В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2021 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000132 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Билбасівка Слов`янського району Донецької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого:

- 05.07.2007 Слов`янським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

- 05.05.2010 Ленінським районним судом м. Луганськ за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

- 25.01.2013 Жовтневим районним судом м. Луганськ за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі; звільнений по відбуттю покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

09 травня 2021 року близько 15 години ОСОБА_6 , будучи раніше судимим та маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення корисливого злочину, перебуваючи в с. Деменки Полтавського району Полтавської області, з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов до огородженого парканом подвір`я домогосподарства ОСОБА_4 , 1936 року народження, що розташоване по АДРЕСА_3 , на територію якого проник відкривши зачинену на засув металеву хвіртку.

Перебуваючи в дворі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , діючи умисно, відволікаючи увагу останньої, попросив її налити йому води, а коли ОСОБА_4 пішла в одну з кімнат, ОСОБА_6 , шляхом відчинення вхідних дверей, проник у приміщення будинку ОСОБА_4 , де в спальній кімнаті, на комоді, викрав гроші в сумі 3500 грн.

Після цього, ОСОБА_6 , був виявлений потерпілою ОСОБА_4 , яка стала його переслідувати.

З метою заволодіння викраденими грошовими коштами в сумі 3500 грн., ОСОБА_6 , діючи відкрито, оскільки усвідомлював, що його переслідує потерпіла, намагався втекти з місця пригоди разом з викраденими грошима, однак кримінальне правопорушення до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки за межами двору потерпілої ОСОБА_4 , був затриманий місцевими мешканцями.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, а саме, закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у житло та вчинене повторно.

18 травня 2021 року між прокурором Кобеляцького відділу Решетилівської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 та за згодою потерпілої ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, в обсязі підозри.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості, ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. 4 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесено до тяжких.

Потерпіла ОСОБА_4 під час досудового розслідування надала прокурору письмову згоду на укладення угоди та підтвердила таку згоду в судовому засіданні. Будь-яких претензій матеріального і морального характеру до ОСОБА_6 , не має.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 2 ст. 473 та ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 КК України, грабіж (відкрите викрадення чужого майна), поєднаний з проникненням у житло, вчинений повторно, карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

Відповідно до ч.3 ст. 68 КК України, за вчинення замаху на кримінальне правопорушення строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Таким чином, дії ОСОБА_6 кваліфіковані правильно, а сторонами угоди покарання визначене у межах санкції ч. 3 ст. 186 КК України та з урахуванням вимог ст. 68 цього Кодексу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, визнав повністю. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором і призначити узгоджене покарання. Пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості.

Прокурор, потерпіла та захисник обвинуваченого просили затвердити дану угоду, призначити узгоджене сторонами покарання.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_6 .

У цьому провадженні цивільний позов не заявлявся.

Грошові кошти в сумі 3500 гривень передані на зберігання потерпілій ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 затриманий у порядку статті 208 КПК України 09 травня 2021 року. Ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 11 травня 2021 року № 532/1039/21 відносно ОСОБА_6 у цьому кримінальному провадженні обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 07 липня 2021 року.

Судові витрати на залучення експерта у цьому провадженні складають 1029 гривень 72 копійки, які слід стягнути з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 370, 374, 468-476 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 травня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України, та призначити узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 копійки.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_6 обчислювати з 07 червня 2021 року, зарахувавши у нього строк тримання під вартою з моменту фактичного затримання, починаючи з 09 травня 2021 року, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Грошові кошти в сумі 3500 гривень купюрами по 100 гривень в кількості 25 штук та купюрами по 200 гривень в кількості 5 штук та паперовий конверт, які передані на зберігання ОСОБА_4 , визнані речовими доказами постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_7 від 09.05.2021 повернути потерпілій ОСОБА_4 за належністю.

Сліди рук, які відкопійовані на липкі стрічки та поміщені до паперового конверту, визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження постановою старшого слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_7 від 09.05.2021після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду або через Кобеляцький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з моменту вручення копії судового рішення.

Відповідно до ст. 476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасуванням вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом установлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя