Провадження № 1-кс/760/3460/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши заяву про самовідвід слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИЛА:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, яка перебуває у провадженні судді ОСОБА_3 ..

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 заявила самовідвід від розгляду даної скарги з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки із змісту скарги вбачається, що вирішення справи №760/28695/20 пов`язане з можливим настанням наслідків негативного характеру для судді цього ж суду ОСОБА_5 .

Дослідивши подану заяву про самовідвід, суддя приходить до наступного.

Статтями 75, 76 КПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України за наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium, Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuven iMeyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Наведені в заяві про самовідвід підстави є обґрунтованими та достатніми для її задоволення.

Керуючись статтями 75, 76, 80-82 КПК України, суд,
УХВАЛИЛА:

Задовольнити заяву слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_3 про самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1