Справа № 508/407/21
Провадження № 1-кс/508/10/21
УХВАЛА
Іменем України

"23" червня 2021 р. смт. Миколаївка

слідчий суддя Миколаївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , ознайомившись з клопотанням адвоката ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області в межах кримінального провадження № 0001837 від 22.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України,

встановив:

22 червня 2021 року, адвокат ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до Миколаївського районного суду Одеської області з клопотанням про скасування арешту з земельної ділянки кадастровий номер :01:001:3173, накладеного ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_4 від 03.01.2017 року по справі № 504/4440/16-к (провадження 1-кс/504/950/16), в рамках кримінального провадження № 0001837 внесеного до ЄРДР 22.10.2016 року.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.01.2017 року по справі № 504/4440/16-к, провадження № 1-кс/504/950/16, було накладено арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3173, номер запису про право в державному реєстрі прав 11434832, яка належить ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла. Єдиним спадкоємцем після її смерті є ОСОБА_3 , але право на спадкування вона оформити не може через накладений на спадкове майно арешт. Заявник вважає, що накладений арешт підлягає скасуванню через те, що необхідність у його застосуванні відпала, так як тривалий час досудового розслідування, жодній особі не було оголошено про підозру, відповідно не було складено обвинувального акту та справа не перебуває на судовому розгляді.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Підстави та процедура розгляду клопотання про скасування арешту майна врегульовані нормою статті 174 КПК України, згідно положень якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

За змістом пункту 18 частини 1 статті 3 КПК України слідчим суддею є суддя суду першої чи апеляційної інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, визначеному цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Чинний КПК України зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Системний аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що незважаючи на відсутність у нормі статті 174 КПК України вказівки на підсудність клопотання про скасування арешту майна, це питання повинно розглядатися слідчим суддею того суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:3173 було накладено ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області 03.01.2017 року.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001837 внесеного до ЄРДР 22.10.2016 року, у межах якого накладено арешт на нерухоме майно, проводився слідчим відділом Лиманського ВП ГУНП в Одеській області.

Твердження заявника про те, що на теперішній час кримінальне провадження № 0001837 знаходиться у провадженні СВ Відділу поліцейської діяльності № 1 Березівського РВП ГУНП в Одеській області не підтверджено матеріалами клопотання.

Частиною 6 статті 9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, доходжу висновку, що клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001837 внесеного до ЄРДР 22.10.2016 року слід повернути адвокату ОСОБА_2 , що не позбавляє останнього права на звернення до слідчого судді, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Керуючись ч. 6 ст. 9, ст. 131, ст. 147, ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області в межах кримінального провадження № 0001837 від 22.10.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 364 КК України - повернути.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1