можуть стати підставою для продовження строку тримання під вартою обвинувачених, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, суд враховує можливість обвинувачених переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків, допит яких на даному етапі судового розгляду не розпочато, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також при вирішенні клопотання прокурора суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинувачених у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; відсутність беззаперечних відомостей про міцність соціальних зв`язків обвинувачених; відсутність до затримання постійного місця роботи, що було б запорукою існування офіційних джерел доходів та запобіжником до вчинення інших протиправних дій з метою особистого збагачення; судом також враховуються відомості, що характеризують особи обвинувачених, які до інкримінованих їм протиправних дій неодноразово притягувались до кримінальної відповідальності як за злочини пов`язані із заподіянням тілесних ушкоджень, так і за вчинення злочинів проти власності; судом враховується вік та стан здоров`я обвинувачених, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинувачених під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.
Обставини, на які посилаються як обвинувачені, так і їх захисники не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до обвинувачених запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
Отже, запобіжний захід був обґрунтовано застосований з урахуванням даних про особи обвинувачених, тяжкості злочинів, які їм інкримінуються та інших обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання такого запобіжного заходу, передбачених ст. ст. 176-178, 183, 193-194, 196 КПК України, оскільки вищевказане в своїй сукупності, вказує на наявність ризиків, які були підставами для обрання відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і не перестали існувати, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти ризикам їх можливого впливу на потерпілу та свідків, з метою зміни ними показань, та можливості переховування від суду.
Суд вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинувачених у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинувачених ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, суд не знаходить підстав для зміни щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу щодо кожного строком на 60 діб (до 29 травня 2021 р.)
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 197, 199, 331, 369, 371, 372, 376, абз. 5 п. 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд, -

п о с т а н о в и в:
* Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_4 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон) обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, п. 1, 6, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, на 60 днів до «29» травня 2021 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
* Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_6 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Херсон) обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, п. 1, 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на 60 днів до «29» травня 2021 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.
Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» для виконання.

Суддя: ОСОБА_1