Справа № 496/3471/21
Провадження № 1-кп/496/523/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Секретарівка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-02.07.2003 року Біляївським районним судом Одеської області за ст. 121 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений 18.08.2008 року;

-18.10.2011 року Біляївським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений з випробувальним строком на 3 роки.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2021 року, ОСОБА_4 о 17.00 год., перебуваючи на подвір`ї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході конфлікту із ОСОБА_5 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння для здоров`я потерпілого, хоча повинен був і міг їх передбачити в обстановці, що склалася, наніс один удар в грудну клітку ОСОБА_5 , в результаті чого останній, не втримавшись на ногах, від отриманого удару впав з висоти власного зросту правою стороною свого тіла на бруківку.

Внаслідок вказаного падіння потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому шийки плечової кістки, відриву кісткового фрагменту вінцевого відростку ліктьової кістки, що спричинило тривалий розлад здоров`я строком понад трьох тижнів (більш ніж 21 день) та згідно п. 2.2.2 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до пошкоджень середньої тяжкості, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи №149 від 27.07.2021 року.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що 14 червня 2021 року, біля 17.00 год., перебуваючи на подвір`ї житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту із ОСОБА_5 наніс останньому один удар в грудну клітку, від чого потерпілий впав та вдарився та отримав перелом. У вчиненому розкаявся.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, те, що він раніше судимий, враховує його не задовільну характеристику за місцем мешкання, працює по найму, а також суд також приймає до уваги його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, зі слів обвинуваченого має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, а також звертає увагу на позицію потерпілого, який на має жодних претензій до обвинуваченого, а також враховує пом`якшуючі обставини, зазначені вище та вважає що, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, якщо він у період іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов по справі заявлений не був. Арешт на майно обвинуваченого не накладався, витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на два роки.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 з випробувальним строком, обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід не обирався.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили 2 рентгенівські знімки, добровільно видані потерпілим зберігати при матеріалах кримінального провадження, що залишились у прокурора.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1