08.04.2021 Справа № 756/3295/21
№ 1-кп/756/970/21
№ 756/3295/21
В И Р О К
іменем України

08 квітня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.04.2011 за ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.;
- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 20.10.2011 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки;
- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 21.02.2013 за ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 3 років 1 дня позбавлення волі;
- вироком Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2016 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до арешту на строк 5 місяців;
- вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 27.04.2017 за ч. 2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі (покарання відбуто; 17.08.2020 звільнився у зв`язку з відбуттям строку покарання),
у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

14 січня 2021 року близько 13 год. 40 хв., у ОСОБА_4 , який перебував у торгівельній залі магазину «Fozzy», який розташований за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 23, виник умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із товарного візка, що знаходився в торгівельній залі, поліетиленовий пакет з майном, яке належить ТОВ «Експансія», а саме шоколадними яйцями Kinder сюрприз, у кількості 141 шт., загальною вартістю 3 278 грн. 25 коп. (без урахування ПДВ). Вказаний поліетиленовий пакет із майном ТОВ «Експансія» ОСОБА_4 заховав до рюкзака, що був при ньому.
Виконавши усі дії, які ОСОБА_4 вважав необхідними для доведення свого умислу до кінця, останній направився до виходу з магазину, та не розрахувавшись за викрадене майно, намагався залишити приміщення магазину, однак свої дії не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони магазину.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 міг би спричинити ТОВ «Експансія» майнову шкоду на загальну суму 3 278 грн. 25 коп. (без урахування ПДВ).

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, зокрема показав, що дійсно 14 січня 2021 року близько 13 год. 40 хв., він, перебуваючи в приміщенні магазину «Fozzy», що за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 23, намагався викрасти шоколадні яйця Kinder сюрприз, які сховав до свого рюкзака, однак не зміг довести злочин до кінця, оскільки був зупинений працівниками поліції та охорони магазину. Свою вину у вчиненні ним злочину визнав повністю, розкаявся у вчиненому.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхньої позиції немає; останнім роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, доведена в повному обсязі.
Дії ОСОБА_4 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у закінченому замаху на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), оскільки останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

У відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив кримінальних правопорушень, оскільки останній судимий за ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 389 КК України.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_4 міри покарання судом враховується його стан здоров`я, зокрема наявність ВІЛ-інфекції та хронічного гепатиту В+С (на даний час стан ремісії), відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, що обвинувачений не працює, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, згідно наданих суду довідок не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді арешту, оскільки вважає, що з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та особи винного, його перевиховання та виправлення не можливі без відбування вказаного покарання.
Дане покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого статті 69 КК України.
Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2, 3, 5, 6, 8 ст. 178 КПК України, а також з огляду на положення ч. 3 ст. 377 КПК України, вважає необхідним до набрання вироком законної сили залишити без зміни обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 5 (п`ять) місяців.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор», до набрання вироком законної сили залишити без зміни.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту взяття під варту, а саме з 14 січня 2021 року.

Речові докази по справі, а саме:
-шоколадні яйця Kinder сюрприз, у кількості 141 шт., залишити за належністю ТОВ «Експансія».

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з часу отримання його копії.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1