Справа № 761/7767/21
Провадження № 1-кс/761/5288/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0007248, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України-

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_7 про накладення арешту намайно у кримінальному провадженні №0007248, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що Слідчим відділенням ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007248 від 17 листопада 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 лютого 2021 року, під час проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, яку останній зберігав з метою збуту.
19.02.2021 за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 13:28 по 18:38 проведено санкціонований обшук квартири, в ході якого виявлено та вилучено:
- речовину рослинного походження зеленого кольору;
- банку з порошкоподібною речовиною білого кольору;
- пляшку з двома пігулками;
-мобільний телефон марки Nokia, без сім-карти IMEI: НОМЕР_1 ;
- мобільний телефон марки iPhone, IMEI : НОМЕР_2 з сім-карткою мобільного оператора Лайфселл, номер якої встановити не вдалось, через пошкодження сенсора;
- частину пластикової пляшки з залишками на внутрішній стороні та наперстком з речовиною рослинного походження.
- чотири мобільні телефони : два телефони марки Samsung, один марки «Meizu» та мобільний телефон марки iPhone, в заблокованому стані;
- пусті поліетиленові пакети та пристрій для дрібнення.
- 3 грошові купюри (купюра 500 гривень АД4652914, купюра 200 гривень УИ4094769, купюра 100 гривень МГ0104541);
- грошові кошти у розмірі 12 500 гривень;
- банку з порошкоподібною речовиною, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору, два поліетиленові пакети з порошкоподібною речовиною.
- 4 сліди папілярних візерунків, які були вилучені з поліетиленового пакету з речовиною рослинного походження.
19.02.2021 року вищевказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0007248 від 17 листопада 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.
Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання в частинні накладення арешту на грошові кошти у розмірі 12 500 гривень.
Так, наразі виникла необхідність у застосуванні з метою досягнення дієвості кримінального провадження, заходу забезпечення провадження у вигляді арешту майна.
Враховуючи та узагальнюючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, до моменту з`ясування всіх подій та обставин розслідуваного кримінального провадження виникла необхідність у накладенні арешту на майно, тимчасово вилучене під час проведення обшуку 19лютого 2021 року.
Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.
Так, слідчим відділенням ВП № 2 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007248 від 17 листопада 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Як убачається із матеріалів клопотання, накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно необхідно з метою збереження речових доказів, оскільки вилучені речі мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.
Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.
Постановою слідчого у кримінальному провадженні майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, визнано речовим доказом.
Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, тимчасово вилученого під час проведення обшуку, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речових доказів, що залишили на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.
Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна, тимчасово вилученого 19 лютого 2021 року під час проведення обшуку, а саме: речовини рослинного походження зеленого кольору; банки з порошкоподібною речовиною білого кольору; пляшки з двома пігулками; мобільного телефону марки "Nokia", IMEI: НОМЕР_1 , без сім-карти; мобільного телефону марки "iPhone", IMEI: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора Лайфселл; частини пластикової пляшки з залишками на внутрішній стороні та наперстком з речовиною рослинного походження; пусті поліетиленові пакети та пристрій для дрібнення; 3 грошові купюри: купюра номіналом 500 грн. - АД4652914, купюра номіналом 200 грн. - УИ4094769, купюра номіналом 100 грн. - МГ0104541; банки з порошкоподібною речовиною; поліетиленового пакету з речовиною рослинного походження зеленого кольору; двох поліетиленових пакетів з порошкоподібною речовиною; 4 слідів папілярних візерунків, які вилучені з поліетиленового пакету з речовиною рослинного походження.

Водночас, слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на чотири мобільні телефони: два телефони марки Samsung, один марки «Meizu» та мобільний телефон марки iPhone, в заблокованому стані, оскільки слідчим в клопотанні не наведено конкретних ідентифікуючих ознак даних пристроїв. Крім того, у клопотанні належним чином не доведено, що грошові кошти у розмірі 12 500 гривень,мають доказове значення у кримінальному провадженні №0007248 від 17 листопада 2020 року, у зв`язку з чим у цій частині клопотання слідчого не підлягає задоволенню

Керуючись статтями 2, 7, 8, 170-173, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання Слідчого СВ ВП №2 Шевченківського УП ГУНП у м.Києві старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про накладення арешту на вилучене під час обшуку майно у кримінальному провадженні №0007248, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.11.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені речі під час обшуку 19.02.2021 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- речовину рослинного походження зеленого кольору;

- банку з порошкоподібною речовиною білого кольору;

- пляшку з двома пігулками;

- мобільний телефон марки "Nokia", IMEI: НОМЕР_1 , без сім-карти;

- мобільний телефон марки "iPhone", IMEI: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора Лайфселл;

- частину пластикової пляяшки з залишками на внутрішній стороні та наперстком з речовиною рослинного походження;

- пусті поліетиленові пакети та пристрій для дріднення;

- 3 грошові купюри: купюра номіналом 500 грн. - АД4652914, купюра номіналом 200 грн. - УИ4094769, купюра номіналом 100 грн. - МГ0104541;

- банку з порошкоподібною речовиною;

- поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору;

- два поліетиленових пакети з порошкоподібною речовиною;

- 4 сліди папілярних візерунків, які вилучені з поліетиленового пакету з речовиною рослинного походження.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання, - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено 09 березня 2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1