Справа № 131/1373/20
Провадження №11-кп/801/506/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000161 від 13.09.2020,
за апеляційними скаргамиобвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борисівка, Іллінецького району Вінницької області та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
- визнано винуватим у вчиненні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 вирішено рахувати з моменту затримання, тобто з 13.09.2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироку законної сили залишено без змін тримання під вартою.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 653 грн. 80 коп.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено знищити, а арешт - скасувати.
Судовим рішенням суду першої інстанції встановлено, що 12.09.2020 близько 20.00 ОСОБА_8 , спільно зі своїм братом ОСОБА_10 та співмешканкою ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем проживання останньої, в будинку АДРЕСА_1 , розпивали спиртні напої.
В ході вживання спиртних напоїв, між співмешканцями ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на побутовому ґрунті виникла суперечка, яка супроводжувалась взаємними образами.
Образившись на слова ОСОБА_11 , а також знаходячись у стані алкогольного сп`яніння викликаним тривалим вживанням алкогольних напоїв у великій кількості, в ОСОБА_8 раптово виник умисел на позбавлення останньої життя.
З цією метою, ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи на меті позбавити життя ОСОБА_11 , в одній із кімнат зазначеного вище будинку став наносити їй множинні удари кулаками рук в область голови, живота та грудної клітки. В результаті цього, ОСОБА_11 , від отриманих ударів впала на підлогу.
В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні дії та усвідомлюючи, що спричинені ним удари є небезпечними для життя та здоров`я потерпілої і можуть спричинити її смерть, бажаючи настання таких наслідків, продовжив наносити ОСОБА_11 чисельні удари ногами в область живота та грудної клітки, застосовуючи при цьому значну силу.
В результаті зазначених умисних дій ОСОБА_8 заподіяв ОСОБА_11 тілесні ушкодження, у вигляді численних синців в ділянці обличчя, лівої та правої вушної раковини, шиї, верхніх та нижніх кінцівок, грудної клітки, живота з переходом на грудну клітку справа, двобічних прямих переломів ребер, закритої тупої травми живота, яка проявилась розривом- розтріскуванням тканини печінки, масивною кровотечею та масивною крововтратою (1200 мл).
Тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота, яка проявилась розривом-розтріскуванням тканини печінки та ускладнилась гострою масивною кровотечею та крововтратою, згідно висновку експерта № 115 від 01.11.2020 року, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та стоять в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковані за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, що її подали

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить переглянути вирок щодо нього та зменшити термін його покарання, посилаючись в доводах апеляційної скарги на те, що він є батьком трьох неповнолітніх дітей та є учасником бойових дій. Окрім того, зазначає, про обставини вчинення ним інкримінованого йому злочину та зараз він не погоджується з тим що до суду не викликалися свідки ОСОБА_10 та черговий лікар.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , поданій в інтересах обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції змінити у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, призначивши йому покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, а в решті вирок залишити без змін. В доводах своєї скарги захисник посилається на те, що судом не взято до уваги те, що обвинувачення ОСОБА_8 будується на його зізнавальних показах, які надавались як під час досудового слідства так і в суді, що фактично передувало розкриттю даного злочину. Проте, судом не в повній мірі враховано його щире каяття, що вразилось в його відношенні до скоєного та готовності нести відповідальність та вибаченні перед потерпілою і відсутності її цивільного позову, активне сприяння розкриттю злочину та сприяння слідству та суду. Він раніше не судимий, посередньо характеризується та має постійне місце проживання.
Інші учасники кримінального провадження вирок не оскаржували.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні ообвинувачений ОСОБА_8 підтримав подані ним та його захисником апеляційні скарги, просив їх задовольнити та зменшити йому строк покарання у виді позбавлення волі. При цьому він щиро розкаявся у вчиненому та ще раз просив вибачення у потерпілої за вбивство її матері. Також обвинувачений у зв`язку з цим не наполягав на допиті свідків, які місцевим судом згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою його та прокурора і потерпілої не досліджувалися.
Захисник ОСОБА_9 також підтримав подані ним та його підзахисним апеляційні скарги та наполягав на їх задоволенні щодо зменшення ОСОБА_8 строку призначеного покарання у виді позбавлення волі.
Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити їх без задоволення, а вирок місцевого суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Потерпіла ОСОБА_7 також заперечила проти задоволення апеляційних скарг та просила залишити їх без задоволення, а вирок місцевого суду без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість. Вважає, що визначений судом першої інстанції строк покарання у виді позбавлення волі є правильним, а тому підстави для його зменшення відсутні.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність достатніх законних підстав для їх задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Відповідно до ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, при призначенні покарання суд повинен суворо дотримуватися вимог ст.65 КК України відносно загальних засад призначення цього покарання у відповідності до положень Загальної частини Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як убачається з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження, вірно кваліфікував дії обвинуваченого і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, які згідно вимог ч. 3 ст. 349 та ч. 1 ст. 404 КПК України в апеляційних скаргах фактично не заперечуються та не оспорюються, а тому перевірці в апеляційному порядку не підлягають.

Перевіривши ретельно доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника,колегія суддів апеляційного суду не знаходить їх переконливими, оскільки встановлено, що призначене ОСОБА_8 покарання за своєю суворістю відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

У відповідності до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції правильно керувався вимогами ст. ст. 65-67 КК України та взяв до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходив із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_8 , судом в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та особу обвинуваченого, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також те, що він щиро розкаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю кримінального проступку, які суд відносить до обставин, що пом`якшують його покарання. Разом з тим, судом враховано і те, що ОСОБА_8 вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, яка є обставиною, що обтяжує його покарання.
Окрім того, визначаючу міру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом першої інстанції вірно враховано те, що як вбачається з довідки Іллінецької ЦРЛ, ОСОБА_8 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; згідно довідки інформаційного центру ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 не судимий; згідно довідки-характеристики Іллінецької міської ради компрометуючих матеріалів на обвинуваченого міська рада не володіє, при цьому останній зловживає спиртними напоями.
Таким чином при обранні покарання обвинуваченому судом першої інстанції правильно враховано, що ОСОБА_8 до затримання мав постійне місце проживання та реєстрації, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, щиро кається у вчиненому, а також вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, також при цьому враховано суспільну небезпечність злочину та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, вчинений відносно життя, що відповідно до Конституції України є найвищою цінністю в державі.
Колегія суддів не може погодитись з посиланнями обвинуваченого в апеляційній скарзі як на підставу для пом`якшення призначеного йому судом першої інстанції покарання на те, що він є батьком трьох неповнолітніх дітей, так як докази про це в матеріалах кримінального провадження відсутні. Окрім того, апеляційний суд звертає увагу і на те, що сама лише наявність у обвинуваченого неповнолітніх дітей, без детального з`ясування судом відомостей щодо їх проживання та утримання, не може слугувати підставою для обов`язкового призначення більш м`якого покарання.
Також як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема копії військового квитка НОМЕР_1 та посвідчення НОМЕР_2 (а.к.п. 39-45) ОСОБА_8 є учасником бойових дій, так як приймав безпосередню участь в бойових діях в зоні проведення АТО на території Донецької області. Проте, на думку колегії суддів, даний факт не зменшує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 злочину, що призвів до смерті людини та не утворює вагомої противаги наявним фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки ці обставини існували на час вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення, а відтак жодним чином не вплинули на дії обвинуваченого при виборі ним моделі такої поведінки.
Також слід відмітити, що судом взято до уваги і позицію потерпілої ОСОБА_7 , яка просила суворо покарати обвинуваченого, який позбавив життя її матері.
Таким чином колегія суддів апеляційного суду переконана, що враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов цілком правильного, законного та обґрунтованого висновку про призначення йому покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк до 12 років, яке буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари останнього за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.
За таких підстав колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з доводами апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника та не вважає їх переконливими, які можуть заслуговувати на увагу суду та не дають достатніх підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому судом першої інстанції покарання.
Окрім цього, апеляційний суд під час судового розгляду провадження враховує також позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
У зв`язку з цим колегія суддів апеляційного суду переконана, що доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому на думку колегії суддів, у даному випадку саме такий вид та межа покарання щодо ОСОБА_8 повністю відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, буде пропорційним, тобто необхідним, справедливим та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і не є надто суворим, як пор це зазначено в апеляційних скаргах.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, тому не вбачає достатніх законних та обґрунтованих підстав для його зміни, як того просять у своїх скаргах обвинувачений та його захисник.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд,-

у х в а л и в:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Іллінецького районного суду Вінницької області від 12 лютого 2021 року відносно ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 115 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, а засудженим, який перебуває під вартою - протягом цього ж часу з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3