справа № 208/4200/16-к
№ провадження 1-кп/208/145/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0001617 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, працюючого: касир «АТБ-Макркет», не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

- за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 07.08.2020 року за ч.1 ст.185, ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.06.2016 року, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_6 , разом з неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в користуванні якого знаходився мобільний телефон «Samsung GT І8160», знаходився в приміщенні бару «У Рясика», розташованого за адресою: м. Кам`янське, вул. Ціолковського, 242.

Під час спілкування ОСОБА_8 попросив у ОСОБА_9 зазначений мобільний телефон для здійснення дзвінка і останній виконав його прохання.

Здійснивши дзвінки, ОСОБА_8 побачив, що ОСОБА_9 в барі тимчасово відсутній, і реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, заволодів зазначеним мобільним телефоном вартістю 999 грн., та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, телефон заклав до ломбарду, завдавши тим самим потерпілому майнової шкоди на зазначену суму.

В судовому засіданні ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину при зазначених в обвинувальному акті обставинах визнав повністю, підтвердив обставини його вчинення та пояснив наступне. 03.06.2016 року знаходячись в приміщенні бару «У Рясика» по вулиці Ціолковського, познайомився з потерпілим. Сиділи, спілкувались та разом розпивали алкогольні напої. Під час спілкування бачив у потерпілого у користуванні мобільний телефон. Для здійснення дзвінка попросив у ОСОБА_9 мобільний телефон. Скориставшись телефоном, не побачивши потерпілого, вирішив заволодіти ним, продати. Утримуючи телефон при собі, забрав телефон та з бару пішов. По дорозі зустрів свою подругу ОСОБА_10 . Попрохав останню закласти зазначений телефон до ломбарду під її документи. Виручені за телефон кошти у розмірі 500 гривень, витратив на власні потреби. Щиро кається у скоєному. Позовні вимоги визнає частково, так як особисто віддав законному представнику гроші в сумі 1 000 гривень як відшкодування витрат на викуп телефону з ломбарду.

Окрім повного визнання вини ОСОБА_8 у пред`явленому йому обвинуваченні, вона також встановлена в судовому засіданні та підтверджена відповідними доказами, які були предметом дослідження у цьому кримінальному провадженні, а саме:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_4 який пояснив суду, що 03.06.2016 року, знаходився в приміщенні бару «У Рясика» по вулиці Ціолковського м. Кам`янське. Познайомився з обвинуваченим. Сиділи та випивали. Останній попрохав дати йому мобільний телефон для здійснення дзвінка. Потім обвинувачений разом з телефоном зник. В подальшому мобільний телефон разом з працівниками поліції викупив з ломбарду. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підтримав. Гроші витрачені на викуп телефону з ломбарду, обвинувачений не повернув;

- поясненнями законного представника потерпілого, позивача, ОСОБА_5 яка пояснила суду, що викуп телефону з ломбарду здійснювався саме нею. Обвинувачений написав розписку про обов`язок відшкодувати завдану злочином шкоду. Обвинуваченим нічого не відшкодовано. Пояснення ОСОБА_8 в судовому засіданні щодо сплати ним 1 000 гривень як відшкодування її витрат, не відповідають дійсності. Моральна шкода полягає у тривалості розшуку обвинуваченого, і тривалої не виплати ним суми понесених витрат, тобто поновлення їх законних прав. В судове засідання навіть організовано доставку її сина, який на теперішній час проходить службу в лавах Збройних сил України, що само по собі викликало додаткові зусилля для організації такого заходу.

