ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1458/16-к Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження № 11-кп/819/316/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

Секретарі ОСОБА_5

З участю прокурора ОСОБА_6

Обвинуваченого ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8

Перекладача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду кримінальне провадження №0000819 за апеляційною скаргою прокурора та апеляційною скаргою з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2019 року, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровськ, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

в с т а н о в и л а:
Вказаним вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 22 листопада 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст.115 КК України, і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з поміщенням для відбування покарання до кримінально - виконавчої установи закритого типу. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з 27 лютого 2016 року. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 27 лютого 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 обраний у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

23 червня 2020 року колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду вказаний вирок відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання скасовано та ухвалено новий вирок, яким призначено ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі.

Постановою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 28 січня 2021 року скасовано вирок Херсонського апеляційного суду від 23 червня 2020 року відносно ОСОБА_7 та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28 березня 2021 року включно.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 17 березня 2021 року, обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, строком на 60 днів, тобто до 15 травня 2021 року, включно.
12 травня 2021 року, в ході апеляційного розгляду, прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів.

Своє клопотання прокурор обґрунтовував тим, що апеляційний розгляд триває, є необхідність у виклику свідка, та дослідженні письмових доказів. Поруч із цим, ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не зменшились та продовжують існувати, а саме: ризик переховування від суду та вчинення нового злочину.

Заслухавши суддю доповідача, прокурора, захисника, обвинуваченого, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При цьому, Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України", рішенні від 29 вересня 2011 року у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України", що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до ст.29 Конституції України право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідно до ст.183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений положеннями статті 199 КПК України, згідно з якою слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлений під час обрання запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Визначальними при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу є також відомості, передбачені ст.178 КПК України, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого п. 13 ч. 2 ст.115 КК України, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі.

При цьому суд апеляційної інстанції також враховує наступні обставини, а саме: характер злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , дані про особу обвинуваченого, який характеризується негативно, не працевлаштований, перебуває на обліку у лікаря психіатра, сім`ї та утриманців не має, тобто міцних соціальних зв`язків, які б стримували його від ухилення від суду, не має, раніше неодноразово судимий в тому числі за вчинення злочину передбаченого ст.115 КК України, та за тяжкі злочини проти власності із застосуванням насильства, новий злочин вчинив в період не знятої та не погашеної у встановленому законом порядку судимості, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень та його підвищену суспільну небезпечність.

З огляду на вказані відомості, що характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку про наявність існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, перебуваючи на свободі, він може вчинити активні дії щодо переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні і наведеним ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.331, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, тобто до 10 липня 2021 року, включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4