ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 648/3069/15-к
Провадження № 11-кп/819/477/21
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
УХВАЛА

08 квітня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у кримінальному провадженні №0000949 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурора на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 01 березня 2021 року, яким ОСОБА_5 визнано винним за вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 квітня 2021 року, для апеляційного розгляду вказаного кримінального провадження призначено суддів: суддя-доповідач: ОСОБА_1 , судді члени колегії: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

До початку апеляційного розгляду від судді ОСОБА_1 надійшла заява про самовідвід.

Відповідно до змісту матеріалів кримінального провадження, 05 березня 2018 року в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 ) постановлено ухвалу, якою задоволено частково апеляційну скаргу прокурора, а вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 27 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_5 , яким його визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

При цьому, судова колегія, переглядаючи вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 05 березня 2018 року щодо ОСОБА_5 прийшла до висновку про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, допущення істотного порушення вимог КПК при оцінці доказів судом першої інстанції.

Наразі предметом апеляційного перегляду кримінального провадження є вирок суду першої інстанції, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення та призначено покарання за ч.2 ст.307 КК України. В апеляційній скарзі стороною захисту вказано про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, відповідно до чого ставиться питання про скасування судового рішення.

Таким чином, повторна участь у цьому ж кримінальному провадженні при перегляді вже обвинувального вироку відносно обвинуваченого, може викликати сумнів у неупередженості судді ОСОБА_1 в учасників кримінального провадження, оскільки у вказаному кримінальному провадженні ним вже висловлено думку щодо оцінки судом першої інстанції доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Заслухавши пояснення судді, який заявив про самовідвід, колегія суддів вважає, що заява судді ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Як слідує із усталеної практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10 березня 2010 року, ЄСПЛ визнав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року та «Веттштайн проти Швейцарії»).

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення в справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Таким чином, наведені вище обставини унеможливлюють участь судді ОСОБА_1 у вказаному кримінальному провадженні, а його заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Керуючись п. 4 ч.1 ст.75, ч.1 ст.80, ст.82 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід при розгляді кримінального провадження №0000949 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурора на вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 01 березня 2021 року, яким ОСОБА_5 визнано винним за вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Апеляційне провадження направити до відділу організаційного забезпечення з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу на підставі Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

(підпис) (підпис) (підпис)

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .