У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », подану адвокатом ОСОБА_2 , на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні за №0000398 від 09.07.2020,

встановив:

06.04.2021 адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого, в якій зокрема просить зобов`язати слідчого слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернутися до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про надання тимчасового доступу до документів з можливістю їх вилучення, а саме листа ІНФОРМАЦІЯ_2 №610/01-11 від 23.12.2019, документів, на підставі яких зазначений лист було видано, а також документів, які свідчать про процедуру погодження (візування) вищевикладеного листа структурними підрозділами або посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Обґрунтовуючи скаргу посилається на те, що 26.02.2021 Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області було отримано клопотання ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про звернення до слідчого судді з погодженим прокурором клопотанням про надання тимчасового доступу до вищевказаних документів з можливістю їх вилучення. Листом ІНФОРМАЦІЯ_4 за №2448/106/25/1-2021 від 02.03.2021 було повідомлено про розгляд даного клопотання та прийнято рішення надіслати запити в компетентні органи для отримання копій витребовуваних документів, вказано, що у випадку відмови буде ініційоване питання для отримання вищевказаних документів в порядку тимчасового доступу. Однак станом на сьогодні жодних процесуальних дій та рішень передбачених нормами КПК України слідчим ОСОБА_3 не вчинено. Посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України вказує, що бездіяльність слідчого триває з 30.03.2021.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального правопорушення, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Гарантоване ст. 55 Конституції України право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується шляхом встановлення порядку такого оскарження іншими нормативними актами.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Зокрема, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України параграф №1 ст. ст. 303-308 цього Кодексу.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

За п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Таким чином, відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 та п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя може зобов`язати слідчого вчинити певну дію, якщо слідчий зобов`язаний її вчинити у визначений КПК України строк.

Тож, з аналізу вказаних норм зрозуміло, що слідчий суддя не може зобов`язати слідчого вчинити певну дію, якщо строк її вчинення слідчим не визначений КПК України.

Як вбачається з матеріалів, доданих до скарги, 25.02.2021 представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 звернувся до слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 із клопотанням, в якому просив слідчого звернутися до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, про надання тимчасового доступу до документів ІНФОРМАЦІЯ_3 з можливістю їх вилучення. Вказане клопотання отримано ІНФОРМАЦІЯ_5 26.02.2021 й на таке слідчим ОСОБА_3 було надано відповідь 02.03.2021 за вихідним номером 2448/106/25/1-20/2021, в якому вказано, що в ході розгляду клопотання було прийнято рішення надіслати запити в компетентні органи для отримання копій витребовуваних документів, і у разі не отримання таких, буде ініційоване питання про отримання таких в порядку тимчасового доступу.

Так, ч. 1 ст. 220 КПК України регламентовано, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Як зазначалося вище, оскарженню в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України підлягає бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора у нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Тобто в розглядуваному випадку оскарженню може підлягати бездіяльність слідчого, яка полягає у ненаданні відповіді на клопотання заявника, подане в порядку ст. 202 КПК, в триденний строк.

Однак, проаналізувавши прохальну частину скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що представник ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », всупереч п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, звернувся до слідчого судді зі скаргою не на допущену слідчим бездіяльність відсутність розгляду слідчим клопотання, поданого в порядку ст. 202 КПК України, а щодо зобов`язання слідчого звернутися до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором, про надання тимчасового доступу до документів ІНФОРМАЦІЯ_3 з можливістю їх вилучення.

Згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

На стадії досудового розслідування, за приписами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, контроль за дотриманням прав, свобод та законних інтересів осіб у кримінальному провадженні здійснює слідчий суддя відповідно до його повноважень, який вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, як наголошується ч. 3 ст. 26 КПК України.

Тож, вимога заявлена представником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » розгляду, в порядку ст. 303 КПК України, слідчим суддею не підлягає, оскільки вирішення цього питання віднесено до компетенції безпосередньо слідчого, дізнавача та (або) прокурора при розгляді заявленого клопотання.

Окрім цього слідчий суддя зауважує, що абзацом 2 ч. 3 ст. 93 КПК України визначено, що оскарженню до слідчого судді підлягає постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій. При цьому клопотання про надання тимчасового доступу, відповідно до ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження, а не слідчою (розшуковою) дією.

Разом з тим, зверненню до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ передує збирання стороною обвинувачення доказів, зокрема шляхом витребування документів від органів публічної влади (ч. 2 ст. 93 КПК України). Вказане обумовлене тим, що під час розгляду такого клопотання, відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя, суд враховує можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Більш того, КПК України не регламентує строк на витребування документів чи відомостей, а тому розглядувана скарга є неприйнятною в силу положень п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді, згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Вказана стаття має на меті оптимізацію кримінального процесу в частині оскарження рішень слідчого, дізнавача чи прокурора, оскільки обмежує право оскарження певними часовими рамками, визначає підстави для повернення скарги та відмови у відкритті по ній провадження.

На вказаній стадії виклик до суду заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільця тимчасово вилученого майна не передбачено.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що слід відмовити у відкритті провадження за даною скаргою.

Керуючись ст. ст. 303-308, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_1 », подану адвокатом ОСОБА_2 , на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні за №0000398 від 09.07.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1