Справа № 301/1081/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.06.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарки судових засідань - ОСОБА_4 ,
та інших учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/212/21, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2021 відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, не працюючого, не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Як убачається зі змісту клопотання, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 10 травня 2021 року біля 22:15 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку № 161 села Собатино Іршавського району, умисно, ігноруючи існуючі в суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, із автомобіля марки Mercedes-Benz Sprinter 311 CDI державний номерний знак НОМЕР_1 синього кольору пістолетом EKOL P029 Rev II EPR 12-19030171 здійснив 5 пострілів у різні напрямки, чим порушив спокій та відпочинок громадян. Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 10.05.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.05.2021; протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 . У клопотанні також вказується на те, що за скоєнні ОСОБА_6 діяння, яке віднесено до тяжких злочинів, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, що 11 травня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Окрім того, у клопотанні вказується на наявність даних, які підтверджують існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України, на те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного. Ставиться питання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя у своїй ухвалі зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому злочину. Відтак, врахувавши наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід - домашній арешт за місцем проживання з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор стверджує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, а тому більш м`які запобіжні заходи можуть призвести до настання ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України. Просить ухвалу слідчого скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу ; підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які судове рішення вважають законним та обґрунтованим і заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_6 на захист.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання доказами, зокрема: рапортом про отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 10.05.2021; протоколом огляду місця події від 10.05.2021; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.05.2021; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколами огляду місця події від 10.05.2021 та 11.05.2021; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.05.2021, та іншими матеріалами, на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, яке 11.05.2021 йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_6 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів враховує і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 сторонами кримінального провадження не оспорюється.
Окрім того, апеляційний суд вважає, що тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним у скоєнні інкримінованого йому злочину (позбавлення волі на строк до 7 років ), дає обґрунтовані підстави вважати, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема того, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших учасників кримінального провадження чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом із тим, апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти передбаченим ст. 177 КПК України й вищенаведеним ризикам. Погоджуючись з указаним висновком, апеляційний суд вважає, що стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про те, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .. Тому, апеляційний суд вважає, що доводи слідчого та прокурора в цій частині ґрунтуються на припущеннях, які не підтверджені будь-якими доказами як під час розгляду слідчим суддею клопотання, так і апеляційним судом під час розгляду апеляційної скарги.
Апеляційний суд також вважає, що клопотання слідчого та доводи апеляційної скарги прокурора не містять переконливого обґрунтування про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Погоджуючись із висновками слідчого судді, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував дані про особу підозрюваного (раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має сім`ю та на утриманні двох малолітніх дітей).
Разом із тим, до апеляційної скарги прокурором не додано доказів, які б із певною вірогідністю свідчили, що обрання ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, ніж взяття під варту, не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконував чи не виконує покладені на нього процесуальні обов`язки. Окрім того, при оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує пояснення прокурора, відповідно до яких у період досудового розслідування у кримінальному провадженні з 11.05.2021 до часу розгляду апеляційної скарги, підозрюваний ОСОБА_6 не порушував покладені на нього обов`язки, не ухилявся від слідства, не впливав на потерпілого та свідків й не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що слідчим та прокурором не доведено, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, зокрема, домашній арешт у період з 22 год по 06 год щоденно буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання покладених на нього обов`язків як підозрюваного, а також запобігання передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам.
При прийнятті судового рішення враховуються положення, які містяться у п. п. 3 і 4 ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінального правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.
Тому, колегія суддів доходить висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим суддею не враховано ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і застосований запобіжний захід не зможе запобігти таким ризикам, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, ґрунтуються виключно на припущеннях сторони обвинувачення та жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
На підставі наведеного вище, як такі, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що: зібрані на даному етапі слідства в достатній для обрання запобіжного заходу мірі обґрунтовують підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому дій; ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і прокурором не надано доказів, які б достовірно підтверджували наведені в клопотанні та апеляційній скарзі доводи.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор Іршавського відділу Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 травня 2021, якою відмовлено у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та застосовано щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й, відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: