1Справа № 335/2257/21 1-кс/335/2290/2021
14 квітня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю відносно :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Спасівка, Вільнянського району, Запорізької області, громадянина України, не одруженого, маючого середню спеціальну освіту, фізичної особи підприємця, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 29.03.2021 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
В обґрунтування клопотання зазначив, що 26 лютого 2021 року, приблизно о 21 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині автодороги Запоріжжя-Донецьк, з боку м. Донецька в напрямку м. Запоріжжя, на території населеного пункту с. Матвіївка, Запорізького району, Запорізької області, зі швидкістю не менше 87,1 км/год, що перевищує дозволену швидкість руху у населених пунктах.
В цей же час, в районі 11 км + 230 метрів вказаної автодороги, на проїзну частину вийшли пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які в недозволеному для цього місці почали перетинати проїзну частину автодороги справа-наліво відносно напрямку руху автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Під час руху, по вищевказаній автодорозі, водій ОСОБА_4 , маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перетинали проїзну частину автодороги Запоріжжя-Донецьк та рухалась в напрямку смуги руху керованого ним автомобіля, а також маючи технічну можливість уникнути наїзду на них шляхом зупинки керованого ним транспортного засобу до місця наїзду, при умові руху з максимально дозволеною швидкістю руху у населеному пункті, діючи із злочинною недбалістю, своєчасних заходів до зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, в результаті чого скоїв наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги пп. 12.3, 12.4, 12.9б) чинних на момент ДТП, Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:
- п.12.3.: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
- п.12.4.: «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год»;
- п.12.9.: «Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил»
Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пп. 12.4, 12.9б) Правил дорожнього руху, згідно висновку інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод від 22.03.2021 року № СЕ-19/108-21/3395-ІТ, з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з ДТП. Водій автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування заходів гальмування керованого ним автомобіля, при русі з дозволеною швидкістю руху в населеному пункті.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , від отриманих тілесних ушкоджень, загинули на місці дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.
26 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, кінцеве розташування та пошкодження автомобіля, стан проїзної частини в місці події;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 26.02.2021 приблизно о 21 годині, вона перебувала в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , під час рух по проїжджій частині автодороги Запоріжжя-Донецьк, з боку м. Донецька в напрямку м Запоріжжя, зі швидкістю руху, як їй здавалося, приблизно 70 км/год, з увімкненим світлом фар. В цей же час ОСОБА_10 в якості пасажира розташовувався на задньому пасажирському сидінні. Під час руху за дорожньою обстановкою особливо не стежила, була захоплена своїм телефоном. Під час руху вони між собою не спілкувалися, слухали музику, водій ОСОБА_4 від управління автомобілем не відволікався, в управління автомобілем ніхто не втручався. Безпосередньо перед ДТП, в світлі фар автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 на проїжджій частині вона побачила одного пішохода (жінку), яка перетинала проїзну частину справа наліво по ходу руху автомобіля. В цей же момент водій ОСОБА_4 застосував екстрене гальмування до повної зупинки автомобіля. У момент наїзду вона побачила, що пішоходів було двоє, дві жінки, який йшли на одній лінії один поруч з одним. Наїзд на пішоходів стався передній центральною частиною кузова автомобіля. До наїзду пішоходи рухалися в темпі кроку, перетинаючи проїжджу частину перпендикулярно, справа наліво, по ходу руху нашого автомобіля. Пояснити і вказати більш детальний механізм і обставини ДТП свідок ОСОБА_9 не змогла;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який надав показання аналогічні показам свідка ОСОБА_9 та пояснив, що до ДТП пішоходів він не бачив взагалі, так як за дорожньою обстановкою не стежив, швидкості і траєкторії руху учасників ДТП до моменту наїзду вказати не може, більш детальний механізм ДТП йому не відомо;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 26.02.2021 року приблизно о 21 годині вона прямувала з роботи за місцем свого проживання. На зупинці громадського транспорту в селі Матвіївка вона вийшла з маршрутного таксі, також разом з нею вийшло дві жінки, з яким и вона не знайома, проте кілька разів бачила їх в маршрутному таксі, так як вони час від часу їздили на одній маршрутці .Коли свідок вийшла з маршрутного таксі та почала переходити проїжджу частину автодороги Запоріжжя-Донецьк, справа наліво по ходу рух в напрямку м. Запоріжжя, вона побачила що з боку міста Вільнянська їде автомобіль, також з боку міста Запоріжжя їде автомобіль. Оцінивши дорожню обстановку свідок зрозуміла, що автомобілі перебували ще на досить великій відстані та вона встигну перейти проїжджу частину. Після чого свідок перетнула проїжджу частину вказаної автодороги. Де в цей момент знаходились вищевказані дві жінки, їй не відомо, вона не звертала на них уваги. Як тільки свідок перетнула проїзну частину автодороги, вона почула гучний глухий звук, та обернувшись побачила, що на проїжджій частині, на смузі руху в бік міста Запоріжжя стояв автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», позаду якого на проїжджій частині лежало дві жінки, а саме ті які виходили з нею з маршрутного таксі. Відомостями про свідків і очевидців ДТП вона не володіє, детальний механізм ДТП їй невідомий;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який пояснив детальний механізм та обставини зазначеної дорожньо-транспортної пригоди;
- протоколом огляду відеозапису відеореєстратора який був встановлений в автомобілі «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , на якому зафіксовано обставини та механізм зазначеної дорожньо-транспортної пригоди;
- висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № СЕ-19/108-21/2891-ІТ від 10.03.2021, відповідно до висновків якої, з урахуванням слідів гальмування автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мінімальна швидкість руху вказаного автомобіля, в даних умовах складає не менше 87,1 ? 108,5 км/год.
- висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод від 22.03.2021 року № СЕ-19/108-21/3395-ІТ, згідно висновків якої, порушення водієм ОСОБА_4 вимог пп. 12.4, 12.9б) Правил дорожнього руху з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з ДТП. Водій автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування заходів гальмування керованого ним автомобіля, при русі з дозволеною швидкістю руху в населеному пункті.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, а згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 : може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме злочин, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Крім того, ОСОБА_4 усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотний характер, оскільки шкода, яка була завдана потерпілим, не може бути усунена. Перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини по справі.
На підставі вищезазначеного органом досудового розслідування відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування.
При обрані запобіжного заходу необхідно взяти до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і невідворотність покарання, зможе вплинути на обставини, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме, шляхом незаконного впливу на потерпілих та свідків, шляхом погроз, вмовляння тощо, може схилити останніх давати неправдиві показання, що являється ризиком, передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, варто враховувати й те, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом періодичного невиконання вимог слідчого про явку до органу досудового розслідування та суду, а також перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином, наприклад впливати на швидкість проведення досудового розслідування (затягувати його проведення) мотивуючи неможливістю своєї явки будь яким чином, що являється ризиком, передбаченим п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вже був притягнений до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за що, 29.03.2021 вироком Вільнянського районного суду Запорізької області засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Таким чином наявний ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:
- при обранні особистого зобов`язання підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та контролю за виконанням підозрюваним такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання, є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 ,, буде переховуватися від органів досудового розслідування;
- відомості щодо осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, органу досудового розслідування не відомі, що унеможливлює обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистої поруки;
- відсутність інформації щодо наявності у ОСОБА_4 грошових коштів, у достатньому розмірі, які можуть бути внесені в якості застави відсутня, а також, що згідно з п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини, що свідчить про неможливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави;
З метою забезпечення дієвості інституту заходів забезпечення кримінального провадження слідчий просить обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації та фактичного мешкання з носінням електронного засобу контролю
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили обрати запобіжний захід у домашнього арешту в нічний час доби.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Вирішуючи питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, суд враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
При вирішенні даного клопотання, суд бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
26 березня 2021 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Так, слідчим у клопотанні та доданих документах, доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286 КК України,що підтверджується доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході проведення якого зафіксовано подію ДТП, слідову інформацію, кінцеве розташування та пошкодження автомобіля, стан проїзної частини в місці події;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка пояснила, що 26.02.2021 приблизно о 21 годині, вона перебувала в якості пасажира на передньому пасажирському сидінні автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , під час рух по проїжджій частині автодороги Запоріжжя-Донецьк, з боку м. Донецька в напрямку м Запоріжжя, зі швидкістю руху, як їй здавалося, приблизно 70 км/год, з увімкненим світлом фар. В цей же час ОСОБА_10 в якості пасажира розташовувався на задньому пасажирському сидінні. Під час руху за дорожньою обстановкою особливо не стежила, була захоплена своїм телефоном. Під час руху вони між собою не спілкувалися, слухали музику, водій ОСОБА_4 від управління автомобілем не відволікався, в управління автомобілем ніхто не втручався. Безпосередньо перед ДТП, в світлі фар автомобіля під керуванням водія ОСОБА_4 на проїжджій частині вона побачила одного пішохода (жінку), яка перетинала проїзну частину справа наліво по ходу руху автомобіля. В цей же момент водій ОСОБА_4 застосував екстрене гальмування до повної зупинки автомобіля. У момент наїзду вона побачила, що пішоходів було двоє, дві жінки, який йшли на одній