Справа № 243/737/21
Провадження № 1-кп/243/442/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янська Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, офіційного не працюючого, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до рішення Слов`янського міського суду Донецької області від 21.03.2005 по справі №2-1947-2005 ОСОБА_5 повинен сплачувати на користь ОСОБА_4 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.03.2005 року та до досягнення дитини повноліття.

Однак, ОСОБА_5 з 22.05.2018 року по листопад 2018 року, з квітня 2019 року по 26 січня 2021 року будучи фізично здоровою особою, достовірно знаючи про обов`язок сплати аліментів на утримання своєї дитини, всупереч ст. 51 Конституції України відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, участь в утриманні дитини не приймав, виплату аліментів не здійснював, жодних виплат в рахунок сплати аліментів не зробив. Участі у вихованні дитини не приймав та ніякої допомоги не надавав.

Крім того, за період виникнення заборгованості офіційно не працевлаштовувався, заходів до пошуку роботи не вжив, до центру зайнятості населення не звернувся, що призвело до виникнення заборгованості станом на 26 січня 2021 року у сумі 58483,00 гривень, що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений визнав повністю свою вину у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та пояснив, що дійсно за рішенням суду від 2005 року зобов`язаний сплачувати аліменти на користь потерпілої на утримання їх сина. Але аліменти своєчасно не сплачував, має заборгованість у розмірі 58483 грн. Щиро розкаявся та просив суд суворо його не карати.

Враховуючи свідчення обвинуваченого, його повне визнання своєї винуватості, а також те, що він не оспорює фактичні обставини справи, зазначені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, і не наполягає на дослідженні інших доказів по справі, то у відповідності до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчинені.

Згідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні суд з`ясував, що обвинувачений та потерпіла правильно розуміють зміст вказаних обставин, обвинувачений добровільно визнає себе винним у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Суд роз`яснив обвинуваченому та потерпілій, що погодившись на визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, він, потерпіла, і прокурор будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки сторони та учасники вважають, що фактичні обставини кримінального провадження доведені зібраними доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доведеними.

До таких фактичних обставин відносяться обставини, щодо дати, часу, місця, способу здійснення злочину, форми вини, заподіяної шкоди.

Досліджена у судовому засіданні правова кваліфікація кримінального правопорушення, відповідає дійсним обставинам скоєного діяння.

На підставі викладеного, суд визнає доведеним винуватість обвинуваченого у скоєні інкримінованого йому кримінального проступку і кваліфікації його дій за ч. 1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд приймає до уваги ті обставини, що обвинувачений не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, офіційно не працює, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває, характеризується за місцем проживання посередньо, враховує конкретні обставини правопорушення, тому суд вважає, що перевиховання обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання у виглядів громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлений, процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-370, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту реального виконання ним покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Вирок може бути оскаржений до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складений в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1