печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна Комунального концерну «Центр комунального сервісу» на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0002283 від 28.10.2019 року,-
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна Комунального концерну «Центр комунального сервісу» на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області у кримінальному провадженні №0002283 від 28.10.2019 року, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, під час проведення обшуку 17.12.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2020 року, справа №757/52649/20-к, за адресою: м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8, а саме: моноблоку «ASUS» s/n НОМЕР_1 .

Просила повернути вилучене майно, оскільки слідчим суддею в ухвалі про надання дозволу на проведення обшуку дозвіл на вилучення вказаних речей не надавався. У той же час, вони не можуть мати значення речового доказу у кримінальну провадженні, оскільки не відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, тому це майно набуло статусу тимчасово вилученого.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, скаргу підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність слідчого на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України у місті Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002283 від 28.10.2019 року.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2020 року, справа № 757/52649/20-к, надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8, де фактично знаходиться КК «Центр комунального сервісу» (), з метою виявлення та вилучення речей, предметів та документів, що мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

У вказаній ухвалі слідчим суддею визначений конкретний перелік майна, яке підлягало відшуканню та вилученню.

Так, під час проведення обшуку 17.12.2020 року вилучені речі, про повернення яких просить представник власника майна, а саме моноблоку «ASUS» s/n НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч. ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Разом з тим, слідчим суддею, встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 01.12.2020 року, справа №757/52649/20-к, якою надано дозвіл на проведення обшуку, прямо вказано майно, зокрема комп`ютерна техніка, що підлягають вилученню, яку у скарзі адвокат просить слідчого суддю повернути.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене під час обшуку майно не є тимчасово вилученим у розумінні ч. 7 ст. 236 КПК України, а відтак скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна Комунального концерну «Центр комунального сервісу» на бездіяльність уповноваженої особи Головного слідчого управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0002283 від 28.10.2019 року - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1