лінії один поруч з одним. Наїзд на пішоходів стався передній центральною частиною кузова автомобіля. До наїзду пішоходи рухалися в темпі кроку, перетинаючи проїжджу частину перпендикулярно, справа наліво, по ходу руху нашого автомобіля. Пояснити і вказати більш детальний механізм і обставини ДТП свідок ОСОБА_9 не змогла;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який надав показання аналогічні показам свідка ОСОБА_9 та пояснив, що до ДТП пішоходів він не бачив взагалі, так як за дорожньою обстановкою не стежив, швидкості і траєкторії руху учасників ДТП до моменту наїзду вказати не може, більш детальний механізм ДТП йому не відомо;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 26.02.2021 року приблизно о 21 годині вона прямувала з роботи за місцем свого проживання. На зупинці громадського транспорту в селі Матвіївка вона вийшла з маршрутного таксі, також разом з нею вийшло дві жінки, з яким и вона не знайома, проте кілька разів бачила їх в маршрутному таксі, так як вони час від часу їздили на одній маршрутці .Коли свідок вийшла з маршрутного таксі та почала переходити проїжджу частину автодороги Запоріжжя-Донецьк, справа наліво по ходу рух в напрямку м. Запоріжжя, вона побачила що з боку міста Вільнянська їде автомобіль, також з боку міста Запоріжжя їде автомобіль. Оцінивши дорожню обстановку свідок зрозуміла, що автомобілі перебували ще на досить великій відстані та вона встигну перейти проїжджу частину. Після чого свідок перетнула проїжджу частину вказаної автодороги. Де в цей момент знаходились вищевказані дві жінки, їй не відомо, вона не звертала на них уваги. Як тільки свідок перетнула проїзну частину автодороги, вона почула гучний глухий звук, та обернувшись побачила, що на проїжджій частині, на смузі руху в бік міста Запоріжжя стояв автомобіль марки «ЗАЗ-Daewoo», позаду якого на проїжджій частині лежало дві жінки, а саме ті які виходили з нею з маршрутного таксі. Відомостями про свідків і очевидців ДТП вона не володіє, детальний механізм ДТП їй невідомий;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який пояснив детальний механізм та обставини зазначеної дорожньо-транспортної пригоди;
- протоколом огляду відеозапису відеореєстратора який був встановлений в автомобілі «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 , на якому зафіксовано обставини та механізм зазначеної дорожньо-транспортної пригоди;
- висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод № СЕ-19/108-21/2891-ІТ від 10.03.2021, відповідно до висновків якої, з урахуванням слідів гальмування автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мінімальна швидкість руху вказаного автомобіля, в даних умовах складає не менше 87,1 ? 108,5 км/год.
- висновком судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод від 22.03.2021 року № СЕ-19/108-21/3395-ІТ, згідно висновків якої, порушення водієм ОСОБА_4 вимог пп. 12.4, 12.9б) Правил дорожнього руху з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з ДТП. Водій автомобіля «ЗАЗ-Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом своєчасного застосування заходів гальмування керованого ним автомобіля, при русі з дозволеною швидкістю руху в населеному пункті.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
З цього приводу слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, його вік, міцність соціальних зв`язків, стан здоров`я, та дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання та реєстрації, зареєстрований як фізична особа підприємець, раніше засудженого, позитивно характеризується.
Виходячи з того, що ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та можливе покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування.
Враховуючи докази, що надані сторонами кримінального провадження, обставини, визначені ст. 178 КПК України, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, наявність обґрунтованої підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні є достатнім застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, у зв`язку з чим клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю підлягає частковому задоволенню.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби , заборонивши підозрюваному залишати у період доби з 21-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
У відповідності до вимог ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки: не залишати місце проживання з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 219 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, до 26.05.2021 року.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 195, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби заборонивши у період доби з 21-00 год. до 07-00 год. наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на ОСОБА_4 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- не залишати місце проживання з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби, без дозволу слідчого, прокурора, суду.
В разі невиконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
В іншій частині в задоволенні клопотання слідчого - відмовити.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Визначити строк дії вказаної ухвали до 26 травня 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1