1-170/2008
1-в/465/172/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2021 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

представника КЗ «ЛОКПЛ»: ОСОБА_5

особи, стосовно якої подається заява ОСОБА_6

розглянувши матеріали заяви комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну виду примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:

Заступник генерального директора з експертизи комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 звернувся в суд із заявою на предмет зміни виду примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування своєї заяви посилається на те, що у Комунальному некомерційному підприємстві ЛОР «ЛОКПЛ» з 09 листопада 2017 року виконуються примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які були застосовані Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.10.2017 року про зміну виду застосування примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 .

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2014р. примусові заходи медичного характеру, призначені постановою Сихівського районного суду м. Львова від 29.05.2008 року відносно ОСОБА_6 були змінені на подальше примусове лікування у психіатричній лікарні у відділенні з посиленим наглядом. В зв`язку з чим 02.03.2015 року ОСОБА_6 , 1968 р.н. був переведений для подальшого примусового лікування у відділенні з посиленим наглядом до Волинської обласної психіатричної лікарні №2, смт. Олика, де перебував до 09.11.2017р.

Відповідно до Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.10.2017 року, в якій вказано: «Змінити хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , вид примусових заходів медичного характеру з примусового лікування у відділенні із посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом в психіатричній лікарні за місцем проживання». 09.11.2017 року ОСОБА_6 переведений до закладу, де й перебуває до даного часу в умовах 23-го відділення.

Заяви КНП ЛОР «ЛОКПЛ» щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом були задоволені Франківським районним судом м. Львова ухвалами від 14.05.2018 року, 03.12.2018року, 13.02.2020 року, 09.04.2020 року та 29.10.2020 року.

Згодом, поступово, на фоні комплексного медикаментозного лікування, симптоматичною терапією, психотерапевтичними груповими заняттями, курсом реабілітаційних заходів - психічний стан пацієнта стабілізувався, відтак внаслідок проведеного комплексного лікування вдалось досягнути покращення та стабілізації психічного стану, які свідчать про стан ремісії хронічного психічного захворювання.

Враховуючи вищевикладене, просять суд заяву задовольнити, змінити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку щодо ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» підтримав подану ними заяву та просив таку задовольнити з підстав, викладених у ній.

ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні підтримали заяву КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» та просили таку задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення вказаної заяви, просила відмовити в задоволенні такої.

Заслухавши пояснення учасників процесу, думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно із ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно із ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.

Судом встановлено, що у КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» знаходиться на примусовому лікуванні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий вчинив суспільно небезпечне діяння передбачене ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2014р. примусові заходи медичного характеру, призначені постановою Сихівського районного суду м. Львова від 29.05.2008 року відносно ОСОБА_6 були змінені на подальше примусове лікування у психіатричній лікарні у відділенні з посиленим наглядом. В зв`язку з чим 02.03.2015 року ОСОБА_6 , 1968 р.н. був переведений для подальшого примусового лікування у відділенні з посиленим наглядом до Волинської обласної психіатричної лікарні №2, смт. Олика, де перебував до 09.11.2017р.

Відповідно до Ухвали Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.10.2017 року, в якій вказано: «Змінити хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , вид примусових заходів медичного характеру з примусового лікування у відділенні із посиленим наглядом на продовження примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом в психіатричній лікарні за місцем проживання». 09.11.2017 року ОСОБА_6 переведений до закладу, де й перебуває до даного часу в умовах 23-го відділення.

Ухвалами Франківського районного суду міста Львова від 09.04.2020 року, 18.09.2020 року та 29.10.2020 року відмовлено в задоволенні заяви КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну виду примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відносно ОСОБА_6 .
Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №95 від 05.03.2021р. ОСОБА_6 оглянутий комісією лікарів-психіатрів ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», яка дійшла висновку, що на момент огляду ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервно-прогредієнтний перебіг, виражений змішаний тип дефекту, стан ремісії. Враховуючи те, що в стаціонарних умовах та під дією курсу лікування стан пацієнта покращився та стабілізувався, достатньо відновлену критику щодо власного захворювання і до скоєного, ОСОБА_6 не потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Окрім цього, представником КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» надано суду та долучено до матеріалів справи заяву тітки ОСОБА_6 . ОСОБА_8 , в якій остання зазначає, що матиме змогу здійснювати догляд за ним, допомагатиме йому адаптуватись до життя, забезпечуватиме йому лікування в амбулаторних умовах.

Так, відповідно до вимог ст.92 КК України та роз`яснень, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» №7 від 03 червня 2015 року, метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише лікування особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України, а також й запобігання вчинення нею суспільно-небезпечних діянь.

Як вбачається зі змісту заяви заступника генерального директора з експертизи комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 , а також з висновку комісії лікарів-психіатрів №95 від 05.03.2021р., на даний час вдалось досягнути покращення та стабілізації психічного стану ОСОБА_6 , які свідчать про стан ремісії хронічного психічного захворювання.
Окрім цього, розладів сприйняття та ознак їх наявності на момент огляду та з моменту госпіталізації не відмічається; пацієнт почав цікавитись побутовими питаннями, читанням літератури, самостійно слідкує за своїм зовнішнім виглядом, почав виявляти інтерес до перегляду фільмів та телепередач, став менше часу проводити в ліжку, частіше почав ходити на прогулянки в прогулянковому дворику відділення, дотримується всіх вказівок та рекомендацій медичного персоналу, призначеного курсу лікування; в конфлікти з іншими пацієнтами та медичним персоналом не вступає; мислення сповільнене за темпом, збіднене; продуктивну симптоматику заперечує, критика до свого стану присутня, критика до прийому підтримуючого лікування досягнута, про обставини скоєного суспільно небезпечного діяння розповідає, що "розуміє, що зробив і шкодує про це", емоційно є маловиразним, інтелект та всі види пам`яті відповідають вікові та здобутій освіті, суїцидальні думки заперечує, антисоціальних та суспільно-небезпечних танденцій за час перебування на стаціонарному лікуванні та на момент огляду не виявляв та не виявляє, почав будувати плани на майбутнє.
Разом з тим, суд не бере до уваги покликання прокурора на те, що за ОСОБА_6 не буде кому доглядати в разі задоволення заяви КЗ ЛОР «ЛОКПЛ», оскільки в судове засідання не з`явилась тітка ОСОБА_6 - ОСОБА_8 та не підтвердила таких намірів, а також те, що в минулому такий вживав алкогольні напої, оскільки законодавством не передбачено таких підстав для відмови у задоволенні заяви на предмет зміни примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричну лікарню зі звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Зважаючи на викладене, суд дійшов до висновку, що передбачених законом підстав для відмови у задоволенні заяви комунального закладу «Львівська обласна психіатрична лікарня» про змінуОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру на надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку у справі немає, відтак заяву комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 слід задовольнити.

З наведених міркувань та керуючись ст. 94, ст.95 КК України, ст. ст. 512-514 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

заяву комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , який скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст.115 та ч.1 ст.263 КК України - задоволити.

Змінити ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в порядку та строки визначені ст.395 КПК України, протягом семи днів з дня її оголошення до апеляційного суду через суд, який ухвалив рішення.

Повний текст ухвали виготовлено 19.04.2021 року.

Суддя ОСОБА_1