Справа № 446/301/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2021 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження від 01.02.2021 за №0000020 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зубів Міст Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодружений, з базовою загальною середньою освітою, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 31.01.2021 об 11.00 год. перебуваючи в житловому будинку, яким володіє ОСОБА_6 , та розташований по АДРЕСА_2 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та керуючи ними, достовірно знаючи та розуміючи, що вказане майно перебуває у власності іншої особи і є чужим для нього, шляхом застосування насильства до ОСОБА_5 , яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого, умисно завдавши останньому декілька ударів кулаками в обличчя та ударів ногами по тулубу, як наслідок спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості, та відкрито заволодів майном останнього, а саме, мобільним телефоном марки «Nokia» моделі 1616-2, чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 235 грн (двісті тридцять п`ять гривень) у якому містилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар», вартістю 50 грн (п`ятдесят гривень) та залишив вказане приміщення. Вищевказаним злочинним діянням ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 285 грн (двісті вісімдесят п`ять гривень).
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав у повному обсязі. Пояснив, що дійсно 31.01.2021 вживав алкогольні напої у житловому будинку, яким володіє ОСОБА_6 , після чого заснув, коли проснувся зранку побачив, що у нього пропали гроші та сигарети. Потерпілий ОСОБА_5 також перебував у житлову будинку, ОСОБА_4 його вдарив в лице і забрав в нього телефон. Вказав, що шкодує про вчинене, телефон віддав в поліцію.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 31.01.2021 пішов до ОСОБА_6 переночувати, де був ОСОБА_4 , який побив його і забрав телефон.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, здійснивши допит у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та матеріали щодо речових доказів, процесуальних витрат, суд дійшов висновку, що при встановлених обставинах вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що він відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, неодружений.

Суд також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 та враховує встановлені органом пробації середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик його небезпеки для суспільства, а також можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно обрати в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до наслідків вчиненого, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальних витрат у справі немає.

Цивільного позову не було пред`явлено.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01.02.2021, на мобільний телефон марки «Нокія», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 вилучений 31.01.2021 протоколом огляду місця події, який добровільно надав ОСОБА_4 для використання його як допустимого доказу у кримінальному провадженні №0000020 від 01.02.2021 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

На підставі ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України - повернути власнику.

Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (роки) та з покладенням на нього відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти вказаний орган про зміну місця проживання.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 01.02.2021, на мобільний телефон марки «Нокія», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокія», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення;

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1