Справа № 405/1340/21
1-кп/405/54/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0000141 у відношенні:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зарічне Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, на момент вчинення кримінального правопорушення військовослужбовця військової служби за контрактом, який проходив військову службу на посаді гранатометника 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат», в силу ст. 89 КК України судимості не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2020 ОСОБА_4 укладено з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 контракт про проходження громадянами України військової служби в Збройних Силах України на посадах рядового та сержантського складу, строком на 01 (один) рік. 21.02.2020 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 52 старшого солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу частини, постановлено на всі види забезпечення та призначено на посаду гранатометника 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 .
Проходячи військову службу на посаді гранатометника 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , старший солдат ОСОБА_4 , як військовослужбовець, відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 на території України з 18.03.2014 почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
При цьому, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу на посаді гранатометника 2 мотопіхотного відділення 1 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 2-4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 08 годині 00 хвилин 03 грудня 2020 без поважних причин не з`явився вчасно до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та ухилявся від проходження військової служби до 21 січня 2021, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.
21.01.2021 ОСОБА_4 повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання обов`язків військової служби, чим припинив вчинення вказаного злочину.
Протягом зазначеного періоду нез`явлення на службу ОСОБА_4 органи військового управління про своє місце перебування не повідомляв, органами влади не затримувався, жодних перешкод для прибуття до військової частини не мав.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що в обвинувальному акті обставини скоєного ним кримінального правопорушення викладені вірно та він їх не оспорює. Він дійсно, будучи з 21.02.2020 року військовослужбовцем військової служби за контрактом, 03 грудня 2020 року без будь-яких поважних причин не з`явився на військову службу. Зазначив, що до 21 січня 2021 року він перебував по АДРЕСА_2 . Жодних документів дозвільного характеру, які б надавали йому можливість законно перебувати за межами військової частини, командуванням частини йому не видавалися. 21 січня 2021 року, усвідомивши протиправність своїх дій, сам прибув до військової частини. Розумів, що вчиняє протиправно. У скоєному щиро розкаявся, обіцяв у майбутньому правопорушень не вчиняти, просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.
За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні умисних дій, що виразилися в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненому військовослужбовцем військової служби (крім строкової служби), доведена.
Дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України як умисні дії, що виразилися в нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчиненому військовослужбовцем військової служби (крім строкової служби).
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, а також обставини, які пом`якшують та обставини, які обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України судимості не має, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не значиться, за місцем військової служби характеризується позитивно, є учасником бойових дій, приймав безпосередню участь в проведенні операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також участь у проведенні операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 407 КК України.
Також суд дійшов висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , який в скоєному щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, брав безпосередню участь у проведенні операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, характеризується виключно з позитивного боку, можливе без відбуття ним покарання, застосувавши до нього ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів, оскільки останній повністю визнав свою вину та усвідомив протиправність своїх дій, та його поведінка як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду свідчить про наявність щирого каяття й намагання спокутувати свою провину.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.
Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання з випробуванням на один рік, зобов`язавши його повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Кіровограда протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_6