ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/248/21 Справа № 711/2964/21 Категорія: Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:
головуючого-суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5
за участю сторін кримінального провадження:
прокурораОСОБА_6
захисникаОСОБА_7
підозрюваногоОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року в кримінальному провадженні №0000030 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 204, ч. 3 ст. 229 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сміла Черкаської області, українця , громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, -

в с т а н о в и в :
Старший слідчий в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, за погодженням прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , що винесене у кримінальному провадженні № 0000030, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 204, ч. 3 ст. 229 КК України, в якому просить застосувати щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, запобіжний захід у вигляді застави.

В обґрунтування клопотання зазначено, що на даний час ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді штрафу від десяти тисяч до п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

У зв`язку з цим, орган досудового розслідування прийшов до висновку, що усвідомлюючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 також, покарання, передбаченого кримінальним законом, останній після отримання повідомлення про підозру, може умисно ухилятись від виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, передбачених ст. 42 КПК України, а також може незаконно впливати на свідків чи інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому відносно підозрюваного доцільно обрати запобіжний захід у вигляді застави із покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Крім того, на цей час існують ризики, що підозрюваний має реальну можливість як самостійно, так і через інших осіб, незаконно впливати на свідків, інших, не встановлених на цей час осіб, співучасників кримінального правопорушення, з метою примусу останніх до давання неправдивих показань, або відмови від давання показань, а також вчинити інші аналогічні кримінальні правопорушення або злочини з метою приховання вже виявленого, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому слідчий органу досудового розслідування просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в сумі 56 750 гривень та покласти відповідні обов`язки.
Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління національної поліції в Черкаській області ОСОБА_9 залишено без задоволення.

Мотивуючи прийняте рішення місцевий суд вказав, що відповідно до витягу з ЄРДР від 11 травня 2015 року вбачається, що за матеріалами УСР в Черкаській області ДСР НП України відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 190 КК України були внесені 24 січня 2020 року; відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 204 КК були внесені 19 травня 2020 року (як зазначено - отримано відомості - інші); відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 229 КК внесені 22 жовтня 2020 року за заявою представника компанії Procter & Gamble Company Компанця Є.М. (інформація про підозрюваних: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ); відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 229 КК внесені 03 грудня 2020 року за заявою представника Henkel AG&Go. KGaA ОСОБА_13 (інформація про підозрюваних: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ); відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 229 КК внесені 11 грудня 2020 року на підставі заяви адвоката ОСОБА_14 - представника компанії Brown-Forman Finlend, Ltd.; відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 229 КК внесені 11.12.2020р. на підставі заяви адвоката ОСОБА_14 - представника компанії Jack Daniel`s Properties Ins.

Статтею 12 КК України встановлено, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 190 КК, ч.3 ст. 204 КК та ч.3 ст. 229 КК віднесені до категорії тяжких злочинів; кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 229 КК віднесені до категорії нетяжких злочинів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема ст.229 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_15 07 травня 2021 року оголошено повідомлення про підозру про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 229 КК - незаконне використання знаку для товарів і послуг, що завдало матеріальної шкоди у значному розмірі, вчинене організованою групою та ч.3 ст. 229 КК - незаконне використання знаку для товарів і послуг, що завдало матеріальної шкоди у великому розмірі, вчинене повторно організованою групою. Події кримінальних правопорушень охоплюють період часу кінець 2019 року 03 жовтня 2020 року.

Органом досудового розслідування на даний час ОСОБА_8 не оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 та ч.3 ст. 204 КК України.

Умовою допустимості доказів є, зокрема, одержання фактичних даних у належному процесуальному порядку.

Докази в обґрунтування підозри ОСОБА_8 були зібрані органом досудового розслідування за кримінальним провадженням за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 204 КК України, тобто до звернення потерпілих із заявами щодо вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 229 КК України, кримінальне провадження за якими може бути порушене лише за наявності такої заяви (кримінальне провадження приватного обвинувачення). Відповідно, і докази у кримінальному провадженні приватного обвинувачення можуть збиратися лише після порушення кримінального провадження і внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

На думку слідчого судді, сам по собі факт об`єднання в одне провадження кримінальних проваджень, зокрема за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 229 КПК, не дає підстав вважати належними та допустимими доказами тих, що були зібрані до внесення відомостей до ЄРДР 22 жовтня 2020 року.

Застосовуючи ч. 1 ст. 87 КПК при визнанні недопустимими похідних доказів, встановлюється не лише те, що первісний доказ отриманий з порушенням і використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний установити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст. 177 КПК України). Крім того, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 178 КПК, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в т.ч. на предмет належності та допустимості доказів.

