У Х В А Л А
про призначення справи до судового розгляду

11 листопада 2020 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судового засідання № 1 в м. Біла Церква Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001505 від 14.04.2020 відносно:

ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, по якому призначено підготовче судове засідання на 11.11.2020,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник-адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою.
До судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло кримінальне провадження за Єдиним номером № 0001505 від 14.04.2020 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою суду від 03.11.2020 за вищевказаним кримінальним провадженням призначено підготовче судове засідання на 11.11.2020 на розгляд у якому винесено питання регламентовані статтями 314-316 КПК України.
Позиція сторін та інших учасників.
Сторони кримінального провадження з боку обвинувачення та захисту вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.
Прокурором на виконання вимог ч. 3 ст. 315 КПК України заявлене клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 терміном на 60 днів, враховуючи наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які продовжують існувати, оскільки останній раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив та перебуваючи на іспитовому терміні знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Також, в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області перебувають декілька обвинувальних актів за обвинуваченням ОСОБА_3 за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Крім цього, ОСОБА_3 не працевлаштувався, постійного джерела доходів не має, не одружений, утриманців не має, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, тому останній з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду та вказане дає підстави вважати, що ОСОБА_3 схильний до вчинення нових кримінальних правопорушень. Крім того є підстави вважати, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останньому відомо місця проживання та можливого перебування свідків, які надавали показання в ході досудового розслідування про відомі їм обставини вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_3 . Також, під час досудового розслідування не було встановлено місця та особу в якої ОСОБА_3 придбавав особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс та психотропну речовину, обіг якої обмежено - амфетамін. Також не вдалося можливим на даний час встановити коло осіб, яким ОСОБА_3 незаконно збував особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс та психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, а тому останній може перешкоджати кримінальному провадженню.
Обвинувачений вважав, що клопотання прокурора може бути вирішено на розсуд суду, але заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник в судовому засіданні просив обрати обвинуваченому інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001505 від 14.04.2020, вважає, що згідно зі статтями 315, 316 КПК України, справа підлягає призначенню до судового розгляду, з огляду на таке.
Під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.
Отже суд вважає, що підстав для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України немає.
Підстав для закриття провадження немає. Обвинувальні акти складені відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.
Серед іншого, визначено, що судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, судом одноособово, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
Так, у підготовчому судовому засіданні, відповідно до положень ч. 2 ст. 318, пунктів 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.
Тим самим, підготовка до судового розгляду є завершеною.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
При визначенні строку проведення судового розгляду суд враховує положення статей 28, 316 КПК України.
Враховуючи, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно обвинуваченого, вислухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали судового провадження, приходить до наступного.
Так, строк тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 23.11.2020, розглянути справу по суті до вказаної дати не представляється можливим, тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченому.
Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, дані про його особу, а саме враховуючи, що останній неодружений, не має утриманців, раніше судимий, що дає підстави вважати, що обвинувачений може мати намір уникати суду та кримінальної відповідальності, а також враховуючи, що ОСОБА_3 перебуваючи на іспитовому терміні продовжив вчиняти нові умисні злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та в Білоцерківському міськрайонному суді Київської області перебувають декілька обвинувальних актів за обвинувачення ОСОБА_3 за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що свідчить про обґрунтованість ризику про продовження ОСОБА_3 вчиняти кримінальні правопорушення. Крім того є підстави вважати, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки останньому відомо місця проживання та можливого перебування свідків, які надавали показання в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, але не були допитані в судовому засіданні, що дає підстави вважати про обґрунтованість ризику, що ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім цього відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до пунктів 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177, ст. 178 КПК України, які враховував суд при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на сьогодні не зменшилися, а саме ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, усі докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення, захисту, у цей час судом не дослідженні, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд вважає, що обставини регламентовані пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними.
При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі, доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені, самі по собі, навіть, при їх дійсній наявності, не можуть бути такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 зазначеного Кодексу, у цій ситуації, так як є доведеною наявність обставин визначених ст. 177 КПК України.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п. п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ч. 3 ст. 315 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 повинен бути продовжений на 60 днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001505 від 14.04.2020 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на 23.11.2020 о 09.30 год.

В судове засідання викликати прокурора захисника, обвинуваченого.

Кримінальне провадження розглядати одноособово.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України продовжити на 60 днів по 09.01.2021 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала суду щодо продовження строку дій запобіжних заходів підлягає окремому оскарженню обвинуваченим до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду в іншій частині оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

СуддяОСОБА_1