Справа № 279/6821/19 У Х В А Л А
"26" березня 2021 р.
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст.ст. 187 ч.1,187 ч.2,185 ч.3,185 ч.2 КК України, який утримується у слідчому ізоляторі при державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8) на підставі ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 03.12.2020 року про переведення із арештного дому, з кінцевим строком утримання до 26.03.2021 року.
Прокурором подано клопотання про обрання обвинуваченому на час судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Дане клопотання мотивовано необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст.177 ч.1 п.1,3,4,5 КПК України.
Обвинувачений та його захисник проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечили, посилаючись на те, що доказів існування ризиків прокурором не представлено, клопотання прокурора не обґрунтоване, ОСОБА_6 має хвору матір, яка не може працювати та потребує догляду, до арешту він працював, від будь-яких органів не переховувався, впливу на учасників судового розгляду не здійснював. Клопотали про зміну запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, при цьому будь-яких письмових доказів на підтвердження обставин, зазначених в судовому засіданні, суду надано не було.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
У відповідності до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу, наявність родини й утриманців, репутацію та майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
До того ж, при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Водночас «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, в тому числі тяжких, за один з яких передбачено покарання на строк до десяти років із конфіскацією майна, що відповідно до ст.183 ч.2 п.4 КПК України дає можливість застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, законних джерел для існування не має, не припинили існувати та не зменшились ризики того, що він може переховуватися від суду та змінювати місце проживання, зникнути від суду, розуміючи те що може бути засуджений до реальної міри покарання, тривалий час перебував у розшуку, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам, та може вплинути на його явку до суду.
Аналізуючи наведене, суд вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 доцільним є на час судового провадження обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до положень ст.183 ч.4 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, тому розмір застави судом не визначається.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.183,196,197,331 КПК України, Законом України про внесення зміни до пункту 20-5 розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (СОVID-19), суд -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Обрати на час судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 24.05.2021 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її оголошення (отримання обвинуваченими копії).

Суддя: ОСОБА_1