-витягом з ЄРДР від 08.06.2016 року, з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.190 КК України, з фабулою що ОСОБА_6 , перебуваючи по вулиці Ціолковського в м. Дніпродзержинськ, шляхом зловживання довірою заволодів мобільним телефоном ОСОБА_4 , завдавши останньому матеріального збитку (т.2 а.с.1);

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_5 з вищезазначеними обставинами (т.2 а.с.7);

-протоколом огляду - мобільного телефону «Samsung GT i8160», наданого потерпілою, яким зафіксовані його індивідуальні ознаки, речовими доказами по справі (т.2 а.с.21-22);

-протоколом огляду розписки від 03.06.2016 року, наданої потерпілою ОСОБА_5 , яка містить рукописний текстовий запис про зобов`язання обвинуваченого повернути викрадений у потерпілого мобільний телефон (т.2 а.с.23-24);

-протоколом огляду - договору про надання фінансового кредиту №3.18710/0 від 03.06.2016 року під заставу мобільного телефону «Samsung GT i8160», згідно якого ОСОБА_11 здала зазначену річ та отримала відповідні кошти, речовим доказом по справі (т.2 а.с.25-26);

-висновком судово-товарознавчої експертизи № 3173-16 від 21.06.2016 року, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Samsung GT i8160», складає 999 гривень (т.2 а.с.41-43);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.06.2016 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_4 , впізнав ОСОБА_8 , як раніше знайомого хлопця на ім`я ОСОБА_12 , який 03.06.2016 року, знаходячись в барі по вулиці Ціолковського, шахрайських шляхом заволодів його мобільним телефоном «Samsung GT i8160» (т.2 а.с.46-51).

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_8 в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство)

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає визнання ним своєї вини та щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , судом не встановлені.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому виду та міри покарання, суд враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який на теперішній час засуджений вироком іншого суду та відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, вину визнав, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, враховує обставини що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. З урахуванням викладеного, принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо шляхом призначення йому покарання у вигляді обмеження волі, з визначенням остаточного покарання відповідно до ч. 1-4 ст. 70 КК України. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Розглядаючи заявлений по справі цивільний позов, суд встановив наступне.

Згідно ст. 22-23 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до норм ст. 128 КПК України, які кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1167 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого за завдану ним шкоду.

Згідно ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Позовні вимоги представника потерпілого ОСОБА_5 , на думку суду законні, обґрунтовані, є справедливими, такими, що відповідно до положень ст. ст. 127-129 КПК України, ст. ст.22, 1166 ЦК України підлягають повному задоволенню.

До пояснень обвинуваченого з приводу сплати ним потерпілим 1 000 гривень в рахунок відшкодування завданих збитків, суд відноситься критично. В матеріалах справи наявна розписка ОСОБА_8 про зобов`язання останнього повернути викрадений телефон, натомість відповідної розписки про повернення телефону чи сплати його вартості матеріали справи не містять.

Моральна шкода у вигляді порушення прав потерпілого та законного представника, здійснення додаткових зусиль на їх відновлення, на думку суду повністю обґрунтована та відповідає заявленій сумі у 1 000 гривень.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати по проведенню експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягнення з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ч.1, 2, 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за теперішнім вироком суду, більш суворим за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 07.08.2020 року, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття ОСОБА_6 покарання рахувати з моменту затримання останнього на виконання вироку Білозерського районного суду Херсонської області від 07.08.2020 року, з 23.10.2020 року.

Позовні вимоги представника потерпілої ОСОБА_5 , задовольнити повністю, стягнувши на її користь з засудженого ОСОБА_6 в якості відшкодування матеріальної шкоди 535 гривень, в якості відшкодування моральної шкоди 1 000 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави судові витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у сумі 176 гривень 20 копійок.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон «Samsung GT i8160», який зберігається у потерпілого, - залишити у останнього;

- фрагмент паперу, розміром 270х110 мм з рукописним текстом, ксерокопія договору про надання фінансового кредиту під заставу №3.18710/0 від 03.06.2016 року, - залишити при справі.

До набрання вироком законної чинності, засудженого ОСОБА_6 залишити в Дніпропетровському УВП ДПС України в Дніпропетровській області № 4.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченим та прокурору.

Головуючий, суддя ОСОБА_1