Справа № 545/476/21
Провадження № 1-в/545/117/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2021 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області заяву

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Корюківка Чернігівської області , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою : АДРЕСА_2 , громадянки України, із професійно-технічною освітою, , не одруженої, раніше судимої :

-09.07.2010 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 122,75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

-18.11.2010 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185,70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,

-16.01.2014 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

-04.06.2014 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 389,71 КК України до 1 місяця 5 днів арешту,

-27.11.2014 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 128,75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік,

Засудженої 17.12.2018 року Корюківським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

Початок строку 23.01.2019 року, кінець строку 23.01.2022 року,

Про умовно-дострокове звільнення ,

ВСТАНОВИВ:

Засуджена ОСОБА_4 звернулася до суду із заявою про застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що вона відбула 2/3 строку покарання і довела своє виправлення.

Від засудженої та представника колонії до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор проти задоволення заяви засудженої заперечував, вважає, що засуджена за час відбування покарання не довела своє виправлення.

Заслухавши думку прокурора,дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява засудженої задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.537 ч.2 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч.ч.2,3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув 2/3 строку покарання.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Згідно п.17 вказаної постанови Пленуму при розгляді питання про умовно дострокове звільнення судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці і навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, виправно-трудової установи, а також наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Так, ОСОБА_4 , яка раніше неодноразово судима за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не стала та знову вчинила умисний тяжкий злочин проти власності, за який засуджений вироком Корюківського районного суду Чернігівської області від 17.12.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, покарання відбуває з 23.01.2019 року .

Встановлено, що засудженою відбуто 2/3 частини строку покарання .

За весь час відбування покарання засуджена заохочень не мала, мала 2 стягнення.

Як вбачається із характеристик на засуджену ОСОБА_4 від 30.01.2020 року, 13.08.2020 року, 09.02.2021 року остання характеризується посередньо, не приймає участь у підготовці та проведенні культурно-масових заходів, не проявляє соціально-корисну активність, у відношенні до представників адміністрації поводить себе тактовно, але робить це з метою поблажливого ставлення до себе, на заходи виховного характеру реагує, але не завжди робить для себе правильні висновки ( а.о.с. 70,100 ,107,).

Даний факт також підтверджується витягами із протоколів засідання комісії ДУ « Чернігівська ВК № 44 » від 30.01.2020 р. №4, від 13.08.2020 р. № 16 та ДУ « Надержинщинська ВК № 65 » від 09.02.2021 р. № 4, згідно яких вбачається, що засуджена не стала на шлях виправлення в зв`язку із чим їй було відмовлено у заміні умов тримання, заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, застосуванні умовно-дострокового звільнення. (а. о/с 76,105,147).

Згідно психологічної характеристику на засуджену вбачається, що остання реагує на все, що відбувається навколо неї пасивно, повільно повертається до попередньої психічної рівноваги, песимістична, замкнена, губиться в новій ситуації, нерідко виступає як прихований співучасник правопорушень ( а.о.с. 146 ).

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_4 в 2019 році норми

виробітку виконувала на 40,8 %, в 2020 році ( за період з січня по червень 77,6 %, дані про норми виробітку за період з липня 2020 року по даний час відсутні ( а.о.с. 103 ).

Згідно останньої характеристики на засуджену ОСОБА_4 від 25.02.2021 року вбачається, що остання за час відбування покарання не довела свого виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.
Однією із головних умов для умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.
Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.
Вище викладене вказує на те, що ОСОБА_4 в повній мірі не довела своє виправлення, а тому застосування до неї умовно-дострокового звільнення є передчасним.

Таким чином, суд враховуючи дані про особу засудженої ОСОБА_4 , її поведінку за весь період відбування покарання, в томі числі і за останній час, який безпосередньо передує розгляду заяви, вважає, що встановлені обставини не дають підстави вважати , що сумлінною поведінкою та ставленням до праці остання довела своє виправлення і до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання, а тому в задоволенні заяви необхідно відмовити.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст. 537, ст.539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 7 діб з моменту її проголошення, а засудженим з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1