Справа № 369/3124/21
Провадження №1-кп/369/1387/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2021 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0005193 від 03 вересня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, українця, громадянина України, який має вищу освіту, є приватним підприємцем, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України),
встановив:

Києво-Святошинським районним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 0005193 від 03 вересня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
До початку судового засідання, призначеного на 26 серпня 2021 року на адресу суду через канцелярію суду надійшло клопотання представника ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 в якому він просить надати йому можливість брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою систему відеоконференцзв`язку «EASYCON».

В обґрунтування наведеного зазначає, що на день розгляду провадження, а саме 26 серпня 2021 року, перебуває в іншому судовому засіданні поза межами Київської області.

Потерпілий ОСОБА_4 клопотання свого представника ОСОБА_7 підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Прокурор, обвинувачений та його захисник поклались на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши вказане клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі: 1) неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; 2) необхідності забезпечення безпеки осіб; 3) проведення допиту малолітнього або неповнолітнього свідка, потерпілого; 4) необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; 5) наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно ч. 2 ст. 336 КПК України суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

Окрім цього, з метою забезпечення реалізації положень ст. 336 КПК України та встановлення єдиного порядку роботи з технічними засобами відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання (кримінального провадження), Наказом Державної судової адміністрації України від 15 листопада 2012 року № 155 було затверджено Інструкцію про порядок роботи з технічними засобами відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції під час судового засідання (кримінального провадження), а також компетентними органами було проведено обладнання органів досудового розслідування, судів, установ попереднього ув`язнення та установ виконання покарань технічними засобами проведення дистанційного провадження у режимі відеоконференції.

Пунктом 1.2.1 вище вказаної Інструкції передбачено, що учасники судового процесу (кримінального провадження) можуть брати участь у процесуальних діях у режимі відеоконференції лише за наявності технічної можливості для її проведення у відповідних судах, державних органах чи установах.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції лише в разі наявності про це клопотання сторони. Питання участі в судовому засіданні сторони в режимі відеоконференції суд має право вирішувати з урахуванням всіх об`єктивних обставин, які складаються при розгляді справи, до початку певного судового засідання, в певному конкретному випадку.

Більше того, учасники судового процесу (кримінального провадження) можуть брати участь у процесуальних діях у режимі відеоконференції лише за наявності технічної можливості для її проведення у відповідних судах, державних органах чи установах.
Враховуючи наведене вище та з огляду на положення ст. 1 КПК України використання учасниками судового розгляду у кримінальному провадженні будь-яких власних технічних засобів для участі в судових засіданнях в режимі відеоконференції не передбачено та аналогія закону не допускається.

Разом з тим, клопотання має бути обґрунтованим причинами, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні, а також підтверджене відповідними доказами неможливості такої участі.

В свою чергу, представником потерпілого не долучено до клопотання та не обґрунтовано доказами жодної передбаченої ч. 1 ст. 336 КПК України підстави, за яких судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).

Суд зауважує, що при проведенні судового засідання в режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, з використанням власного облікового запису на платформах «EASYCON», реалізація положень ч. 4 ст. 336 КПК України є неможливою.

Аналогічна правовова позиція викладена в ухвалі Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26 жовтня 2020 року (провадження № 51-3620 км20, справа 644/11585/20).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника потерпілого ОСОБА_7 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції за його участі є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 336 КПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника ОСОБА_7 в інтересах потерпілого ОСОБА_4 про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EASYCON».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1