Провадження № 1-кп/127/770/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про який внесено 14.07.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000876,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області від перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку тримання під вартою мотивуючи тим, що запобіжній захід відносно обвинувачених обрано правильно, підстав для його зміни, скасування немає. Прокурор зазначила, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, оскільки за вчинення злочину, в якому вони обвинувачуються, передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. У обвинувачених, на думку прокурора, відсутні вагомі соціально-стримуючі фактори, міцні соціальні зв`язки, відсутнє місце роботи до затримання, а тому, на переконання сторони обвинувачення, існує ризик вчинення обвинуваченими інших кримінальних правопорушень. Крім того, прокурор просив врахувати, що обвинувачені можуть чинити тиск на потерпілого. Прокурор просила врахувати обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність ризиків навіть на даній стадії розгляду, відтак просила продовжити обвинуваченим запобіжні заходи у виді тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечувала мотивуючи тим, що всі свідки допитані, досліджені всі докази, під час своїх показів потерпілий вказав, що її підзахисного він не бачив. Ризик впливу на потерпілого відсутній, оскільки він уже допитаний. Захисник ОСОБА_6 просила врахувати, що у ОСОБА_4 є соціально-стримуючі фактори: постійне місце проживання, та його рідні. Також захисник ОСОБА_6 просила врахувати, що її підзахисний уже досить тривалий час перебуває під вартою без доведення його вини. З урахуванням вищевикладеного, просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 щодо клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечувала мотивуючи наступним. Адвокат ОСОБА_7 просила врахувати, що потерпілий в межах даного кримінального провадження допитаний, та не має претензій до ОСОБА_5 , крім того допитані усі свідки сторони обвинувачення та досліджені письмові докази. Також захисник просила врахувати, що ОСОБА_5 є особою раніше не судимою, має трьох малолітніх дітей, а також обвинувачена має постійне місце проживання в м. Вінниця. Враховуючи вищевикладене, сторона захисту просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_8 надав суду заяву про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду даного кримінального провадження у його відсутність.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, за наступних підстав.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченим запобіжних заходів у виді тримання під вартою суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також суд, враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» згідно якого: нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

При вирішенні клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд приходить до наступного висновку.

Судом відповідно до положень статті 178 КПК України, враховано відомості про обвинувачених, які наявні в матеріалах провадження, а саме те, що останні є раніше не судимими особами, неодружені, офіційно не працевлаштовані.

Разом з тим, судом враховано, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, який згідно класифікації кримінальних правопорушень визначених ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. На переконання суду існує ризик того, що у разі зміни обвинуваченим запобіжних заходів на більш м`які, останні можуть переховуватись від суду, з метою уникнення призначеного покарання, у разі визнання їх винними. Крім того, судом враховано, що обвинувачена ОСОБА_5 перебувала в розшуку під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Суду не надано доказів, що обвинувачені до затримання були працевлаштовані, також судом враховано, що даний злочин щодо потерпілого ОСОБА_8 вчинений з корисливих міркувань, тому на переконання суду, існує ризик, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть продовжувати вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення. З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що на даний час продовжує існувати ризик впливу на потерпілого.

На переконання суду, у разі зміни запобіжних заходів обвинуваченим на більш м`які, існує ризик, що останні можуть перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді іншим чином.

Судом, враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особи обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків.

За таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжні заходи у виді тримання під вартою на шістдесят днів.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 331, 375 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченим задовольнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів з 02.06.2021 до 31.07.2021 включно.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів з 02.06.2021 до 31.07.2021 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької окружної прокуратури для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: