Справа № 137/82/21
Провадження №11-кп/801/563/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000004 внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 07.01.2021 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Літинського районного суду Вінницької області від 01 березня 2021 року по обвинуваченню
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Серебрія Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, має на утриманні одну дитину, раніше судимого Бершадським районним судом Вінницької області від 26.06.2020 року за ст. 185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Вироком Літинського районного суду Вінницької області від 01 березня 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 71,72 КК України призначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 26.06.2020 року.
Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 в січні 2021 року точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів, діючи умисно, всупереч Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобі, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи протиправність своїх дій, незаконно придбав, а саме отримав від своєї співмешканки ОСОБА_9 , з якою спільно проживає, фольговий згорток із наркотичною речовиною всередині для подальшого зберігання без мети збуту та власного вживання.
В подальшому ОСОБА_7 продовжуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, пересуваючись за кермом автомобіля марки ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 незаконно перевозив вказану речовину.
07.01.2021 за порушення правил дорожнього руху на 347 кілометрі автодороги М-12, неподалік с. Громадське Літинського району Вінницької області, близько 10 год. 40 хв. Поруч стаціонарного поста «Літин» ОСОБА_7 був зупинений працівниками Управління патрульної поліції у Вінницькій області, після чого в ході проведення перевірки документів у ОСОБА_7 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, тому для складання відповідних матеріалів даному громадянину було запроповано пройти до приміщення СП «Літин», де було проведено згідно ст. 34 Закону України «Про національну поліцію» поверхневу перевірку, в ході якої ОСОБА_7 було запропоновано видати наявні заборонені в обігу предмети та речовини, після чого останній злякавшись викинув із лівої кишені куртки на підлогу приміщення СП «Літин» фольговий згорток сріблястого кольору, в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, ззовні схожа на наркотичну.
В подальшому, 07.01.2021 року з 13:22 год. по 13:36 год. дізнавачем відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГГУНП у Вінницькій області, з метою виявлення та вилучення заборонених законом у вільному обігу речовин, в присутності понятих, під час огляду місця події, у приміщенні СП «Літин», що розташоване на автомобільній дорозі М-12 347 км, неподалік с. Громадське Літинського району Вінницької області, а саме на підлозі було виявлено та вилучено фольговий згорток із порошкоподібною речовиною.
Згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/333-МРВ від 21.01.2021 року в наданій на експертне дослідження порошкоподібній речовині, масою 0,2680 г, міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,1755 г.
Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів та психотропних речовин без мети збуту.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про зміну вироку Літинського районного суду Вінницької області від 01 березня 2021 року. Просить винести нове рішення, яким призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні ОСОБА_7 покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані обвинуваченого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив йому надто суворе покарання, оскільки обставин, що обтяжують покарання не встановлено, він вину свою визнав, має на утриманні малолітню дитину та непрацюючу дружину, звернувся до лікувального закладу і розпочав лікування від наркоманії.

Позиції учасників судового провадження.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважаючи вирок суду законним та обґрунтованим.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Даний висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та належним чином перевірених судом доказах, які в апеляційній скарзі не заперечуються і перевірці в апеляційній інстанції не підлягають.
Посилання захисника про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують i обтяжують покарання.
Виходячи з положень ст. 65 КК України, а також роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні суворо додержуватись вимог даної норми закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та iндивiдуалiзацiї покарання.
Крім цього, відповідно до роз`яснень п. п. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати, з-поміж іншого, i йога минуле, зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей (адміністративних стягнень).
При призначенні обвинуваченому покарання, суд дотримався вимог названого закону i роз`яснень постанови Пленуму та, вирішуючи питання щодо виду та розміру покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного i призначив ОСОБА_7 покарання, яке є достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.
Також необхідно зазначити, що Верховним Судом 01.02.18 у справі №634/609/15-к (провадження 51-658км17) визначено поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка за визначенням охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.
Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК) визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.
Як убачається з вироку, при призначенні покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання до трьох років позбавлення волі, особу обвинуваченого, який вину свою визнав, щиро розкаявся у вчиненому, проте обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності з іспитовим строком, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив злочинну діяльність.
Встановлені ж судом дані про особу обвинуваченого вказують на те, що він не оцінює критично свою поведінку, тому дають підстави вважати, що для виправлення і перевиховання обвинуваченого необхідний певний строк ізоляції від суспільства, а призначене покарання, передбачене санкцією ч.1 ст. 307 КК України та остаточне покарання на підставі ст. 71,72 КК України у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 26.06.2020 року, яке обвинувачений має відбути реально відповідає вимогам ст.65 КК України.
Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченої.
Порушення вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування чи зміну судового рішення, під час апеляційного перегляду не встановлені, через що вирок суду слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Літинського районного суду Вінницької області від 01 березня 2021 року у кримінальному провадженні №0000004 внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 07.01.2021 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 309 КК України залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді: