Справа № 587/1665/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року Сумський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000449 від 28 липня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Суми, з середньою технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.06.2003 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 185 КК України до сплати штрафу у сумі 1500,00 грн.;

-23.10.2005 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 186 КК України до виправних робіт строком 2 роки з утриманням 20 відсотків заробітку;

-20.07.2009 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 296 КК України до обмеження волі строком 1 рік та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з встановленим іспитовим строком 1 рік;

-29.10.2010 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

-17.12.2010 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі та на підставі ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання, була призначена остаточна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком 2 роки 8 місяців;

-16.07.2013 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік 1 місяць позбавлення волі;

-29.10.2013 року Ковпаківським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 190 КК України на 1 рік 2 місяця позбавлення волі;

-27.05.2015 року Зарічним районним судом м. Суми за ч. 3 ст. 296 КК України на 1 рік обмеження волі;

-17.01.2018 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки обмеження волі;

-21.06.2019 року Сумським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі (звільнений з місць позбавлення волі 25.07.2019 року),-

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 , ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

27 липня 2019 року ОСОБА_4 близько 23 години 00 хвилин проник на подвір`я, яке належить ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , в подальшому проник до сараю звідки таємно повторно викрав велосипед «Салют», вартістю, відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1628е від 05.08.2019 року - 1467,00 грн., завдавши збиток на зазначену суму потерпілій ОСОБА_6 . В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

29 липня 2019 року близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_4 , проходивши повз пляж р. Псел в смт. Низи Сумського району поблизу місцевої ГЕС повторно таємно викрав велосипед "TITAN BLAST" з рамою чорно-зеленого кольору. Вартість велосипеда «TITAN BLAST» відповідно до висновку товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1642е від 05.08.2019 року - 3420,00 грн., тобто завдав збиток на зазначену суму потерпілій ОСОБА_7 . В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд.

ОСОБА_4 свою вину у скоєному при вказаних вище обставинах визнав частково та суду пояснив, що дійсно після звільнення від відбування покарання приблизно 27-28 липня 2019 року він був у гостях у ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 . Він разом з ним та його співмешканкою розпивали спиртні напої. Потім, ввечері, він пішов придбати ще пляшку горілки, до жінки, яку він знав, як таку, що продає горілку. Але переплутавши подвір`я, попав на подвір`я її сусідки. На його оклики ніхто не виходив. В отвір він помітив в сараї велосипед і він відкривши защіпку, зайшов до сараю звідки викрав велосипед «Салют», на якому повернувся до ОСОБА_8 , та залишив його в сараї останнього. Наступного дня вказаний велосипед було вилучено працівниками поліції. 29 липня 2019 року приблизно о 16 годині проходивши повз пляж р. Псел в смт. Низи Сумського району поблизу місцевої ГЕС помітив велосипед "TITAN BLAST" з рамою чорно-зеленого кольору, взяв в руки, відвів його за лісосмугу та поїхав на ньому в напрямку мосту «Низівського». В подальшому добровільно віддав викрадене. Вказав, що у вчиненому щиро розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що 29 липня 2019 року ОСОБА_9 перебувала з її донькою на річці Псел в смт. Низи Сумського району, Сумської області. Приблизно о 15-16 годині ОСОБА_9 зателефонувала їй і повідомила, що викрадено дитячий велосипед. Приїхавши з чоловіком до річки, вони почали шукати його, приблизно о 17 годині вони зайшли до лісосмуги, де зустріли ОСОБА_4 , який повідомив, що він дійсно взяв велосипед і залишив його в кінці лісосмуги.

Потерпіла ОСОБА_6 суду пояснила, що 29 липня 2019 року зранку вона виявила, що фірточка до повір`я домоволодіння АДРЕСА_2 відкрита, поломана ляда до погрібу, сарай відкритий і звідти викрадений велосипед. Викликала поліцію і в цей же день викрадений велосипед був знайдений у сусіда ОСОБА_4 ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що в липні 2019 року вона пішла з онукою на річку Псел в смт. Низи Сумського району, Сумської області. Онука добиралась на річку велосипедом. Вони купались, відпочивали. Приблизно о 15-16 годині онука повідомила, що пропав велосипед. Вона намагалась наздогнати чоловіка, який віддалявся на велосипеді, але повернулась, оскільки онука залишилась сама.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона мешкає разом з ОСОБА_8 . В липні 2019 року, в вечорі, до них в гості в АДРЕСА_3 приходив ОСОБА_4 , і вони разом вживали спритні напої. Вона раніше пішла спати, що відбувалось вона не знає. Наступного ранку до них прийшла поліція і у них в сараї знайшли викрадений велосипед, який залишив ОСОБА_4 .

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що він мешкає з ОСОБА_10 в АДРЕСА_3 . В липні 2019 року до них в гості прийшов ОСОБА_4 , вони разом вживали спиртні напої, коли спиртне закінчилось ОСОБА_11 пішов придбати пляшку, але повернувся без горілки, приїхав на велосипеді, де він взяв його йому не було відомо. Велосипед залишив у нього в сараї та полягали спати. Наступного дня прийшли працівники поліції і він дізнався, що велосипед ОСОБА_4 викрав.

На підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, прокурором надані наступні письмові докази, які судом були досліджені:

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 29 липня 2019 року від ОСОБА_12 , згідно якого остання повідомила, що 29 липня 2019 року перебуваючи на річці Псел смт. Низи Сумського району, Сумської області виявила відсутність велосипеду «TITAN BLAST» (т.1 а.к.п. 163);

Висновок товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1642е від 05.08.2019 року, згідно якого ринкова вартість викраденого майна «TITAN BLAST», чорно-зеленого кольору, бувшого у використанні 1 день , станом на 29.07.2019 року , могла становити - 3420,00 грн. (т. 1 а.к.п. 165-171);

Протокол огляду місця події від 29 липня 2019 року за участю понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та інших осіб: ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , згідно якого місцем огляду є відкрита ділянка місцевості біля «Низівського» мосту через р. Псел в смт. Низи Сумського району, Сумської області під час якого громадянин, який представився ОСОБА_4 видав викрадений велосипед «TITAN BLAST», до протоколу додана фототаблиця (Т. 1 а. к. п. 172-175);

Протокол слідчого експерименту від 07 серпня 2019 року, проведений з підозрюваним ОСОБА_4 , в присутності понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 згідно якого ОСОБА_17 продемонстрував яким чином вчиняв таємне викрадення майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до протоколу додана флешкарта (Т.1 а.к.п. 181-183);

Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 28 липня 2019 року від ОСОБА_6 , згідно якого остання повідомила, що 27 липня 2019 року з сараю домоволодіння АДРЕСА_2 викрали велосипед марки «Салют» (т.1 а.к.п. 186);

Висновок товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/1628е від 02.08.2019 року, згідно якого ринкова вартість викраденого майна «Салют», сіро-синього кольору, бувшого у використанні з 2011 року, станом на 29.07.2019 року , могла становити - 1467,00 грн. (т. 1 а.к.п. 187-193);

Протокол огляду предметів від 28 липня 2019 року, складеного в присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , згідно якого предметом огляду був велосипед марки «Салют», до протоколу додана фототаблиця (т. 1 а.к.п. 195 197);

Протокол огляду місця події від 2 липня 2019 року за участю ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , згідно якого місцем огляду є сарай, який розташований на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 , до протоколу додана фототаблиця з флешкартою (Т. 1 а. к. п.201-208);

Прокурор, вважаючи вину обвинуваченого доведеною достатніми доказами, що узгоджуються між собою, просив суд визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України 4 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

Захисник, не заперечуючи фактичних обставин кримінальних правопорушень, що встановлені в ході досудового і судового розслідування, вважає неправильною кваліфікацію дій обвинуваченого. Вказала, що 27 липня 2019 року проникаючи на подвір`я ОСОБА_6 у ОСОБА_4 умислу на таємне викрадення майна не було, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вислухавши у судовому засіданні прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілих, свідків та оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд з врахуванням вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для ухвалення остаточного процесуального рішення, та, з урахуванням вимоги закону, що жоден доказ не має наперед встановленої сили, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушення, повністю доведена в ході судового розгляду належними і допустимими доказами, і його дії кваліфікує :

за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне повторне викрадення чужого майна ОСОБА_7 на суму 3420 грн.,

за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне повторне викрадення майна ОСОБА_6 , на суму 1467 грн., поєднане з проникненням у інше приміщення

Окрім визнання самим обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні таємного викрадення чужого майна у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами, що узгоджуються між собою та поясненнями потерпілих, обвинуваченого та свідків щодо обставин злочину.

Так, наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, події злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_4 .

Твердження сторони захисту та обвинуваченого, що у ОСОБА_4 не було умислу на вчиненні крадіжки під час проникнення до подвір`я ОСОБА_6 , а тому потрібно виключити з кваліфікації - проникнення, суд вважає необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища. Вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні.

Зі змісту п. 22 вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України слідує, під сховищем слід розуміти певне місце чи територію,відведені для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, які мають засоби охорони від доступу до них сторонніх осіб (огорожа, наявність охоронця, сигналізація тощо), а також залізничні цистерни, контейнери, рефрижератори, подібні сховища тощо. Не може визнаватися сховищем неогороджена і така, що не охороняється, площа або територія, на яку вхід сторонніх осіб є вільним, а також та, що була відведена та використовується для вирощування продукції чи випасу тварин (сад, город, ставок, поле тощо).

З протоколу огляду місця події від 2 липня 2019 року, згідно якого місцем огляду є сарай, який розташований на подвір`ї домоволодіння АДРЕСА_2 вбачається, що сарай відокремлене приміщення, яке закривається дверима, і де постійно зберігався викрадений велосипед. Крім того, в ході судового слідства обвинувачений зазначив, що він перебуваючи на подвір`ї помітив в сараї велосипед і у нього виник умисел на вчинення крадіжки і саме з цією метою він проник до сараю.

З урахуванням викладеного, оцінивши вищенаведені докази та встановлені на їх підставі фактичні обставини в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони доводять винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення в межах обвинувачення, яке було підтримане прокурором, і кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ОСОБА_6 , вчиненого повторно, поєднаного з проникненням до іншого сховища.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Так, згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.50 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що останній на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, вчинив умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості та тяжким злочином, з корисливих мотивів.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання суд, визнає те, що ОСОБА_4 активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, потерпілі до останнього претензій не мають.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 942 грн. 06 коп.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: велосипед "Салют" з рамою сіро-синього кольору з номером рами НОМЕР_1 , який переданий під зберігальну розписку потерпілій - власниці ОСОБА_6 , -залишити в її розпорядженні, знявши арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.07.2019 року; велосипед "TITAN BLAST" з рамою чорно-зеленого кольору з номером рами НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку потерпілій - власниці ОСОБА_7 , - залишити в її розпорядженні знявши арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.07.2019 року.

На підставі зазначеного та керуючись ст. ст. 368-370, ч. 2,3 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі строком 1 (один) рік;

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили залишити тримання під вартою.

В строк відбуття покарання зарахувати строк тримання під вартою з моменту затримання, тобто з 03.03.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (Отримувач платежу: УК у Сумському районі/Сумський район Код отримувача: 37970621, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код бюджетної класифікації: 24060300, Рахунок отримувача: UA0018355, призначення платежу: Інші надходження (за проведення експертизи) судові витрати за проведення експертиз 942 грн. 06 коп.

Речові докази: велосипед "Салют" з рамою сіро-синього кольору з номером рами НОМЕР_1 , який переданий під зберігальну розписку потерпілій - власниці ОСОБА_6 , -залишити в її розпорядженні, знявши арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 29.07.2019 року; велосипед "TITAN BLAST" з рамою чорно-зеленого кольору з номером рами НОМЕР_2 , який переданий під зберігальну розписку потерпілій - власниці ОСОБА_7 , - залишити в її розпорядженні знявши арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.07.2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому, потерпілим та прокурору після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1