Справа № 476/109/21
Провадж.№ 1-кп/481/56/2021
В И Р О К
іменем України

12.05.2021 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Новий Буг, Миколаївської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 січня 2021 року за № 0000006
по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Новокостянтинівка, Братського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

по даному кримінальному провадженню обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом встановлено, та визнано доведеним, що 14.01.2021 року близько 00 години 05 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 та потерпілий ОСОБА_5 перебували за адресою: АДРЕСА_2 . В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел на відкрите заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_5 , із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. З цією метою обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та правою рукою наніс не менше 5 ударів в область обличчя останнього, від яких потерпілий упав на підлогу. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_3 наніс не менше 5 ударів кулаком правої руки в область обличчя потерпілого і тримаючи його на підлозі, з метою недопущення потерпілим супротиву, правою рукою дістав з правої кишені джинсових штанів потерпілого грошові кошти в розмірі 1160 грн, які відкрито викрав.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденими коштами на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальний збиток на суму 1160,00 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 :
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, підтвердив усе, що викладено в обвинувальному акті.

Суду пояснив, що із потерпілим ОСОБА_6 вони були знайомими і разом із останнім пішли до ОСОБА_7 , який проживає в АДРЕСА_2 . Оскільки потерпілому потрібно було на наступний день їхати до м.Києва, то власник квартири дозволив ОСОБА_6 у нього заночувати. Під час розпиття спиртних напоїв між обвинуваченим та потерпілим відбулась сварка під час якої обвинувачений вирішив нанести потерпілому удари рукою і забрати грошові кошти. З цією метою ОСОБА_3 наніс потерпілому ОСОБА_6 рукою близько 5 ударів в обличчя від чого той упав. Потім, тримаючи потерпілого на підлозі, обвинувачений витягнув із його правої кишені штанів грошові кошти, в сумі більше 1100 грн. При цьому у кімнаті де відбувався злочин були присутні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . В подальшому потерпілого відвели додому, а обвинувачений ОСОБА_3 пішов до себе додому. Викрадені кошти витратив на спиртні напої. Обвинувачений пояснив, що у вчиненому розкаюється, повернути викрадені кошти потерпілому не міг, оскільки після подій ОСОБА_6 ще не бачив.

Потерпілий ОСОБА_5 у судові засідання не з`являється, хоча про час та місце розгляду кримінального провадження щоразу повідомляється належним чином, причини своєї неявки суду не повідомляє, клопотань про перенесення розгляду справи не направляє.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши учасникам судового розгляду положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та ухвалив розглянути справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , за фактом відкритого викрадення, поєднаного із насильством 14.01.2021 року близько 00:05 год. грошових коштів в сумі 1160 грн. у потерпілого ОСОБА_5 , суд кваліфікує за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставин, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Обставиною, яка, відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
При вирішенні питання щодо виду та міри покарання, необхідного і достатнього для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд приймає до уваги роз`яснення, надані в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Під час вчинення кримінального правопорушення, за даним кримінальним провадженням, обвинувачений ОСОБА_3 був осудний у розумінні ст. 19 КК України.

Як вбачається з санкції ч.2 ст.186 КК України кримінальне правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_3 , виходячи з положень ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Суд враховує характеризуючі матеріали обвинуваченого, що він раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває.
При призначенні покарання, суд також враховує висновок Єланецького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області від 09.04.2021 року, відповідно до якого обвинувачений ОСОБА_3 може перевиховатися без ізоляції від суспільства.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, при призначенні покарання ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочину, поведінку обвинуваченого після скоєння злочину, також вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних злочинів, суд вважає можливим у даному конкретному випадку, призначити покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч. 2 ст. 186 КК України. При цьому підстав для застосування ст.69 КК України при призначенні покарання суд не вбачає.
Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, вперше притягується до кримінальної відповідальності, цивільний позов по справі не заявлено, морально-емоційне ставлення до вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Таке покарання буде, на думку суду, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Процесуальні витрати по справі відсутні .
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 01 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку, відповідно до ст. 165 КВК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 під час судового розгляду не обирався.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому, потерпілому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час оголошення вироку.

Суддя