Справа № 638/2860/21
Провадження № 1-кп/638/1094/21
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 березня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді за участю секретаря судового засідання прокурора обвинуваченого-ОСОБА_1 , -ОСОБА_2 , -ОСОБА_3 , -ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001203 від 22 березня 2020 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харків, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2020 року приблизно 20 год. 40 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_1 , впустив до дому раніше знайомого ОСОБА_5 , якому в подальшому надав можливість у приміщенні за адресою мешкання вжити наркотичний засіб метадон, за допомогою медичних шприців.
В подальшому, в період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 20 хв. в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено медичний шприц із голкою та рідиною всередині, яка відповідно до висновку експерта № 13/1/2164СЕ-20 від 22 липня 2020 року є метадоном, масою 0,1017 г., а також було виявлено та вилучено 2 використані медичні шприці та голки в ковпачках.
Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 317 КК України, а саме як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.
Крім того, ОСОБА_4 у невстановлені час та спосіб придбав наркотичний засіб метадон, який почав зберігати за адресою: АДРЕСА_1 , для особистого вживання без мети збуту.
10 липня 2020 року в період часу з 21 год. 00 хв. по 21 год. 20 хв., в ході проведення обшуку було виявлено та вилучено медичний шприц із рідкою речовиною прозорого кольору, яка відповідно до висновку експерта № 13/1/2164СЕ-20 від 22 липня 2020 року є метадоном, маса якого в перерахунку на масу сухого залишку складає 0,1017 г., який ОСОБА_4 зберігав для особистого вживання без мети збуту.
Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує як кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
В ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні вказаних вище кримінальних правопорушень визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище. Підтвердив вчинення ним зазначених вище кримінальних правопорушень за вищевказаних обставин, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що в обвинувальному акті правильно зазначені час, спосіб, місце та інші обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. Пояснив, що показання надав добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось. Зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 . 10 липня 2020 року приблизно о 20 год. 40 хв. надав приміщення вказаної квартири своєму знайомому ОСОБА_5 з метою вживання наркотичного засобу метадону, за допомогою медичних шприців. При цьому він усвідомлював, що надає приміщення ОСОБА_5 саме для вживання останнім наркотичних засобів. В ході проведеного обшуку за адресою місця проживання ОСОБА_4 працівниками правоохоронних органів було виявлено метадон, який він раніше придбав, та шприці.
Надані в ході судового розгляду кримінального провадження обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними, послідовними та такими, що не викликають сумнів у правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини та неоспорення ним фактичних обставин справи, суд зі згоди всіх учасників судового провадження вирішив не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаних вище кримінальних правопорушень та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість.
Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.
Суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК України, тобто - надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобівта незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК Українизнайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 має середню спеціальну освіту,не одружений, не працює, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на диспансерному (профілактичному) обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд у відповідності до вимог ст. 66 КК України визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Остаточне покарання за вчинені вище кримінальні правопорушення суд призначає на підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують його покарання, майновий стан обвинуваченого, позицію сторони обвинувачення та приходить до висновку щодо можливості призначення покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік, за ч.1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Остаточне покарання суд визначає на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання меш суворого покарання більш суворим.
Враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які не є тяжкими або особливо тяжкими злочинами, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутність тяжких наслідків, спричинених кримінальними правопорушеннями, позицію сторони обвинувачення, яка просила застосувати відносно обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд дійшов висновку щодо можливості виправлення засудженого без відбування покарання та наявності підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Запобіжний захід під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 не обирався. Ухвалюючи вирок, суд не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу.
Витрати на проведення судової експертизи № 13/1/2164СЕ-20 від 22 липня 2020 року, яка проводилась Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України, у розмірі 1 634,50 грн., суд відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України стягує з обвинуваченого на користь держави.
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 липня 2020 року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: 1 медичний шприц із речовиною прозорого кольору; 2 медичних шприци із залишками речовини; 3 голки в ковпачках із залишками речовини; фрагмент полімерного пакету із залишками речовини, вилучені в ході проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , від 11 липня 2020 року. Суд скасовує вказаний арешт та вирішує питання про речові докази в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 2, 91, 369-371, 373, 374, 392, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.1 ст. 317 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;
-за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1 634,50 грн. (одна тисяча шістсот тридцять чотири гривні п`ятдесят копійок).
Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 липня 2020 року на тимчасово вилучене майно, а саме: 1 медичний шприц із речовиною прозорого кольору; 2 медичних шприци із залишками речовини; 3 голки в ковпачках із залишками речовини; фрагмент полімерного пакету із залишками речовини, вилучені в ході проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , від 11 липня 2020 року.
Речові докази, а саме: 2 опечатані паперових конверти, в середині одного з яких знаходяться шприци з голками та полімерними пакетами із залишками речовини, яка відповідно до висновку експерта № 13/1/2164СЕ-20 від 22 липня 2020 року є метадоном, а в середині іншого шприц з рідиною, яка відповідно до висновку експерта № 13/1/2164СЕ-20 від 22 липня 2020 року є метадоном, передані на зберігання до камери схову УЛМТЗ ГУ НП в Харківській області знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1