Справа № 947/4044/21
Провадження № 1-кс/947/5191/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.04.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001193 від 13.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.149 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001193 від 13.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 та ч. 3 ст. 149 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, переслідуючи корисливу мету, вирішив зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Республіки Франція в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Республіки Франція з проханням надати їм правовий статус біженців, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Республіки Франції, що відповідно до законодавства Республіки Франція призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця.
Так, вкінці вересня 2020 року ОСОБА_5 , виконуючи роль вербувальника, прибув до с. Сінне Подільського району, Одеської області, де зустрівся з ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що останній перебуває в уразливому стані, запропонував ОСОБА_6 отримати грошові кошти в сумі 250 євро за поїздку до Республіки Франція. В подальшому, в кінці жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 про необхідність прибуття до м. Балта Одеської області, звідки ОСОБА_5 продовжуючи реалізацію злочинного плану 30.10.2020 разом із потерпілим вирушив потягом до Республіки Франція.

Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_5 в період часу з 30.10.2020 по 17.11.2020, ОСОБА_6 перебуваючи в м. Мелен Республіки Франція, звернувся до компетентних держаних органів із заявою про отримання ним статусу біженця під вигаданою ОСОБА_5 легендою та отримав банківську картку, призначену для нарахування грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_5 відібрав у потерпілого, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.

В рамках вказаного кримінального провадження, 19.04.2021 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , вході якого було виявлено та вилучено майно відповідно до переліку, зазначеному в протоколі обшуку від 19.04.2021 року.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна, з метою забезпечення збереження вилучених в ході вищевказаного обшуку речей, враховуючи, що вищеперераховані предмети, які вилучені в ході обшуку містять на собі сліди вчиненого правопорушення, використані як засоби вчинення кримінального правопорушення та мають значення речових доказів по кримінальному провадженню.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Відповідно до рапорту слідчого власник майна належним чином повідомлений про дату розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 19.04.2021 року вищевказане майно визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Суворовської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001193 від 13.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч.3 ст.149 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мисливську рушницю (двоствольна) «ІЖ» 16 калібру, 1957 р., серійний номер № НОМЕР_1 , вилучену під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1