Справа № 761/6808/21
Провадження № 1-кс/761/4792/2021
У Х В А Л А
Іменем України
05 березня 2021 року
Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
За участю слідчого ОСОБА_2 ,
Прокурора ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 18.12.2020 року у кримінальному провадженні № 0000655 від 20.10.2020 року,-
в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру.

В своїй скарзі адвокат ОСОБА_5 зазначає, що 18 грудня 2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру в межах кримінального провадження № 0000655 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Скаржник вважає, що вищевказане повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_6 неуповноваженою особою, в зв`язку з цим, повідомлення про підозру від 18.12.2020 року підлягає скасуванню на підставі п. 10 ч. 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України.

На судовому засіданні, яке відбулось 23.02.2021 року скаржник адвокат ОСОБА_2 вимоги скарги підтримав просив слідчого суддю скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 18.12.2020 року у кримінальному провадженні № 0000655 від 20.10.2020 року. В судовому засіданні 25.02.2021 року скаржник - адвокат ОСОБА_2 , зазначив, що доповнень до скарги та до його позиції по даній скарзі не має. Судове засідання, яке було призначено на 05.03.2021 року адвокат ОСОБА_5 просив відкласти, однак враховуючи що адвокат ОСОБА_2 висловив свою позицію щодо даної скарги на минулих судових засіданнях, та враховуючи визначений законом строк на розгляд даної скарги, слідчий суддя вважає за можливе провести судове засідання без участі скаржника.
Прокурор та слідчий заперечили проти задоволення скарги та скасування повідомлення про підозру вказуючи на дотримання вимог КПК України під час її вручення.
Слідчий суддя, заслухавши думку скаржника, слідчого, прокурора, дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості:
1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;
2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

В судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000655 від 20.10.2020 року. Постановою в.о. Генерального прокурора ОСОБА_7 від 24.12.2020 р. було змінено підслідність в даному кримінальному провадженні та передано на досудове розслідування з Національного антикорупційного бюро до Служби безпеки України.

18.12.2020 року старшим детективом Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , за погодженням з виконувачем обов`язків керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , було повідомлено про підозру громадянина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Скаржник вважає, що повідомлення про підозру було складено з порушенням вимог п.1 ч. 1 ст. 481 КПК України та п. 13 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оскільки підозрюваний ОСОБА_6 має статус адвоката, а відтак користується усіма гарантіями адвокатської діяльності, в тому числі і щодо порядку вручення повідомлення про підозру належною особою.

Така позиція обґрунтовується тим, що адвокати, діяльність яких зупинена, зберігають статус адвоката та в силу норм ст. ст. 480, 481 Кримінального процесуального кодексу України, і відтак є особами, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження.

Рада адвокатів України, як вищий колегіальний орган адвокатського самоврядування, який працює у період між з`їздами адвокатів України є послідовною у своїх позиціях та неодноразово застосовувала висновки Резолюції позачергового З`їзду адвокатів України щодо захисту прав адвокатів від 26-27 квітня 2014 року, надавала роз`яснення з даного приводу, зокрема у рішеннях № 132 від 24.10.2014 року «Про затвердження роз`яснення щодо права адвоката, діяльність якого зупинена відповідно до пункту першого частини першої статті 31 закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», бути учасником адвокатського об`єднання», рішенні № 126 від 10.06.2016 року «Про затвердження роз`яснення щодо можливості притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності під час зупинення його права на заняття адвокатською діяльністю» та рішенні № 74 від 26.02.2016 року «Про затвердження роз`яснення щодо гарантій адвокатської діяльності та окремих умов дисциплінарної відповідальності».

Системний аналіз вищезазначених норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» чітко вказує на те, що у разі зупинення адвокатом права на заняття адвокатською діяльністю відповідно до пункту першого частини першої статті 31 Закону, такий адвокат не має права її здійснювати, проте він не позбавлений статусу адвоката та на нього поширюються гарантії адвокатської діяльності, передбачені чинним законодавством України.

Крім того, 26 лютого 2016 року Радою адвокатів України прийнято рішення № 74 «Про затвердження роз`яснення щодо гарантій адвокатської діяльності та окремих умов дисциплінарної відповідальності». Зазначеним рішенням, серед іншого, констатовано, що позитивним обов`язком держави є створення належних умов для діяльності адвокатури, забезпечення прав адвоката та дотримання гарантій адвокатської діяльності, проведення неупередженого розслідування фактів таких порушень (статті 5, 20, 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», Основні положення про роль адвокатів, прийняті VIII Конгресом ООН по запобіганню злочинам у серпні 1990 року, Декларація ООН «Про право та обов`язок окремих осіб, груп та органів суспільства заохочувати та захищати загальновизнані права людини і основоположні свободи» від 09 грудня 1998 року). Зазначені нормативно-правові акти розповсюджують сферу професійних гарантій на будь яку особу, яка перебуває в статусі адвоката, незалежно від її стану та функції в конкретних суспільних відносинах і безвідносно до її клієнтів та справ. Також вказаним рішенням роз`яснено, що відповідно до положень статей 6, 17, 32 Закону, Порядку ведення ЄРАУ, фізична особа має статус адвоката з часу отримання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю і внесення відомостей про неї до ЄРАУ та до моменту припинення права на заняття адвокатською діяльністю і внесення про це відповідних відомостей до ЄРАУ.

Така позиція скаржника підтверджується судовими рішеннями, зокрема: ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_10 від 17.08.2020 року (справа № 991/6806/20); ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 10.03.2020 року (справа № 991/703/20); ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_11 (справа № 991/982/20), з яких вбачається, що незважаючи на призупинення права на зайняття адвокатською діяльністю, повідомлення адвокату повинно бути здійснено виключно Генеральним прокурором, або заступником Генерального прокурора, оскільки особа зберігає гарантії адвокатської діяльності, у випадку зупинення адвокатської діяльності.

В той же час вищевказана позиція заперечується доводами керівника Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_12 , яка в своєму листі від 02.03.2021 року № 041-202/6680 зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатом є фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатуру України складають всі адвокати України, які мають право здійснювати адвокатську діяльність.

Статтею 23 цього Закону встановлені гарантії адвокатської діяльності. З самої назви зазначеної статті та з її змісту вбачається, що зазначені гарантії надаються адвокату для забезпечення можливості безперешкодного здійснення професійної діяльності, тобто представництва, захисту, надання професійної правничої допомоги фізичним чи юридичним особам, підприємствам, установам та організаціям незалежно від форм власності.

Відповідно до ч. 5 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», протягом строку зупинення права на зайняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати.

Згідно з інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України право ОСОБА_6 на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 03.08.2020 на підставі заяви.

А отже, починаючи з 03.08.2020, ОСОБА_6 не має права займатися адвокатською діяльністю і на нього не поширюються гарантії адвокатської діяльності.

Крім того, стаття 5 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає що адвокатура є незалежною від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, що цілком відповідає цілям адвокатської діяльності, її меті та завданням. Саме тому, працевлаштування на посади до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, є несумісним із діяльністю адвокатури з мотивів її незалежності від державного управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» Керівнику Офісу Президента України, його Першому заступнику та заступнику забороняється займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю, якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Тобто, ч. 1 ст. 25 Закону України «Про запобігання корупції» має виключний перелік видів діяльності, якими Заступнику керівника Офісу Президента України дозволено займатися в порядку сумісництва та суміщення - викладацька, наукова і творча діяльність, медична практика, інструкторська та суддівська практика із спорту. В той же час, вказана норма містить заборону Заступнику керівника Офісу Президента України займатися адвокатською діяльністю, оскільки вказана діяльність є оплачуваною. Адвокат за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту отримує винагороду адвоката - гонорар (ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Аналогічна заборона передбачена п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до якої несумісною з діяльністю адвоката є робота на посадах осіб, зазначених у п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції». Підпунктом «ї» п. 1 ч.1 ст.3 вказаного закону до вказаних посад віднесено посади Керівник Офісу Президента України, його Перший заступник та заступники, уповноважені, прес-секретар Президента України.

Крім того, у Законі України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» поняття «адвокат» та «особа, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю» не ототожнюються.

