Справа № 159/2703/21
Провадження № 1-кп/159/348/21
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про продовження строків тримання під вартою
20 липня 2021 року м. Ковель

Ковельського міськрайонного суду Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, останній раз 02 вересня 2016 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за частиною другою статті 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,
який обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 289 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ковельського міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за частиною другою статті 289 КК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк тримання під вартою спливає 29.07.2021.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу не перестали існувати, крім того, до спливу строку тримання під вартою судовий розгляд кримінального провадження не може бути завершений.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав частково та пояснив, що скористався транспортним засобом з дозволу потерпілого, не справився з керуванням та допустив зіткнення з парканом. Додатково пояснив, що проживає разом з братом та його співмешканкою, яка є свідком у даному кримінальному провадженні. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просить застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 має захворювання шлунку та інші, які потребують лікування та спостереження лікаря.
Потерпілий просив застосувати обвинуваченомубільш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини третьої статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно із статтею 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно із статтею 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною першою статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у пункті 79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину. Між тим, обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочину в стані алкогольного сп`яніння, проживає разом із братом та його співмешканкою, яка є свідком у даному кримінальному провадженні. На попередніх судових засіданнях обвинувачений пояснював, що перебуває з братом у неприязних відносинах. Тому суд доходить висновку про існування ризику можливого вчинення інших кримінальних правопорушень та можливого випливу на свідків.
Посилання обвинуваченого та його захисника щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у зв`язку з погіршенням стану його здоров`я є необґрунтованим, оскільки, в судовому засіданні не здобуто відомостей, які безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, зокрема за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені статтею 177 КПК України, тому суд доходить до переконання, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Суд водночас наголошує, що інші ризики, наведені прокурором, такі як можливість ухилитись від суду, є недоведеними.

З огляду на викладене вище, необхідно продовжити щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підстав для зміни розміру раніше визначеної застави немає.
На підставі викладеного і керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 198, 331 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.
Продовжити обвинуваченомуОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів - до 17 вересня 2021 року включно.
Визначити ОСОБА_4 розмір застави 45 400 гривень.
У разі внесення застави у вказаній сумі обвинуваченого звільнити з-під варти та покласти на нього обов`язки: повідомити про місце проживання та не залишати його без дозволу слідчого, прокурора, суду.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем або обвинуваченим застава звертається в доход держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Волинського апеляційного судупротягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1