Справа № 721/165/21
Провадження 1-КП/721/46/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Путильський районний суд Чернівецької області, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила. Чернівецької області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 21.01.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця, с. Яблуниця, Путильського району, Чернівецької області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з освітою середньою, неодруженого, громадянина України, не військовозобов`язаного, працюючого за наймом, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
17.12.2020 року ОСОБА_4 , маючи умисел на скоєння самовільної рубки дерев без відповідного дозволу, перебуваючи в лісових угіддях Конятинського лісництва ДП СЛАП «Карпатський ДСЛ» в кварталі 29, вид. 11 в с. Плай, Вижницького району Чернівецької області, не маючи спеціального дозволу, бензопилою, вчинив незаконну порубку шести сиро ростучого дерев породи «Ялина», діаметром пнів 66 см., 50 см., 65 см., 63 см., 80 см., 90 см.

Самовільною рубкою ОСОБА_4 , згідно до розрахунку проведеного державною лісовою охороною Конятинського лісництва ДП СЛАП «Карпатський ДСЛ», спричинив матеріальну шкоду державі в сумі 133369 гри. 40 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, а саме, незаконній порубці дерев, що спричинило тяжкі наслідки.

Позиція учасників провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 246 КК України, визнав повністю. Пояснив, що всі обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні, відповідають дійсності.

Так, 17.12.2020 року, в обідню пору, з метою збудувати собі літній будинок для господарства, власною бензопилою спилив шість дерев хвойної породи в Конятинському лісництві. В подальшому дану деревину розрізав на колоди по 5-6 метрів та частково скотив схилом вниз, де його і побачив лісник. Дану деревину з місця порубки забрали працівники лісництва. Про розмір завданої державі матеріальної шкоди у сумі 133369 грн. дізнався від лісника Конятинського лісництва. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Прокурор підтримав викладене обвинувачення, просив призначити покарання за ч. 4 ст. 246 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років із встановленням, на підставі ст. 75 КК України, іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 п.п.1,2 ст. 76 КК України.

Представник потерпілого ДП СЛАП «Карпатський ДСЛ» в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про участь справи у його відсутність, щодо міри покарання позицію не висловив.

Встановлені судом обставини.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, доведена повністю.

Оскільки обвинуваченим, іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, ОСОБА_4 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу, документів, що стосуються речових доказів.

При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 246 КК України, за обставин наведених у вироку.

Такі, покази обвинуваченого, надані ним у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом.
З огляду на наведене, виходячи з вимог ст. 337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 246 КК України, оскільки останній вчинив незаконну порубку дерев, що спричинило тяжкі наслідки.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
Вирішуючи питання щодо виду та міри покарання, яке слід призначити обвинуваченому, суд виходить із наступного.

Так, відповідно до ст. 65 КК України, п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує повне визнання ним своєї вини, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного, який раніше не судимий, не одружений, працює за наймом, на диспансерних обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що відносно останнього необхідно і доцільно призначити покарання у мінімальних межах, визначених санкцією ч. 4 ст. 246 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Поряд із цим, із врахуванням суспільної небезпеки вчиненого, наявності обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, враховуючи при цьому повне та беззастережне визнання обвинуваченим своєї вини, те, що останній вперше притягається до кримінальної відповідальності, а також беручи при цьому до уваги важке матеріальне становище обвинуваченого, суд вважає, що виправлення останнього можливе без відбування покарання, а тому вбачає підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням щодо нього ст.ст. 75, 76 КК України.

При цьому, застосування мінімального покарання у виді позбавлення волі із звільненням обвинуваченого від його відбування із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, тобто без ізоляції від суспільства, - буде достатнім, справедливим та необхідним для виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчинення нових злочинів як ним, так і іншими особами та сприятиме загальній меті та цілям покарання.

Мотиви інших рішень
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався. Клопотань про його обрання не надходило.

Цивільний позов не було заявлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369-371, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Речові докази по справі, а саме: лісодеревину хвойної породи в кількості 13 м.куб, які згідно постанови про визнання та прилучення до кримінального провадження речового доказу від 22.01.2020 року, та згідно розписки знаходяться на відповідальному зберіганні у лісника Конятинського лісництва ДП СЛАП "Карпатський ДСЛ" ОСОБА_5 повернути за належністю ДП СЛАП "Карпатський ДСЛ".

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Путильський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1