ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/38/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/119/21 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2021 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8

представника ДУ Центр пробації в Тернопільскій області ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на хвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженої ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року звільнено засуджену ОСОБА_8 від відбування додаткового покарання на не відбутий строк 5 (п`ять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів, призначеного вироком Зборівського районного суду від 11 вересня 2015 року та вироком апеляційного суду Тернопільської області від 06 березня 2017 року у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій.

Звільняючи ОСОБА_8 від відбування додаткового покарання, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що засуджена фактично відбула не менше двох третин строку додаткового покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, що узгоджується з приписами ст.81 КК України.

В апеляційні скарзі прокурор Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 вважає ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року відносно ОСОБА_8 незаконною і такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням судом закону про кримінальну відповідальність.

Зазначає, суд першої інстанції не врахував, що злочин, за вчинення якого була засуджена ОСОБА_8 , згідно ч.5 ст.12 та примітки до ст.45 КК України відноситься до категорії корупційних тяжких злочинів, а частиною 3 статті 81 КК України передбачено можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за корупційний нетяжкий злочин.

Оскільки ОСОБА_8 засуджена за вчинення корупційного тяжкого злочину, то правових підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, на думку апелянта, у суду не було.

Також звертає увагу, що ОСОБА_8 не відшкодувала завдану злочином матеріальну шкоду і це не було враховано судом при ухваленні рішення.

Просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання засудженої ОСОБА_8 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволення клопотання захисника засудженої адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання.

Захисник засудженої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора та вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про наявність законних підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від подальшого відбування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Вказує, що на засуджену ОСОБА_8 , при вирішення питання про умовно-дострокове звільнення не поширюються приписи ст.81 КК України щодо корупційних злочинів, оскільки вони встановлені законодавцем вже після вчинення ОСОБА_8 злочинів, за які вона була засуджена і це підтверджується правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа №663/537/17, провадження №13-31кс18) .

На думку захисника, не заслуговують на увагу доводи прокурора про необхідність відшкодування майнової шкоди засудженою для застосування положень ст.81 КК України, оскільки ця обставина не є визначальною при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення. .

Просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Крменецького районного суду від 08.02.2021 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від додаткового покарання; думку захисника ОСОБА_7 , засудженої ОСОБА_8 та представника органу пробації ОСОБА_9 , які заперечили відносно задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали справи та обговоривши наведені в апеляції доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, вироком Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2015 року ОСОБА_8 засуджено за ч.3ст.191 КК України до 5 років позбавлення волі із позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном 2 роки.

Вироком апеляційного суду Тернопільської області від 06 березня 2017 року вирок Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2015 року в частині призначеного покарання скасовано та постановлено новий яким ОСОБА_8 призначено покарання за ч.3 ст. 191 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 2 роки.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 липня 2019 року задоволено клопотання ДУ Зборівська виправна колонія 63 та спостережної комісії Збаразької райдержадміністрації Тернопільської області і на підставі ст.81 КК України ОСОБА_8 умовно-достроково звільнено від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі на 23 дні не відбутої частини покарання, призначеного вироком апеляційного суду Тернопільської області від 06 березня 2017 року.

Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Згідно п.2 ч.1 ст.357 КПК України під час виконання вироків, суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Так, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом не відбутої частини покарання.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 лютого 2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

З матеріалів особової справи засудженої ОСОБА_8 суд першої інстанції встановив, що остання з 18 грудня 2019 року перебуває на обліку в Кременецькому районному секторі філії Державної установи "Центр пробації" у Тернопільській області. Згідно повідомлення начальника Кременецького РС філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_11 від 24.12.2020 № 41/9/2812-20 засуджена ОСОБА_8 на облік поставлена 18.12.2019. За час перебування на обліку не допускала порушень, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалася, влаштувалася на роботу, обіймає посаду монтера кабельного виробництва в ТзОВ «Електроконтакт Україна» з 20.02.2020. Доручені посадові обов`язковий виконує добросовісно, вміє працювати в колективі, скарг по місцю проживання на ОСОБА_8 по місцю проживання та роботи не поступало.

Відповідно до довідки начальника персоналу ТзОВ «Електроконтакт Україна» від 17.12.2020 №150-Б/20 ОСОБА_8 працює монтером кабельного виробництва з 20.02.2020.

За місцем проживання та за місцем роботи ОСОБА_8 характеризується позитивно, що підтверджується характеристиками № 22/02/27 від 19 січня 2021 року та № 14Б/21 від 29 січня 2021 року.

З огляду на ці обставини, суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що засуджена ОСОБА_8 сумлінно поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, що є однією з підстав, визначених ч.2 ст.81 КК України, для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Також, місцевим судом досліджено наявність підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, передбачених ч.3 ст.81 КК України, а саме фактично відбуття засудженої не менше двох третин строку додаткового покарання, визначеного вироком суду.

Зважаючи на те, що засуджена ОСОБА_8 фактично відбула не менше двох третин строку додаткового покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення, суд першої інстанції правильно задовольнив клопотання про звільнення від відбування додаткового покарання засудженої ОСОБА_8 .

Доводи прокурора про те, що умовно-дострокове звільнення від відбуття додаткового покарання не може бути застосоване до засуджених за вчинення корупційних тяжких чи особливо тяжких злочинів, за який засуджена ОСОБА_8 , колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, злочин, передбачений ч.3 ст.191 КК України, за який засуджено ОСОБА_8 , вона вчинила протягом 2005-2006 років, що стверджується вироками Зборівського районного суду Тернопільської області від 11 вересня 2015 року та Апеляційного суду Тернопільської області від 06 березня 2017 року.

Статтю 45 КК України, на яку посилається прокурор ставлячи питання про скасування ухвали суду першої інстанції, доповнено приміткою із визначенням поняття та переліку злочинів, які є корупційними, а Кримінальний кодекс доповнено іншими положеннями, що встановлюють особливості кримінальної відповідальності за вчинення корупційних злочинів і вносять зміни до окремих інститутів звільнення від кримінальної відповідальності та покарання, Законом № 1698-VII від 14.10.2014 року, який набув чинності 25.01.2015 року, тобто після вчинення ОСОБА_8 кримінального караного діяння, за яке її було засуджено і про мовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання за яке, її звільнив суд першої інстанції в порядку ст.357 КПК України.

Відповідно до приписів ч.2 ст.4 КПК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Виходячи з положень ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотньої дії в часі.

Таким чином, встановлені законодавцем обмеження щодо можливостей та підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання за вчинення кримінально караного діяння, не поширюють свою дію на осіб, засуджених за злочин, вчинений до набрання чинності нормативно-правовим актом, яким було встановлено такі обмеження.

За наведених обставин, колегія судді приходить до переконання, що на засуджену ОСОБА_8 , при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування додаткового покарання, не поширюються обмеження, які були внесені до ст.81 КК України після вчинення нею злочину, за який її було засуджено.

Що стосується доводів прокурора про необхідність відшкодування майнової шкоди засудженою, як одна з умов для умовно-дострокового звільнення її від відбування додаткового покарання, то, на думку колегії суддів, вони не заслуговують на увагу, оскільки не ґрунтуються на вимогах закону, яким регламентовано ці питання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року відносно ОСОБА_8 , законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року, якою засуджену ОСОБА_8 звільнено від відбування додаткового покарання на не відбутий строк 5 (п`ять) місяців 19 (дев`ятнадцять) днів, призначеного вироком Зборівського районного суду від 11 вересня 2015 року та вироком апеляційного суду Тернопільської області від 06 березня 2017 року у виді позбавлення права обіймати посади пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських функцій без зміни.