Справа № 682/1494/21
Провадження № 1-кп/682/138/2021
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000158 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Клепачі Шепетівського (Славутського) району Хмельницької області, громадянина України, українця, вдівця, який працює в СФГ «Клепачі», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 162 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 04.07.2021 близько 15.00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на територію господарства за адресою: АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_5 . Надалі, скориставшись тим, що двері до житлового будинку не були зачинені на замок, без згоди та будь-якого дозволу власниці будинку, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, яка гарантує кожному недоторканість житла та не допускає проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше, як за вмотивованим рішенням суду, діючи умисно, протиправно, відчинив вхідні двері, і з метою відпочити, незаконно проник до житлової кімнати будинку, де був помічений дочкою ОСОБА_6 , та вийшов з будинку лише після її неодноразових вимог залишити будинок, чим порушив право на недоторканість житла власниці будинку ОСОБА_5 .

Надалі, цього ж дня, біля 19.00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без будь-якого дозволу власниці будинку, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України, діючи умисно, протиправно, відчинив вхідні двері, і з метою відпочити, повторно незаконно проник до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де був помічений дочкою потерпілої ОСОБА_6 та вийшов з будинку лише після її неодноразових вимог залишити будинок, чим порушив право недоторканості житла власниці будинку ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення із потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 , прокурор підтримали угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.

29.07.2021 року потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, підтвердив обставини його вчинення.

Потерпіла підтвердила факт примирення з обвинуваченим.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України - у виді обмеження волі на строк 3 роки. Згідно ст. 75, ч. 1 п. 1, 2 ст. 76 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та покласти обов`язки, згідно яких останній зобов`язаний періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.

Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 162 КК України, який відноситься до кримінального проступку, та з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 29.07.2021 року у кримінальному провадженні № 0000158.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити покарання у виді обмеження волі строком 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання встановивши іспитовий строк 1 рік.

На підставі ст. 76 ч. 1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1