Таким чином, на думку слідчого судді, на даний час відсутні підстави для задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, оскільки воно є передчасним.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року прокурором Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, просить скасувати ухвалу суду про залишення без задоволення клопотання слідчого про застування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді застави, і постановити нову ухвалу, якою до ОСОБА_8 застосувати запобіжний захід у виді застави у розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 56759 гривень, з покладенням відповідних обов`язків.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що посилання слідчого судді на ст. 178 КПК України в частині надання оцінки вагомості доказів, їх належності та допустимості є необґрунтованим та невмотивованим, оскільки вагомість наявних доказів означає наявність будь-яких передбачених законом доказів, які в будь-який спосіб підтверджують чи спростовують обставини, що інкримінуються підозрюваному та їх роль у сукупності доказів і ступінь їх впливу на стороннього спостерігача для переконання у причетності підозрюваної особи до тих фактів і обставин, що їй інкримінуються органом досудового розслідування. При цьому, вимог щодо перевірки слідчим суддею доказів на предмет їх допустимості ст. 177, 194 КПК не містять.
Крім того, слідчий суддя не перевірив і не надав належної оцінки жодній з обставин, зазначених у ст. 178 КПК України, зокрема розміру майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_8 , не встановив передбачених ч.1 ст 177 КПК України ризиків та обґрунтованої підозри, що є вичерпними обставинами при прийнятті рішення щодо застосування чи відмови у застосуванні до особибудь-якого запобіжного заходу.
Також, слідчим суддею не враховано положення ч.8 ст. 194 КПК України, відповідно до якої саме застава буде єдиним і достатнім стимулюючим засобом запобігання будь-яким ризикам протиправної поведінки з боку підозрюваного і унеможливить будь-які дії з його боку, спрямовані на перешкоджання у кримінальному провадженні.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Пунктом 3 частини 1 статті 176 КПК України визначено, що запобіжним заходом є зокрема застава.
Відповідно до ч.ч. 1,2,4 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Положеннями статті 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Із зазначеної норми права слідує, що запобіжний захід може бути застосований лише до підозрюваного та обвинуваченого.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК , слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст. 190 КК, ч.3 ст. 204 КК та ч.3 ст. 229 КК віднесені до категорії тяжких злочинів.
Згідно п.1 ч.1 ст. 477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема ст. 229 КК України.
Відповідно до витягу з ЄРДР від 11 травня 2021 року вбачається, що за матеріалами УСР в Черкаській області ДСР НП України відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 190 КК України були внесені 24 січня 2020 року; відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 204 КК були внесені 19 травня 2020 року (як зазначено - отримано відомості - інші); відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 229 КК внесені 22 жовтня 2020 року за заявою представника компанії Procter & Gamble Company Компанця Є.М. (інформація про підозрюваних: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ); відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 229 КК внесені 03 грудня 2020 року за заявою представника Henkel AG&Go. KGaA ОСОБА_13 (інформація про підозрюваних: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ); відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 229 КК внесені 11 грудня 2020 року на підставі заяви адвоката ОСОБА_14 - представника компанії Brown-Forman Finlend, Ltd.; відомості про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 229 КК внесені 11.12.2020р. на підставі заяви адвоката ОСОБА_14 - представника компанії Jack Daniel`s Properties Ins.( а.с. 23-24).

ОСОБА_8 07 травня 2021 року оголошено повідомлення про підозру про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 229 КК - незаконне використання знаку для товарів і послуг, що завдало матеріальної шкоди у значному розмірі, вчинене організованою групою та ч.3 ст. 229 КК - незаконне використання знаку для товарів і послуг, що завдало матеріальної шкоди у великому розмірі, вчинене повторно організованою групою. Події кримінальних правопорушень охоплюють період часу кінець 2019 року 03 жовтня 2020 року .

Органом досудового розслідування на даний час ОСОБА_8 не оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190 та ч.3 ст. 204 КК України.

При цьому докази в обґрунтування підозри ОСОБА_8 були зібрані органом досудового розслідування за кримінальним провадженням за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 190, ч.3 ст. 204 КК України, тобто до звернення потерпілих із заявами щодо вчинених кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 229 КК України, кримінальне провадження за якими може бути порушене лише за наявності такої заяви (кримінальне провадження приватного обвинувачення). Відповідно, і докази у кримінальному провадженні приватного обвинувачення можуть збиратися лише після порушення кримінального провадження і внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Доводи апеляційної скарги про те, що ст. 177, 194 КПК не містять вимог щодо перевірки слідчим суддею доказів є безпідставними.
Пунктом 1 частини 1 статті 194 КПК встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.
Також, відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 178 КПК, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, що і було зроблено судом першої інстанції.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо того, що районним судом не надав оцінки розміру майнової шкоди, завданої підозрюваним ОСОБА_8 , суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно висновків експертиз від 12 березня 2021 року предметом дослідження експертів було визначення розміру збитків, заподіяних власникам торгових марок в результаті їх незаконного використання в період часу з 02 липня 2020 року по 03 жовтня 2020 року, тобто об`єктом дослідження є речі, що були виявлені та вилучені в ході обшуків 03 жовтня 2020 року та в інші періоди часу, але до внесення 22 жовтня 2020 року відомостей до ЄРДР за заявами потерпілих, про що зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.
Зазначення слідчим суддею в резолютивній частині , за наслідками розгляду поданого клопотання, про залишення його без задоволення, а не про відмову, як зазначено в ч.2 ст.194 КПК , не є тою обставиною, яка привела до ухвалення незаконного рішення, оскільки за своєю суттю такі слова є ідентичними.
Встановивши такі обставини, слідчий суддя, прийшла до вірного висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу.
На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст.ст. 309, 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 травня 2021 року в кримінальному провадженні №0000030 від 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 204, ч. 3 ст. 229 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту постановлення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4