Справа №613/249/21 Провадження № 1-кс/613/121/21
УХВАЛА
1 квітня 2021 року м.Богодухів
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Золочів, Золочівського району Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не судимого, працюючого електромонтером Харківського ВРЕМ ХВЕМ АК «Харківобленерго», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-
Так, 29 грудня 2020 року близько о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знаходячись на вулиці поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході неприязних відносин до ОСОБА_8 , розпочатих на ґрунті виниклих ревнощів, наніс останньому не менше 3 ударів тупим твердим предметом з обмеженою циліндричною поверхнею шириною близько 4,6-5 см. по тулубу та кінцівкам, спричинивши згідно висновку експерта №12/3-3л/21 від 17 березня 2021 року тілесні ушкодження у вигляді 3 синців з садном та забитими ранами під кров`яними корками на задній поверхні лівого плечового суглобу та в верхній третини спини; обширні смугасті садна вздовж правої та лівої передньо-бокових поверхонь тулубу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; вивих лівого плеча; закритий повний косий перелом диафізу лівої плечової кістки; садно на внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, які відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 впав на землю та ОСОБА_6 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, усвідомлюючи, що від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помре та бажаючи настання таких наслідків, наніс по голові ОСОБА_8 , а саме в ліву тім`яно-потиличну ділянку, ділянку лівої вушної раковини, потиличну ділянку в центрі, не менше 3 ударів тупим твердим предметом з обмеженою циліндричною поверхнею шириною близько 4,6-5 см., спричинивши згідно висновку експерта №12/3-3л/21 від 17 березня 2021 року тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми у вигляді лінійного ізольованого перелому потиличної кістки, напівкільцеподібного перелому основної кісті навколо великого потиличного отвору, крововиливу під основну кістку, дифузного субарахноідального крововиливу правої долі мозочку, набряка-набухання речовини головного мозку з осередковими периваскулярними крововиливами в речовині мозку, з наявністю забитої рани в лівій тім`яно -потиличної області з масивним розшаровуючим крововиливом в м`які покрови голови, забиту рану лівої вушної раковини з крововиливом в м`які покрови голови; крововилив в потиличній ділянці з переходом на задню поверхню шиї, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер.
Відповідно до висновку експерта №12/3-зл/21 від 17 березня 2021 року, причиною смерті ОСОБА_8 стала відкрита черепно-мозкова травма, яка ускладнилася набряком-набуханням головного мозку, що за ступенем тяжкості має ознаки тяжкого тілесного ушкодження, як небезпечного для життя.
Усвідомлюючи, що ОСОБА_8 ознак життя не подає та помер, з метою приховування трупу ОСОБА_8 та скоєного ним злочину, поклав тіло останнього до багажного відділення автомобілю марки «ЗАЗ» моделі «110307-42» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 та яким ОСОБА_6 користувався, та покинув місце вчинення злочину, після чого вивіз тіло ОСОБА_8 до сміттєзвалища, розташованого поблизу смт.Золочів Богодухівського району Харківської області.
Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
5 січня 2021 року, за підозрою у скоєнні вказаного вище кримінального правопорушення ОСОБА_6 був затриманий та йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
6 січня 2021 року слідчим суддею Золочівського районного суду Харківської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 березня 2021 року.
У подальшому, 25.03.2021 ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, постановою керівника Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області строк досудового розслідування продовжено до 05 квітня 2021 року.
04 березня 2021 року ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області відносно ОСОБА_6 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 05 квітня 2021 року.
30 березня 2021 першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури погоджено клопотання про продовження строку досудового розслідування до 5 місяців, тобто, до 05 червня 2021 року.
В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що у даному кримінальному провадженні виконано великий обсяг слідчих дій, спрямованих на отримання та перевірку доказів. Разом з тим закінчити досудове розслідування у строк до 5 квітня 2021 року немає можливості, у зв`язку з особливою складністю провадження та необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій. Так, у провадженні необхідно додатково допитати підозрюваного, провести слідчий експеримент за участі підозрюваного, за результатами якого призначити додаткову судово-медичну експертизу щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , звернутися до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до інформації про зв`язок кінцевих обладнань споживачів телекомунікаційних послуг, а саме по мобільному телефону потерпілого ОСОБА_8 , виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр і вручити їх підозрюваному.
Як зазначає слідчий, результати проведення вказаних слідчих дій мають суттєве значення для встановлення усіх обставин кримінального провадження та можуть бути використані під час судового розгляду, однак їх отримання потребує додаткового часу строком не менш два місяці.Без проведення даних слідчих дій не можливо встановити обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України: винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення та інші; та прийняти одного з рішень, передбачених ч.2 ст.283 КПК України.
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 спливає 05 квітня 2021 року, вищевказані процесуальні дії на думку слідчого можливо провести і завершити до 05 червня 2021 року.
Крім того, слідчий вказує на те, що по кримінальному провадженню маються наступні ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що: 1) підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; 4) вчинити інше кримінальне правопорушення.
В обґрунтування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або/та суду слідчий зазначає наступне.
ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, максимальна санкція якого є 15 років позбавлення волі. Тяжкість покарання за злочин, що інкримінується ОСОБА_6 і перебування останнього на волі може спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування.
Крім того, на даний час встановлено, що ОСОБА_6 розлучений, та не має сім`ї, що може свідчити про відсутність тісних соціальних зв`язків у підозрюваного, у зв`язку з чим останній може прийняти міри щодо переховування.
У зв`язку з чим, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування і суду.
В обґрунтування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК, України а саме того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, яке мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення слідчий зазначає слідуюче.
На даний час, в ході розслідування конкретно не встановлено знаряддя вчинення ОСОБА_6 злочину, тому є усі підстави вважати, що місце перебування знаряддя злочину відомо лише підозрюваному, який зацікавлений в невстановлені його місця перебування, тому перебування останнього на волі надасть йому можливість знищити, сховати або спотворити зазначене знаряддя вчинення злочину.
В обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні слідчий вказує наступне.
На даний час повідомлення ОСОБА_6 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, обґрунтовується зібраними в ході досудового розслідування доказами.
Крім того, ОСОБА_6 , знаходячись на свободі, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та здійснювати фізичний та психологічний тиск відносно останніх.
Одночасно, чинний КПК України вимагає здійснення судом безпосереднього допиту свідків при судовому розгляді кримінального провадження, в свою чергу перебування ОСОБА_6 на волі, наддасть можливість останньому вплинути на свідків, з метою зміни ними показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що унеможливить в подальшому стороні обвинувачення належним чином виконати покладені ст.2 КПК України завдання кримінального провадження та у суді довести обставини, що інкримінуються ОСОБА_6 .
В свою чергу, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти спробам підозрюваного вчинити дані дії.
В обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий зазначив наступне.
ОСОБА_6 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Викладене свідчіть про наявність у ОСОБА_6 схильності до вчинення злочинів поєднаних з насильством, а застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти спробам підозрюваного вчинити дані дії.
Враховуючи вищевикладене, слідчий зазначає, що наявність вказаних ризиків, дають підстави продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки в даному випадку є неможливе застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застави, особистої поруки, або особистого зобов`язання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, вказуючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині не визнав, заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що має матір похилого віку, брата інваліда, дітей, просив обрати більш м`який запобіжний захід. Повідомив про скоєння відносно нього насильства працівниками поліції під час затримання, зазначив, що вночі до нього постукали у вікно, він відчинив двері, його схопили, наділи кайданки, відібрали мобільний телефон, «тиснули» на нього, хоча опору він не чинив. Затримання проводили працівники поліції та заяву про скоєння ним вбивства, датовану 05.01.2021 року він писав особисто, але під психологічним тиском працівників поліції на нього та його сім`ю. Заяву писав під диктовку працівника поліції. Періодичні нагадування працівника поліції про те, що в нього є троє дітей, він сприймав як можливе скоєння відносно них протиправних дій.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив суд обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням вартою у виді цілодобового домашнього арешту. Вважав підозру необґрунтованою та відсутніми вказані в клопотанні ризики. Повідомив про вчинення відносно підозрюваного під час затримання насильства.
Слідчий суддя вислухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника підозрюваного, дослідивши Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали клопотання в їх сукупності, приходить до слідуючого.
Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Так, відповідно до вимог п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Частина 3 статті 199 КПК України закріплює, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину) свідчить про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого ОСОБА_6 злочину, можливість незаконного впливу на свідків, беручи до уваги той факт, що на даний час, в ході розслідування конкретно не встановлено знаряддя вчинення підозрюваним злочину, у зв`язку з чим перебування останнього на волі надасть йому можливість знищити, сховати або спотворити зазначене знаряддя вчинення злочину.
Крім того, суд враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Водночас, розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Метою продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на понятих, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При розгляді питання доцільності продовження строку тримання підозрюваного під вартою, суд враховує наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим в кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 .
Строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 05.04.2021, однак, досудове розслідування неможливо закінчити у зазначений строк.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність вказаних вище ризиків, що могло б слугувати підставою для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Враховуючи сукупність обставин, а саме: даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, працює, має неповнолітніх дітей, які проживають окремо із матір`ю та повнолітнього сина, який проживає разом з ним, підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, максимальна санкція якого є 15 років позбавлення волі, що може спонукати його переховуватись від органів досудового розслідування та суду, той факт, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, яке мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та здійснювати фізичний та психологічний тиск відносно останніх, слідчий суддя не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а тому залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк тримання під вартою без можливості внесення застави до 30 травня 2021 року включно, вважаючи жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, таким, що не може запобігти вищевказаним ризикам.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Оскільки ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, який спричинив загибель людини, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави.
Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, зважаючи на повідомлення підозрюваного щодо застосування відносно нього під час його затримання та написання заяви від 05.01.2021 року насильства та психологічного тиску з боку працівників поліції, вважає за потрібне доручити органу досудового розслідування провести перевірку фактів застосування недозволених методів проведення досудового розслідування до підозрюваного, виходячи з наступного.
Положеннями п.2ч.6ст.206 КПК України передбачено, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади,державній установі(орган державної влади,державна установа,яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб),слідчий суддя фіксує таку заяву та доручає відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.216 КПК України слідчі органів державного бюро розслідувань здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень вчинених зокрема працівниками правоохоронного органу.
Керуючись ч. 4 ст. 83, ст. 206, ст. 331,ст.ст. 371- 372 КПК України, слідчий суддя,-
Запобіжний захід у відношенні підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити до 30 травня 2021 року включно, з подальшим його утриманням в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя