КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 26 липня 2021 року, апеляційні скарги прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,
за участі:

прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , продовжено строк застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05 вересня 2021 року, одночасно визначено заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 681 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу.
Прокурор просить застосувати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, через застосування закону, який не підлягає застосуванню.
Посилається на вимоги п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, в якому зазначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Також, прокурор зазначає про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на момент розгляду клопотання не зменшилися.
Захисник ОСОБА_6 просить змінити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на більш м`який, що не пов`язаний з триманням під вартою - цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 з носінням електронного засобу контролю або визначити заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 475 800 грн.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, постановлену всупереч вимогам КПК України.
Вказує на необґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Зазначає, що стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання і міцні соціальні зв`язки, одружений.
Також, апелянт наголошує на недопустимість доказів, на які посилається орган досудового розслідування, що вказують на причетність ОСОБА_7 до інкримінованого кримінального правопорушення, зокрема протоколу НСРД.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив задовольнити його апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи кожної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як убачається з матеріалів судового провадження, Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06 липня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0003352, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
12 квітня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у незаконному виробництві, виготовленні, зберіганні, перевезенні, пересиланні психотропних речовин з метою збуту, а також збуті психотропної речовини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та предметом яких були психотропні речовини у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2021 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому 09 червня 2021 року продовжено до 12 липня 2021 року.
06 липня 2021 року старший слідчий СВ Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного західу у вигляді тримання під вартою, строком до 05 вересня 2021 року, одночасно визначено заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 681 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатніми підставами для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданий у відповідності до статті 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні в момент перебування під вартою (Brogan and Others v. the United Kingdom, judgment of 29 November 1988, § 53). Також не обов`язково, щоб затриманій особі, було в подальшому висунуто обвинувачення або щоб справа проти особи була надіслана до суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке має підтвердити або спростувати підозру, яка є підставою для затримання (Murray v. the United Kingdom, judgment of 28 October1994, § 55).
Слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для продовження застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, та про обґрунтованість повідомленої йомупідозри.

Доводи сторони захисту про відсутність обґрунтованої підозри, не заслуговують на увагу, та на даному етапі досудового розслідування не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування щодо ОСОБА_7 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.
Також, слідчим суддею досліджено доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про продовження тримання підозрюваного під вартою.

Зокрема, враховано обставини кримінального провадження, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Зокрема, перебуваючи на волі, ОСОБА_7 матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановленні обставин кримінального правопорушення; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.
Вказані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховано під час обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному, на цей час не зменшились та продовжують існувати.
У зв`язку з цим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти вказаним ризикам.
В сукупності із викладеним, для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 ,а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Окрім того, всупереч доводам прокурора, слідчий суддя, продовживши строк утримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, на законних підставах визначив йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що 681 000 грн.З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочинів у вчиненні яких він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_7 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України та практиці ЄСПЛ, відповідно до якої суб`єкти владних повноважень повинні приділити стільки ж уваги встановленню відповідної застави, як прийняттю рішення про те, чи є необхідним подальше утримання під вартою (Іванчук проти Польщі п. 66).

Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки в даному судовому провадженні слідчим суддею досліджено усі матеріали справи та надано їм належну правову оцінку, що вбачається зі змісту постановленої ухвали слідчого судді.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України підлягають встановленню під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів не встановлено.

Зважаючи на викладене, оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, оскільки постановлена згідно норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження.

Відтак, доводи захисника та прокурора про які зазначено в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2021 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , продовжено строк застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 05 вересня 2021 року, одночасно визначено заставу в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, що становить 681 000 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Єдиний унікальний №759/14980/21 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_9
Провадження № 11сс/824/4488/2021 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183, 199 КПК України