Зокрема, відповідно до пункту 2 частини 1 статі 23 вказаного Закону забороняється вимагати від адвоката, його помічника, стажиста, особи, яка перебуває у трудових відносинах з адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням, а також від особи, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, надання відомостей, що є адвокатською таємницею. З цих питань зазначені особи не можуть бути допитані, крім випадків, якщо особа, яка довірила відповідні відомості, звільнила цих осіб від обов`язку зберігати таємницю в порядку, передбаченому законом. Аналогічним чином урегульовано питання щодо кола осіб, на яких поширюється обов`язок зберігати адвокатську таємницю (ч. 3 ст. 22 Закону).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 480 КПК України особливий порядок кримінального провадження застосовується стосовно адвоката. При цьому у вказаній нормі відсутні приписи щодо особи, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю.

Враховуючи наведене, на особу, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, не поширюються гарантії адвокатської діяльності передбачені ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також положення глави 37 КПК України щодо особливого порядку кримінального провадження.

Вищенаведене тлумачення правових норм, що визначають статус особи, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю як особи, на яку поширюється загальний, а не спеціальний порядок здійснення кримінального провадження за колом осіб, також підтверджується судовою практикою, а саме рішеннями Апеляційного суду Одеської області від 18.05.2017 у справі № 522/5160/17, Апеляційного суду Харківської області від 16.08.2018 у справі № 644/4425/18, Дніпровського апеляційного суду у справі № 200/10101/19, вироком Вищого антикорупційного суду у справі № 711/3111/19, в яких прямо зазначено, що гарантії адвокатської діяльності не можуть поширюватись на осіб, які припинили цю діяльність.

Отже українське законодавство не містить чіткої вказівки на момент припинення гарантій адвокатської діяльності у осіб, які зупинили цю діяльність.

Певну ясність у ситуації що склалась могли відкрити матеріали кримінального провадження № 0000655 від 20.10.2020. Однак матеріали кримінального провадження № 0000655 від 20.10.2020 року фактично знаходяться в НАБУ та не були надані слідчому судді для оцінки, при прийнятті рішення про наявність чи відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру.
Так само і судова практика містить діаметрально протилежні рішення з приводу даного питання.

З огляду на відсутність матеріалів кримінального провадження та не надання їх суду, слідчий суддя позбавлений можливості об`єктивно та повно розглянути скаргу на повідомлення про підозру.
За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги, оскільки відсутня об`єктивна можливість перевірити усі зазначені скаржником обставини.
Що стосується доводів скаржника, викладених в судовому засіданні, щодо порушення встановленого законом порядку вручення повідомлення про підозру, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Положення ч. 1 ст. 278 КПК України, зобов`язують слідчого, прокурора вручити особі письмове повідомлення про підозру в день його складення.

З листа керівника Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_12 від 02.03.2021 року № 041-202/6680 вбачається, що з огляду на те, що робоче місце ОСОБА_6 як Заступника Керівника Офісу Президента України перебувало та наразі перебуває у приміщенні адміністративної будівлі Офісу Президента України за адресою: м. Київ, вулиця Банкова, 11, - детективами Національного бюро, які входили до групи детективів у зазначеному кримінальному провадженні, здійснено виїзд за вказаною адресою з метою вручення ОСОБА_6 письмового повідомлення про підозру.

По прибуттю до Офісу Президента України детективами Національного бюро поставлено до відома представників Управління державної охорони України, які здійснювали державну охорону Офісу Президента України, про необхідність проведення за участі ОСОБА_6 окремих процесуальних дій, у зв`язку із чим, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», відповідно до якого працівникам Національного бюро для виконання покладених на них обов`язків надається право за пред`явлення службового посвідчення входити безперешкодно до державних органів, висунуто вимогу надати доступ до приміщення службового кабінету ОСОБА_6 .

Після безпідставної відмови представників Управління державної охорони України у наданні детективам Національного бюро доступу до службового кабінету ОСОБА_6 останніми вжито вичерпних заходів, передбачених положеннями кримінального процесуального законодавства, спрямованих на здійснення повідомлення ОСОБА_6 про підозру.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 135 глави 11 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

На виконання наведених вище вимог ч. 1 ст. 278 КПК України, ч.ч. 1,2 ст. 135 КПК України детективами Національного бюро вручено ОСОБА_6 письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а також пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного у день складення цих процесуальних документів, тобто 18.12.2020, шляхом:

поміщення о 14 год. 07 хв. вказаних процесуальних документів разом із супровідним листом Національного бюро від 18.12.2020 вих. № 0413-001/43530 до скриньки для кореспонденції Офісу Президента України за адресою: м. Київ, вулиця Банкова, 11, про що складено окремий протокол, додатком до якого є відеозапис проведення процесуальної дії;

вручення о 14 год. 18 хв. вказаних процесуальних документів разом із супровідним листом Національного бюро від 18.12.2020 вих. № 0413-001/43530 адміністрації за місцем роботи ОСОБА_6 - представнику підрозділу діловодства Офісу Президента України Леськів;

надіслання о 14 год. 50 хв. вказаних процесуальних документів засобами електронного зв`язку з використанням системи електронної взаємодії (СЕВ) на адресу Офісу Президента України;

надіслання о 15 год. 29 хв. скан-копій вказаних процесуальних документів електронною поштою на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 , - зазначений ОСОБА_6 у Єдиному реєстрі адвокатів України;
надіслання поштою вказаних процесуальних документів цінними листами з описами вкладення за місцем роботи - на адресу Офісу Президента України (м. Київ, вул. Банкова, 11); за місцем задекларованих місця реєстрації та проживання ОСОБА_6 ( АДРЕСА_1 ), а також за іншим місцем можливого місця проживання ОСОБА_6 (який також зазначено у його щорічних деклараціях: АДРЕСА_2 ;

вручення під розписку представнику житлово-експлуатаційній організації за задекларованим ОСОБА_6 місцем його реєстрації і проживання - голові правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що обслуговує житловий будинок по АДРЕСА_3 ;

з метою вручення повідомлення про підозру здійснення старшим детективом ОСОБА_13 в період часу з 12 год. 45 хв. до 14. год. 07 хв. телефонних дзвінків з власного мобільного телефону НОМЕР_1 на номери мобільних телефонів, які зазначені ОСОБА_6 в Єдиному реєстрі адвокатів України як контактні: НОМЕР_2 (після встановлення сеансу зв`язку абонент повідомив, що вказаний абонентський номер ОСОБА_6 не використовується) та НОМЕР_3 (сеанс зв`язку не встановлено, абонент недоступний);

з метою вручення повідомлення про підозру під час перебування за адресою задекларованого ОСОБА_6 місця його проживання і реєстрації по АДРЕСА_1 , встановлення детективом ОСОБА_14 о 17 год. 46 хв. та о 18 год. 26 хв. сеансів зв`язку з використанням власного мобільного телефону НОМЕР_4 зі споживачем телекомунікаційних послуг з номером абонента НОМЕР_5 , яка представилася ОСОБА_6 , рідною сестрою ОСОБА_6 . В ході телефонних розмов ОСОБА_6 повідомила, що за порадою адвоката вона відмовляється від отримання будь-яких процесуальних документів для передачі ОСОБА_6 .

Як зазначено в листі керівника Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів НАБУ Кроловецької О. Від 02.03.2021 року № 041-202/6680, окремі з вищеперерахованих процесуальних дій фіксувались за допомогою технічних засобів відеофіксації. Носії інформації із записами проведення таких процесуальних дій зберігаються у матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000655.

У подальшому, о 13 год. 22 хв. 21.12.2020 у приміщенні службового кабінету Національного бюро за адресою: м. Київ, вул. Сурикова, 3, ОСОБА_6 особисто за участі його захисника - адвоката ОСОБА_5 вручено датоване 18.12.2020 письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 369 КК України, а також пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

З огляду на викладене, передбачений кримінальним процесуальним законодавством порядок повідомлення особі про підозру детективами Національного бюро дотримано, права підозрюваного ОСОБА_6 не порушено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 111-135, 277-278, 303, 305-307, 309, 371-372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 18.12.2020 року у кримінальному провадженні № 0000655 від 20.10.2020 року відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1