Справа № 373/551/21
Номер провадження 1-кп/373/111/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні м. Переяслава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000217 від 25.03.2020у відношенні
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецька Луганської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, який працює юристом у ДНУ Енциклопедичне видавництво, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в порядку ст. 89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
21.03.2020 приблизно об 11 год. ОСОБА_5 , перебуваючи на території парку поблизу приміщення колишнього Народного центру культури Зустріч (НЦК Зустріч) по вул. Сковороди, 81 в м. Переяславі Київсько обл., зустрівся з ОСОБА_4 , з яким раніше особисто не був знайомий, та присівши на східці до приміщення НЦК Зустріч, між ними розпочалась розмова щодо непорозуміння у висловлюваннях у соціальній мережі.
В ході розмови між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла суперечка та конфліктна ситуація, оскільки останній ображав ОСОБА_5 нецензурними словами.
В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на вчинення суспільно небезпечного діяння, спрямованого на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , тобто на спричинення шкоди здоров`ю іншій особі.
Усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , перебуваючи поруч ОСОБА_4 наніс останньому один удар лівою рукою в обличчя, після чого наніс ще два удари правою ногою в область обличчя ОСОБА_4 , чим заподіяв потерпілому садна шкіри носа, супраорбітальні гематоми обох очей, що мають незначні скороминущі наслідки.
В цей момент в ситуацію втрутився ОСОБА_6 та зупинив протиправні дії ОСОБА_5 , після чого останній пішов у невідомому напрямку.
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав частково, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 21.03.2020 року приблизно об 11 год., перебуваючи на східцях будівлі НЦК Зустріч по вул. Сковороди, 81 в м. Переяславі Київської обл., де внаслідок конфлікту у зв`язку з образами на його адресу від ОСОБА_4 у соціальній мережі Фейсбук в інтернет-мережі, наніс потерпілому один удар лівою рукою в обличчя, після чого наніс ще два удари правою ногою в область обличчя останнього. На вимогу ОСОБА_6 зупинився, не продовжуючи свої дії. Вказав про те, що ОСОБА_4 спровокував його агресивними, нецензурними висловлюваннями в його адресу під час 15-20 хвилинної розмови до вказаних ударів. Засуджує свою поведінку в частині нерозумності своїх дій. Вважає, що від його ударів не могли настати наслідки у виді тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості за медичним критерієм. Попросив вибачення у потерпілого ОСОБА_7 за свої дії в судовому засіданні.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується як показаннями потерпілого ОСОБА_4 , так і показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 показав, що 21.03.2020 приблизно об 11 год., перебуваючи на східцях будівлі НЦК Зустріч по вул. Сковороди, 81 в м. Переяславі Київської обл., внаслідок конфлікту у зв`язку з образами на його адресу від ОСОБА_5 у соціальній мережі Фейсбук в інтернет-мережі, отримав тілесні ушкодження внаслідок ударів рукою та ногами ОСОБА_5 . Повідомив, що кількість ударів ОСОБА_5 ногами в область його обличчя могла становити 5-6, при 15-хвилинній розмові він вів себе спокійно. ОСОБА_5 не бив, оскільки сидів на східцях, не вставав у зв`язку з загіпсованою травмованою ногою. Після нанесення ударів ОСОБА_5 він знаходився у напівпритомному стані, та побачив як на місце події підбіг його знайомий ОСОБА_6 . ОСОБА_6 був очевидцем події, знаходився в автомобілі поряд з місцем події, оскільки підвіз його на місце зустрічі з ОСОБА_5 . ОСОБА_5 йому раніше не був відомий, у березні 2020 він мав з ним суперечку у формі дописів у соціальній мережі Фейсбук в інтернет-мережі, на тему доцільності тих чи інших карантинних обмежень. Вважав, що метою зустрічі є розмова з ОСОБА_5 . Звернувся в лікарню за медичною допомогою 22.03.2020. Просить призначити ОСОБА_5 покарання у виді виправних робіт.

