ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/388/21 Справа № 185/1160/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року, якою було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000181, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И Л А:
Зміст оскаржуваного судового рішення та встановленні слідчим суддею обставини.
Вказаною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 про арешт майна, у рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000181 від 16 лютого 2021 року за ознаками ч. 1 ст. 246 КК України.
Накладено арешт шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль марки «МАЗ 437041» білого кольору, д/н НОМЕР_1 та 13 кубів дров які 15.02.2021 року вилучені в ході проведення огляду на трасі між с. Привовчанське та с. Троїцьке, Павлоградського району, Дніпропетровської області.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і є речовим доказом у кримінальному провадженні, що згідно ч. 4 ст. 170 КПК України були підставою для його арешту з метою збереження речового доказу.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Вважає ухвалу слідчого незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального законодавства, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
На її думку, слідчим суддею не враховано той факт, що в ході огляду місця події 15.02.2021 року було виявлено та вилучено арештоване майно, а слідчий лише 18.02.2021 року звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно з пропущеним встановленим законом строком, остільки клопотання необхідно подавати відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно необхідно негайно повернути власнику.
Позиція учасників апеляційного процесу.
В апеляційному суді представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін.
Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, думку учасників судового розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані матеріали, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, може бути оскаржена ухвала слідчого судді про арешт майна.
Арештом майна, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК, є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Як убачається з наданих матеріалів, 15.02.2021 року о 16.12 до чергової частини Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення по лінії «102» про те, що за адресою: Павлоградський район між с. Привовчанське та с. Троїцьке, поліцейським офіцером громади зупинено автомобіль «МАЗ» /н НОМЕР_1 , в причепі якого знаходяться свіжо спиляні дрова в кількості 13 кубів.
За вказаним фактом внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000181 від 16 лютого 2021 року, з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України.
В ході огляду місця події було виявлено та вилучено автомобіль марки «МАЗ 437041» д/н НОМЕР_1 , білого кольору та 13 кубів дров, які знаходилися в причепі автомобіля.
16 лютого 2021 року постановою слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області вилучені автомобіль марки «МАЗ 437041» д/н НОМЕР_1 та 13 кубів дров, були визнані, згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000181 від 16 лютого 2021 року.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль «МАЗ 437041», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_7 . Користується даним транспортним засобом ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про реєстрацію т/з.
На даний час транспортний засіб «МАЗ 437041», р/н НОМЕР_1 та 13 кубів дров зберігаються на майданчику Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Слідчий СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, а саме на автомобіль марки «МАЗ 437041» білого кольору, д/н НОМЕР_1 та 13 кубів дров які 15.02.2021 року, вилучені в ході проведення огляду на трасі між с. Привовчанське та с. Троїцьке, Павлоградського району, з метою збереження матеріальних об`єктів, які можуть бути використані як докази вчинення кримінального правопорушення, а також з метою запобігання можливості пошкодження та знищення даних доказів.
Розв`язуючи дане клопотання, слідчий суддя в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовим доказом є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій.
Аналізуючи матеріали провадження колегія суддів приходить до висновку, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити достатність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Тому посилання в апеляційній скарзі на відсутність підстав для накладення арешту на майно є необґрунтованими.
З огляду на вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Заборона розпорядження та відчуження вказаним майном забезпечить збереження речових доказів та не призведе до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження останніх.
Крім того, власник майна має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для його застосування.
Посилання в апеляції на те, що слідчим було порушень строк, передбачений до ч.5 ст. 171 КПК України, на звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, заслуговують на увагу, однак на можуть бути самостійною підставою для скасування судового рішення вцілому.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вказане майно, з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування кримінального провадження та збереження речових доказів.
Доводи щодо сумнівності підстав для накладення арешту, на думку колегії суддів, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Сукупність наведених даних приводить колегію суддів до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги на даному етапі досудового розслідування, тому рішення слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 ,- залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2021 року, якою було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000181, відомості про яке внесені до ЄРДР 16.02.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.246 КК України, про накладення арешту на майно, - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _____________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4