Справа № 496/854/20
Провадження № 1-кс/496/687/21
У Х В А Л А

14 травня 2021 року м.Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського районного управління №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000124 від 26.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просить суд накласти арешт на транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser» в кузові чорного кольору, 2003 року випуску, «VIN: НОМЕР_1 » та ключ від нього - з позбавленням права на відчуження, розпорядження та/або користування. При цьому посилається на те, що слідчим відділом Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000124 відомості про яке 26.02.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом можливого заволодіння транспортним засобом, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. Підставою для реєстрації матеріалів кримінального провадження стала заява ОСОБА_5 щодо можливих фактів незаконного заволодіння ОСОБА_6 транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser» чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_2 ». У ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 незаконно заволоділа транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», д.н.з. НОМЕР_2 , 2003 року випуску, VIN-код: НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 від 29.05.2019 належить ОСОБА_5 , при цьому ОСОБА_6 стверджує, що транспортний засіб був зареєстрований на ОСОБА_5 , але перебував у її фактичному користуванні. Крім того, слідчим відділом Одеського районного управління поліції №2 здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000667, яке 11.12.2020 року зареєстровано на підставі ухвали слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області, якою зобов`язано внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які викладені в письмовій заяві ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 289 КК України. У своїй письмовій заяві ОСОБА_7 зазначила, що їй стало відомо, що всупереч волі власника ОСОБА_8 , ОСОБА_5 незаконно заволодів транспортним засобом у вигляді марки «Toyota Land Cruiser» в кузові чорного кольору, 2003 року випуску, «VIN: НОМЕР_1 », протиправно здійснивши перереєстрацію зазначеного транспортного засобу з законного власника ОСОБА_8 на ОСОБА_5 з присвоєнням державного номерного знаку « НОМЕР_2 » та оформленням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. У своїй заяві ОСОБА_7 , зазначає що ОСОБА_8 як власник зазначеного транспортного засобу, не мала наміру відчужувати вказаний транспортний засіб та не уповноважувала жодну особу на проведення будь-яких дій направлених на розпорядження зазначеним транспортним засобом. В подальшому до слідчого відділу надійшла заява ОСОБА_8 щодо протиправного позбавлення права володіти, користуватись і розпоряджатись вказаним транспортним засобом та про визнання її потерпілим по даному кримінальному провадженні. Крім того до слідчого відділу надійшло клопотання ОСОБА_8 про накладення арешту на вказаний транспортний засіб. Крім того до слідчого відділу надійшла заява ОСОБА_6 , в якій остання зазначила що вона та ОСОБА_5 , починаючи з 01.01.2019 року по 28.08.2019 року проживали однією сім`єю, вели спільне господарство без реєстрації шлюбу, тобто перебували в фактичних шлюбних відносинах. Весь цей час вони проживали в будинку за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 . У її користуванні знаходився транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser» чорного кольору. VIN: Ј НОМЕР_4 , д.н.3. НОМЕР_5 , власником якого була її донька - ОСОБА_8 . Крім неї, під час спільного проживання, зазначеним транспортним засобом користувався і її колишній співмешканець ОСОБА_5 . В кінці травня 2019 року вона побачила, що на транспортному засобі марки «Toyota Land Cruiser» інший державний номерний знак, а саме НОМЕР_2 , в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу було зазначено, що власником даного транспортного засобу є ОСОБА_5 . За відповідними поясненнями вона звернулася до ОСОБА_5 , який пояснив, що його під час керування вказаним транспортним засобом зупинили працівники поліції та повідомили, що транспортний засіб знаходиться в розшуку, тому він, з метою збереження транспортного засобу вирішив тимчасово перереєструвати його на себе з присвоєнням д.н.з. НОМЕР_6 та оформленням свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. В зв`язку з тим, що вона мала серйозні наміри створити сім`ю з ОСОБА_5 , тому вона повністю довіряла ОСОБА_5 . В подальшому, з 28 серпня 2019 року вона та ОСОБА_9 перестали вести спільне господарство як чоловік і жінка та почали проживати окремо один від одного. 26.02.2020 pоку її, під час керування транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser», зупинили працівники поліції, які повідомили, що зазначений транспортний засіб значиться як викрадений та вилучили ключі, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і транспортний засіб та вона повідомила доньку ОСОБА_8 , як власника транспортного засобу, що ОСОБА_5 протиправно здійснив перереєстрацію транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser» на своє ім`я. В подальшому ОСОБА_8 , з метою захисту своїх порушених прав та інтересів, звернулася з заявою про кримінальне правопорушення до Біляївського ВПГУНП в Одеській області щодо незаконного заволодіння ОСОБА_5 транспортного засобу марки «Toyota Land Cruiser» VIN: НОМЕР_7 , вказуючи в заяві, що наміру відчужувати вказаний транспортний засіб вона не мала, довіреності на вчинення відчуження зазначеного транспортного засобу жодній особі не надавала. Таким чином, вищевказане свідчить що вказаний транспортний засіб є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, тому на даний час виникла необхідність накласти арешт на автомобіль, який є речовими доказом, а саме: матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час даного кримінального провадження, у зв`язку з чим існує реальна загроза його зникнення, втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи необхідність проведення досліджень та експертиз, що має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні з метою схоронності виявлених та вилучених в ході обшуку речей та документів, які можуть мати значення по даному кримінальному провадженню, виявлення, фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відносяться до обставин, що підлягають доказуванню по кримінальному провадженню, які можуть мати значення для об`єктивного, всебічного і повного розслідування кримінального провадження, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні. Також слідчий у судовому засіданні зазначив, що жодних судових експертиз з транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser» проводитися не планується.

Адвокат ОСОБА_3 який діє в інтересах ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо накладання арешту на транспортний засіб, посилаючись на те, що кримінальне провадження закрито а тому накладання арешту на майно ОСОБА_5 є прямим порушенням його права на користування майном на яке він має право власності.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 вважаю, що заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, суд вважає, що транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser»та ключі від нього відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки відповідно до ухвали слідчого судді від 28.02.2020 року вказаний транспортний засіб був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000124 від 26.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.289 КК України, та накладено арешт з застосуванням заборони користування та розпорядження. Ухвалою слідчого судді від 04.05.2021 року за заявою адвоката ОСОБА_3 який діяв в інтересах ОСОБА_5 , було скасовано заборону користування та розпорядження транспортним засобом марки «Toyota Land Cruiser» та ключів від нього, оскільки за твердженням заявника, зазначений автомобіль не визнаний речовим доказом, проте, є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.1 КК України, тому суд вважав за необхідне збереження заборони відчуження автомобіля, як предмета злочину. Однак, суд дійшов до висновку про скасування заборони розпорядження та користування зазначеним автомобілем, оскільки у вказаному кримінальному провадженні особа власника не оскаржується, провадження не об`єднані в одне, підстав для продовження застосування розпорядження та користування у вказаному провадженні в подальшому суд не вбачав. Також було роз`яснено шо, сторона обвинувачення не позбавлена передбаченого КПК права накладення арешту із застосуванням відповідних заборон в кримінальному провадженні за заявою ОСОБА_8 , в якому саме оскаржується заволодіння зазначеним автомобілем з боку ОСОБА_5 . Крім того ухвалою слідчого судді від 09.11.2020 року було скасовано арешт в частині заборони відчуження, накладений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області на автомобіль марки «Toyota Land Cruiser», який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та ключі від вказаного автомобілю, посилаючись на те, що 15.10.2020 року слідчим СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області винесено постанову про закриття кримінального провадження за №0000124 від 26.02.2020 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України. Однак відповідно до наданих суду матеріалів та довідки про рух провадження, кримінальне провадження №0000124 від 26.02.2020 року поновлено та досудове розслідування триває, а тому автомобіль марки «Toyota Land Cruiser» та ключі від нього є предметом кримінального правопорушення а тому потребує заборони відчуження автомобіля, як предмета злочину.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Таким чином при арешті майна, слідчий суддя виходив з того, що майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

Відповідно до частини четвертої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Суд не вбачає підстав для застосування заборони розпорядження та користування до вилученого автомобіля марки «Toyota Land Cruiser» та ключів від нього, оскільки слідчим у судовому засіданні було наголошено що, органами досудового розслідування не планується проведення будь яких судових експертиз, а тому суд вважає за необхідним застосувати найменш обтяжуючий вид заходів забезпечення кримінального провадження, тобто, суд вважає за можливе накласти арешт на автомобіль та ключі без заборони користування та розпорядження

На переконання слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси володільців цього майна і не матиме тяжких наслідків.

Таким чином слідчий суддя вважає що дане клопотання слід задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Tоyota» модель «Land Cruiser» чорного кольору, 2003 року випуску, «VIN: НОМЕР_1 » та ключ від нього, з забороною відчуження, без застосування заборони користування та розпорядження.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення або виготовлення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлений 18.05.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1