Свідок ОСОБА_6 . Повідомив, що знайомий з ОСОБА_4 з березня 2020 року, останньому надав в користування милиці у зв`язку з травмою ноги, та доставив його 21.03.2020 близько 11 год. до території НЦК Зустріч по вул. Сковороди, 81 в м. Переяславі Київської обл. на місце зустрічі з раніше невідомим йому ОСОБА_5 Знаходився в автомобілі неподалік від місця події за 50-60 метрів в радіусі вказаного місця, та бачив як ОСОБА_5 та ОСОБА_4 сиділи на східцях, при цьому постійно візуально не спостерігав за ходом зустрічі, чекав на ОСОБА_4 . Приблизно через 20 хв. очікування побачив як ОСОБА_5 встав зі східць у вказаному місці та наніс один удар ногою в область голови ОСОБА_4 . Він одразу після цього підбіг на місце події, зробив зауваження ОСОБА_5 припинити такі дії, після чого ОСОБА_5 не продовжував наносити удари. Візуально 21.03.2020 бачив гематоми очей та набряклість обличчя у ОСОБА_4 , що пов`язує з діями ОСОБА_5 . Після короткої розмови з ОСОБА_5 на тому ж місці, де поблизу знаходився ОСОБА_4 , він вважав, що таким чином конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вичерпався, а тому він допоміг ОСОБА_4 повернутись до автомобіля, оскільки останній перебував на милицях. Не виключає, що ОСОБА_5 міг нанести більше одного удару ОСОБА_4 , не пам`ятає усіх подій 21.03.2020 у зв`язку з їх давністю, підтверджує відтворені ним події за участі в слідчих діях 10.04.2020.

Свідок ОСОБА_8 повідомив, що ОСОБА_5 є його братом, та він був запрошений в якості спостерігача за зустріччю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 біля будівлі НЦК Зустріч по вул. Сковороди, 81 в м. Переяславі Київської обл. 21.03.2020, із застереженням не втручатись в розмову між ними. Підійшов до місця події приблизно об 11 год., коли на східцях НЦК Зустріч бачив як спілкувались ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , чекав поряд на ОСОБА_5 , спостерігаючи за ходом зустрічі, проте не чув про що могли спілкуватись вказані особи. Приблизно через 15 хв. побачив як ОСОБА_4 в ході розмови наніс удар ОСОБА_5 в обличчя, а ОСОБА_5 одразу після цього наніс один удар лівою рукою по обличчю ОСОБА_4 , два удари лівою ногою в ту ж саму область потерпілого. ОСОБА_4 під час ударів ногами прикривав обличчя руками. Побачив як на місце події підбіг раніше невідомий йому чоловік, яким виявився ОСОБА_6 . Вказаний чоловік вигукнув в сторону ОСОБА_5 вимогу припинити бійку, на що ОСОБА_5 відреагував та більше не наносив ударів ОСОБА_4 . Вважає, що конфлікт між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 міг статись на ґрунті образ останнього у соціальній мережі Фейсбук в інтернет-мережі, провокуванням ОСОБА_4 агресивними висловлюваннями в сторону ОСОБА_5 .

Механізм нанесення ударів, вказаний ОСОБА_8 , співпадає з обвинуваченням крім того якою саме ногою ОСОБА_5 нанесені удари ОСОБА_4 , та не суперечить іншим показанням учасників кримінального провадження у їх сукупності, а тому також сприймається в якості допустимого та належного доказу. Даний доказ підтверджує фактичні обставини справи, винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому йому проступку.

Крім цього, вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтверджується такими письмовими доказами в їх сукупності, що є допустимими та належними, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.03.2020;

- протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.03.2020;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2020, складеного слідчим СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , за участю свідка ОСОБА_6 , який відтворив на місці події по АДРЕСА_2 події 21.03.2020 за участю ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 27.03.2021, складеного начальником СД ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 ; протоколом огляду місця події від 12.06.2020, складеного слідчим СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 10.04.2020, складеного слідчим СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , за участю потерпілого ОСОБА_4 , який відтворив на місці події по АДРЕСА_2 події 21.03.2020;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.04.2021, складеного начальником СД ВП № 1 Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , за участю підозрюваного ОСОБА_5 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.06.2020, відповідно до яких свідок ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 серед фотографій 4-х різних осіб впізнали за фотографією № 1 особу ОСОБА_5 ;
- витягами з соціальної мережі Фейсбук в інтернет-мережі, вчинені у березні 2020 року, де присутні дописи користувачів під псевдонімами ОСОБА_11 та Eugene Levchenko, які належать як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_4 , які не заперечували їх автентичність та зміст. Характер висловлювань як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_4 , носить негативне забарвлення та нецензурну лексику по відношенню один до одного, та вказаним доказом підтверджується намір зустрічі ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , ворожий характер висловлювань як ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , так і негативне ставлення ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , що містить оціночні судження щодо поширення ОСОБА_5 неправдивої інформації;
- висновками судово-медичного експерта ОСОБА_12 за номерами 18 від 25.05.2020, 27 від 18.06.2020, 38 від 30.03.2021, якими встановлено, що у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден шкіри носа, супраорбітальних гематом обох очей, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що могли утворитись 21.03.2020 (відповідь на питання № 2 у висновку експерта № 18 від 18.06.2020), не суперечать механізму утворення тілесних ушкоджень, на які вказують потерпілий та свідок ОСОБА_6 у протоколах слідчого експерименту від 10.04.2020.
Інші докази у виді фотографій ОСОБА_4 , надані як потерпілим ОСОБА_4 , так і обвинуваченим ОСОБА_5 , є допустимими та неналежними доказами, не підтверджують обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, вказують на наявність ушкоджень на обличчі ОСОБА_4 , проте отримані в невідомий спосіб.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, працює юристом у ДНУ Енциклопедичне видавництво, раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеристик не має, негативно ставиться до своїх дій та приніс вибачення потерпілому в судовому засіданні.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, та обставин, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом не визнається обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття та активне сприяння досудовому розслідуванню. Щире каяття повинно бути беззастережним, повинно включати в себе і розкаяння у наслідках вчинених дій, їх передбаченні та розумінні. Щире каяття у протиправних кримінально-караних діях в даній категорії справ пов`язується як з діями, так і з їх наслідками у виді тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості, активне сприяння досудовому розслідуванню може бути у зв`язку із добровільним зверненням особи, яка вчинила проступок, до органів дізнання або слідства, своєчасним вказанням важливих для досудового розслідування обставин, свідків, допомоги у віднайденні речових чи інших доказів, проте сам факт участі в слідчих діях та виконання тих чи інших процесуальних обов`язків не може сприйматись саме як сприяння досудовому розслідуванню.

Обвинувачений ОСОБА_5 на власний розсуд має право відповідно до чинного кримінального закону обирати спосіб захисту від обвинувачення, що може полягати у невизнанні вини або визнанні вини у вчиненому із запереченням тяжкості наслідків тілесних ушкоджень. Сам факт того, що обвинувачений ОСОБА_5 не побачив на потерпілому ОСОБА_4 гематом очей, набряків обличчя, не свідчить про те, що такі тілесні ушкодження не є наслідками від його ударів.

Обвинувачений ОСОБА_5 як осудна повнолітня особа повинен був розуміти, розумів та передбачав наслідки своїх дій з моменту нанесення ударів в обличчя та в область голови потерпілого ОСОБА_4 . При цьому, довод обвинуваченого ОСОБА_5 про відсутність умислу в нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_4 відхиляється у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 мав прямий умисел на вчинення інкримінованого йому проступку, враховуючи кількість (множинність) ударів в голову потерпілого, їх локалізацію, розміщення обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 , обмежена можливість фізичного супротиву потерпілим від протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_5 . Таким чином, версія обвинуваченого ОСОБА_5 про самозахист від посягань ОСОБА_4 є спростованою наведеним вище, не підпадає під необхідну оборону в розумінні кримінального закону. Обвинувачений ОСОБА_5 повинен був усвідомлювати та розумів суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, повинен був припускати настання останніх. Протилежного допустимими та належними доказами не доведено.
На підставі викладеного вище, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинуваченого, який офіційно працює юристом у ДНУ Енциклопедичне видавництво, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу, що є більш м`яким покаранням, на думку суду, від інших видів покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, та буде достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таке покарання, на переконання суду, буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення відповідно до ст. 50 КК України мети покарання.

Враховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись статтями 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області.
Копію вироку суду негайно вручити обвинуваченому, прокурору.
Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ: ОСОБА_13