Справа № 175/4339/19
Провадження № 1-кп/175/208/19
Вирок

Іменем України

25 березня 2021 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001250 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилась у м.Дніпропетровську, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацюючої, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 , раніше судимої:

- 24.04.2009 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На основі ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. 23.02.2010 року постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська скасовано іспитовий строк та направлено для відбування призначеного покарання строком на 1 рік. Звільнена 15.03.2011 року по відбуттю покарання;

- 09.11.2017 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На основі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 22.07.2019 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На основі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий строк покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09.11.2017 року до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць;

- 23 серпня 2019 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі;

- 21 листопада 2019 року вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді одного року трьох місяців позбавлення волі;

- 26 грудня 2019 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі;

- 08 січня 2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст.358 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді одного року трьох місяців позбавлення волі;

- 17.02.2020 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі;

- 23.04.2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі;

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів, відповідних висновків для себе не зробила, на шлях виправлення не стала, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, в період іспитового строку знову вчинила умисний злочин проти власності.

Так, 12.09.2019 приблизно о 16:15 год. обвинувачена ОСОБА_4 перебуваючи на другому поверсі у торговому центрі ТОВ «Епіцентр К» розташованого за адресою: Дніпропетровська область Дніпровський район смт. Слобожанське вул. Бабенка, 25, підійшла до стелажу, на якому знаходились речі, де остання побачила жіночу нічну сорочку «Primo Tocco», розмір «L» артикул «51953785», білого кольору в чорну смужку. У цей момент у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «Епіцентр К» та яке вона визначила предметом свого злочинного посягання, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та в особистих інтересах, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою власного незаконного збагачення, переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, взяла зі стелажу жіночу нічну сорочку «Primo Tocco», розмір «L» артикул «51953785», білого кольору в чорну смужку, віднесла до примірочної, де сховала її під одяг, в який була одягнена.

Після чого, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна до кінця, тримаючи під своїм одягом викрадене майно, не оплативши його вартість, вийшла за касову зону, що розташована на другому поверсі торгівельного залу магазину ТОВ «Епіцентр К», таким чином виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки ОСОБА_4 була зупинена працівниками охорони магазину ТОВ «Епіцентр К».

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 могла спричинити ТОВ «Епіцентр К», відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 4434-19 від 27.09.2019, майнову шкоду на загальну суму 328,90 грн. (чотириста дев`яносто чотири гривні 60 коп.).

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватою себе визнала у повному обсязі та підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Вона дійсно 12 вересня 2019 року перебуваючи на другому поверсі у торговому центрі ТОВ «Епіцентр К», де таємно викрала жіночу нічну сорочку. Просила суд врахувати щире каяття і суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченої не мають, цивільний позов заявляти не буде. Міру покарання просив призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченої ОСОБА_4 , та її умисні дії вірно кваліфіковані, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої - є щире каяття та сприяння розкритю злочину.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої - не встановлені.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєних нею злочинів, особу обвинуваченої, що вона раніше неодноразово судима за умисні злочини проти власності, вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості (на момент скоєння), те, що вину свою визнала повністю, на спеціальних обліках не перебуває.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст. 65, 67 КК України, з урахуванням обставин справи і наслідків злочинів, вчинених обвинуваченою, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, визнання вини, з врахуванням думки органу обвинувачення і позиції представника потерпілого, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі за правилами ч.4 ст.70 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів як нею, так і іншими особами.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, 12.09.2019 року тобто до постановлення попереднього вироку Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська від 23.04.2020 року, то суд призначає покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до ст.ст. 122, 124 КПК України судові витрати по справі за проведення експертиз слід покласти на обвинувачену та стягнути в дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2020 року, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 24 вересня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська.

Запобіжний захід щодо обвинуваченій ОСОБА_4 в рамках цього кримінального провадження не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню №0001250, а саме: сорочка нічна «Прімо токко» вузька, що знаходяться на зберіганні у потерпілої сторони, відповідно до розписки ОСОБА_6 (а.с.к.п.14) після набрання вироком законної сили залишити у розпорядженні власника, ком пакт диск з записом відео з камер спостереження залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження (а.с.к.п.15).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №4434-19 від 27 вересня 2019 року у розмірі 314 (триста чотирнадцять) грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1