Справа № 128/3159/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2021 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000686 від 11.07.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Хмільник, Хмільницького району Вінницької області, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніш не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10.07.2018 року біля 20:00 год ОСОБА_5 заїхав на автомобілі марки «Mercedes-Benz» 814 д.н.з. НОМЕР_1 на стоянку, яка знаходиться на території бази ТОВ «Віннпрофіль, що розташована по вул. Гагаріна 10, смт. Десна Вінницького району та області, де в цей же час знаходився ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 та попросив у нього цигарку. Отримавши цигарку, через кілька хвилин ОСОБА_4 знову повернувся до ОСОБА_6 з проханням дати йому цигарку, але в цей момент ОСОБА_5 перебував в автомобілі та розмовляв по мобільному телефону, тому ОСОБА_4 відмовив. Після цього, ОСОБА_4 з застосуванням фізичної сили витягнув ОСОБА_5 з кабіни автомобіля «Mercedes-Benz» НОМЕР_1 та безпричинно, демонструючи явну неповагу до суспільства, яке виразилось у ігноруванні існуючих елементарних норм моралі та правил поведінки, наніс останньому удар в праву частину голови ззаду, внаслідок чого ОСОБА_5 впав на землю.

В подальшому ОСОБА_5 підвівся та між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_7 безпричинно наніс удар правою ногою в район правої частини спини ОСОБА_5 внаслідок чого останній знову упав на землю, а співробітники бази відтягнули ОСОБА_7 від нього.

Згідно висновку експерта № 889 від 23.07.2018 р. у ОСОБА_5 при судово-медичному обстеженні 11.07.2018 року були виявлені тілесні ушкодження у вигляді підапоневратичної гематоми лівої тім`яної ділянки голови; садна задньої поверхні грудної клітки, поперекової ділянки, правого плеча, ділянки правого ліктьового суглобу; садно з поверхневою раною ділянки правого колінного суглобу. Вказані ушкодження у ОСОБА_5 належать до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України визнав повністю, щиро розкаявся. Суду показав, що працював на території бази ТОВ «Віннпрофіль», що розташоване в смт. Десна, по вул Гагаріна. 10.07.2018 року біля 20:00 год на стояку товариства заїхав його знайомий ОСОБА_5 на автомобілі марки «Mercedes», він підійшов до нього і попросив цигарку, і він йому її дав. Потім, він знову повернувся до потерпілого і попросив ще одну цигарку, але ОСОБА_5 йому відмовив і тоді він витягнув його з автомобіля та вдарив у голову. Від удару вони впали двоє, але він підвівся та знову вдарив ОСОБА_5 у спину ногою. До них підбігли працівники ТОВ «Віннпрофіль» і конфлікт припинився. Про скоєне жалкує, просить суворо не карати. Зазначив, що у той день перед подією вживав пиво.

За згодою обвинуваченого, згідно ст.349 ч.3 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування, стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім даних, що характеризують особу обвинуваченого, і при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумніву у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку обвинувачений буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).

Згідно ст.337 КПК України суд діє в межах висунутого обвинувачення.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, сімейний та матеріальний стан обвинуваченого, а також те, що обвинувачений є раніш судимим, скоїв злочин у стані алкогольного сп`яніння, вину визнав, характеризується за місцем проживання позитивно.

Обставини, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_8 необхідно обрати покарання в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу з застосуванням нормативних положень ст.5 КПК України (в редакції КК України, що діяла на час скоєння кримінального правопорушення), що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, потерпілого та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Призначаючи ОСОБА_4 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, для запобігання вчиненню ним нових злочинів, таким, що відповідає його особі, справедливим, а також є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання, та відповідає принципу верховенства права.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирається.

Керуючись ст.ст.5,373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500,00 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженному та прокурору.

Суддя ОСОБА_1