У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4827/21

№ 1-кс/183/880/21

20 липня 2021 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Новомосковського районний відділу поліції головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню №0000438 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільне, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 21.10.2008 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст.162 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки,

- 28.12.2009 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки,

- 29.05.2012 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбутий термін 3 роки 1 місяць за вироком від 28.12.2009 року, до відбуття покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі. 09.07.2014 р. звільнений з Жовтоводської ІК Дніпропетровської області №26, визначення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 01.07.2014 ст. ЗУ «Про амністію» від 2014 року, невідбутий термін 3 роки 6 місяців 12 днів,

- 22.09.2018 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 2 роки.

- 20.12.2018 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 297, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном 3 роки
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме в тому, що 17 липня 2021 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився разом із ОСОБА_7 неподалік будинку АДРЕСА_2 , де останні разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на ґрунті того, що ОСОБА_7 раніше був помічений у спілкуванні із співробітниками поліції. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник прямий умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 приблизно о 15 годині 05 хвилин, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно наніс 3 удари правою рукою по голові ОСОБА_7 , від чого останній впав на спину, а ОСОБА_4 , сівши на ноги ОСОБА_7 , завдав йому ще 5 ударів ліктями та 5 ударів кулаками обох рук в область живота, після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення та пішов додому. Своїми умисними противоправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді розриву брижі товстого кишечника, внутрішньочеревної кровотечі, травми ободової кишки, від яких останній помер на місці вчинення злочину.
Слідчій в клопотанні зазначає, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п. 1, п.5, ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно нього неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів.
Прокурор підтримала заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на її думку наявні ризики передбачені п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджені та вважає не можливим застосувати інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, просить застосувати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_6 вказала, що ОСОБА_4 проживає з матір`ю, яка хворіє, їй потрібна допомога, вважає за можливе застосувати ОСОБА_4 цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.
Відомості про кримінальне провадження за №0000438 від 17 липня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
20 липня 2021 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, слідчий суддя вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, крім того, вчинив злочин в період звільнення від відбування покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 вересня 2018 р., враховуючи вищевикладене, усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення та перебуваючи на свободі, ОСОБА_4 , матиме реальну можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя не встановив наявність ризику передбаченого п.1, ч. 1 ст. 177 КПК України, на які слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку слідчого судді це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризики для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, слідчий суддя врахувати не може.

Наявність ризику щодо запобігання спробам ОСОБА_4 щодо можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, який доведений слідчим, дає слідчому судді беззаперечні підстави для застосування самого суворого запобіжного заходу : тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України. Слідчий суддя встановив, що слідчий довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, слідчий суддя вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

Також суд враховує можливі соціальні наслідки, у разі відмови у застосуванні такого запобіжного заходу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, віднесеного до категорії тяжких злочинів.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 20 липня 2021 р., він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, тому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розміру застави в кримінальному провадженні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив :

застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 16 вересня 2021 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1