Дата документу 22.02.2021 Справа № 337/3232/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 337/3232/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/287/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянула 22 лютого 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
засудженого 22.05.2019 року Запорізьким районним судом Запорізької області ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. 13.09.2019 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням, згідно 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. 06.11.2019 року ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш сурового покарання призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2019 року, більш суворим, призначеного вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.05.2019 року, остаточно призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з випробуванням на 1 рік.

Встановлені ухвалою суду першої інстанції обставини:

Орган пробації звернулася до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття покарання у містах позбавлення волі у відношенні ОСОБА_7 , оскільки засуджений неодноразово порушував обов`язки, покладені на нього судом, а саме: без поважної причини неодноразово не з`являвся на реєстрацію, змінив місце мешкання, про що має письмові попередження.

Задовольняючи подання, суд, вказуючи, що ОСОБА_7 самостійно, без дозволу органу пробації змінив місце мешкання, виїхавши 04.07.2020 року до Херсонської області та з 8 липня 2020 року не з`являється на реєстрацію без поважних причин,прийшов до висновку про невиконання останнім обов`язків, покладеним вироком суду та свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою, вважає її незаконною, необґрунтованою, невмотивованою.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, в порушення ст. 65 КК України направив ОСОБА_7 відбувати покарання, яке є обтяжливим, непропорційним особі засудженого і порушенню.

Вважає, що необхідно було аналізувати поведінку ОСОБА_7 з виконання вироку, а саме з 22.05.2019 року моменту набуття чинності більш суворого вироку, яким був поглинений менш суворий, посилаючись на правомірну поведінку засудженого та встановлення його на шлях виправлення.

Крім того, вказує, що порушення ОСОБА_7 мали епізодичний характер і були викликані поганим почуттям, що на думку сторони захисту не свідчить про те, що засуджений не встав на шлях виправлення.

Також посилаючись на те, що ОСОБА_7 ніколи не відбував покарання у вигляді реального позбавлення волі, вважає, що призначення 3 років позбавлення волі за порушення, яке викликано винятковими обставинами, є вкрай обтяжливим.

Просить ухвалу суду скасувати.

У судове засідання апеляційної інстанції представник органу пробації, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явився, причини неявки не повідомив, апеляційний суд з урахуванням відсутності заперечень учасників процесу та у відповідності до ч.4 ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд за відсутності представника органу пробації.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник у судовому засіданні підтримав подану апеляційну скаргу, акцентувавши увагу на фактичному збільшенні судом іспитового строку, просив задовольнити її.
Засуджений у судовому засіданні просив задовольнити апеляцію.
Прокурор у судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам апеляційної скарги та, вказавши про зміну місця проживання та пославшись на законність оскаржуваної ухвали, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги сторони захисту.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Згідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

При цьому, при скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний зокрема з`ясувати, чи мало місце порушення засудженим, покладених на нього обов`язків, саме у період іспитового строку.

Згідно змісту заявленого органом пробації подання підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 зазначено неявки на реєстрацію до органу пробації 26.12.2019 року та з 08.07.2020 року, а також залишення засудженим постійного місця проживання з 04.07.2020 року.

Разом з тим, суд першої інстанції прийшов до висновку про неналежне виконання засудженим ОСОБА_7 покладених на нього судом обов`язків через неявки без поважних причин на реєстрацію, починаючи з 08.07.2020 року, та зміну місця проживання без дозволу органа пробації з 04.07.2020 року.

Означений висновок суду щодо взятого до уваги періоду не оспорюється сторонами.

Таким чином, підставами скасування звільнення від відбування покарання та направлення ОСОБА_7 для відбування покарання стали порушення обов`язків, які засуджений допустив у липні 2020 року.

Натомість, з даним висновком колегія суддів не може погодитися з огляду на наступне.

Судова колегія звертає увагу на доводи сторони захисту з приводу невірного обрахування судом іспитового строку, що потягнуло за собою вихід за його межі.

Так, відповідно положень ч.1 ст. 165 КВК України та роз`яснень, які містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_7 вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.05.2019 року засуджено за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік (о.с. а.п. 12).

13.09.2019 року вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_7 засудженого за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік (о.с. а.п. 3).

Приймаючи рішення за наслідком розгляду подання, місцевий суд не звернув увагу, що ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2019 року в порядку положень ст.ст. 537, 539 КПК України було вирішено питання щодо порядку застосування покарання за наявності двох вироків і. на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2019 року у вигляді одного року позбавлення волі, більш суворим, призначеним вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22 травня 2019 року у вигляді трьох років позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_7 до відбування покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки (о.с. а.п. 42-43).

Отже, фактично іспитовий строк мав відраховуватися з моменту проголошення вироку Запорізького районного суду Запорізької області, тобто з 22 травня 2019 року.

Встановлений судом початок іспитового строку з 13.09.2019 року фактично призвів до збільшення іспитового терміну, що значно погіршило правове становище засудженого. При цьому судова колегія зауважує, що зі змісту ухвали Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 06.11.2019 року вирішення даного питання відбувалося за відсутності засудженого та його захисника.

Ненадання вироку від 22 травня 2019 року до виконання, не можна перекладати на рахунок ОСОБА_7 , оскільки не залежить від останнього та пов`язано виключно із зверненням до виконання вироку саме судовою інстанцією.

Отже визначенні місцевим судом неявки ОСОБА_7 , починаючи з 08.07.2020 року, і залишення ним місця проживання без повідомлення органа пробації 04.07.2020 року, з урахуванням випробувального терміну в один рік, перебувають поза межами іспитового строку, встановленого вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 22.05.2019 року, яким і було поглинено покарання, призначене вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 13 вересня 2019 року

Крім того, відповідаючи на інші доводи сторони захисту, судова колегія констатує, що при апеляційному розгляді адвокатом були надані довідки про перебування засудженого ОСОБА_7 на амбулаторному лікуванні в період, який охоплює той, що встановлений судом як порушення порядку відбування покарання.

Отже, навіть встановленні місцевим судом неявки не можна вважати істотними, тим паче за умов, що ОСОБА_7 , за наданими документами, має незадовільний стан здоров`я.

З урахуванням встановлених вище обставин, судова колегія не може погодитися з- тим, що дії засудженого були скеровані саме на умисне ухилення від виконання покладених обов`язків у період іспитового строку. Одночасно колегією суддів звертає увагу на обставину щодо перебування ОСОБА_7 в певний період під вартою в іншому кримінальному провадженні, в рамках якого в подальшому відносно ОСОБА_7 було змінено запобіжний захід на домашній арешт.

Судова колегія не може означенні в поданні органу пробації підстави взяти до уваги як беззаперечні для направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмовити в задоволенні даного подання.

Одночасно, судова колегія звертає уваги, що оскаржуваним судовим рішенням було ухвалено обчислення строку покарання з дня фактичного затримання. До судового засідання апеляційної інстанції ОСОБА_7 доставлено з місць ув`язнення, отже внаслідок скасування оскаржуваного судового рішення, особа підлягає звільненню в даному провадження відповідно до ч.5 ст. 202 КПК України через відсутність в матеріалах наявного кримінального провадження іншого судового рішення, яким передбачено тримання ОСОБА_7 під вартою.

На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали, що відповідає повноваженням суду апеляційної інстанції, передбаченим ст. 407 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, судова колегія

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 15 жовтня 2020 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання Хортицького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_7 для відбування призначеного вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 13.09.2019 року покарання відмовити.

Звільнити ОСОБА_7 негайно з-під варти у даному провадженні, за відсутності іншого судового рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4