Ухвала

Іменем України
22 березня 2021 року

м. Київ
Справа № 694/2152/19
Провадження № 51 1359 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2020 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 11 січня 2021 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2020 року задоволено подання Звенигородського міськрайонного сектору ДУ «Центр пробації» в Черкаській області, скасовано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлено його для відбування покарання, призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 грудня 2017 року за ст. 289 ч. 2 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 11 січня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеної ухвали суду першої інстанції та повернуто апеляційну скаргу на підставі ст. 399 ч. 4 п. 3 КПК України.
У касаційній скарзі захисник порушує питання про необхідність перегляду зазначених ухвал судів обох інстанцій в касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що в частині оскарження ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2020 року у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від

02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.
Частиною шостою статті 13 Закону № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Порушене захисником у касаційній скарзі питання, стосується оскарження ухвали Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2020 року, постановленої в порядку ст. 539 ч. 6 КПК України.
Щодо вказаного питання Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформулювала висновок в постанові від 18 березня 2019 року (справа №756/9514/15-к, провадження за касаційною скаргою № 51-115 кмо 17), зазначивши, що за змістом ст. 129 ч. 3 п. 8 Конституції України, ст. 424 ч. 2, ст. 539 ч. 6 КПК України ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду оскарженню у касаційному порядку не підлягають. Такий висновок об`єднана палата сформулювала у справі за аналогічних обставин, а саме за наслідком розгляду касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року, якою було задоволено подання Оболонського РВ КВІ у місті Києві, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 04 червня 2014 року, та направлено його для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Оскаржувана захисником ОСОБА_5 ухвала суду першої інстанції винесена в порядку ст. 539 ч. 6 КПК України, а тому з врахуванням вищезазначеного висновку об`єднаної палати Верховного Суду не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції, у зв`язку із чим у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали суду першої інстанції необхідно відмовити на підставі ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК України, оскільки вона не підлягає касаційному оскарженню.
Разом з тим, відповідно до ст. 399 ч. 6 КПК України ухвала Черкаського апеляційного суду від 11 січня 2021 року про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу в частині оскарження ухвали апеляційного суду від 11 січня 2021 року подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України в касаційній скарзі не зазначено в чому саме полягає незаконність ухвали апеляційного суду згідно з вимогами ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього.
Крім того, особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо ухвали апеляційного суду з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України.
Також відповідно до ст. 427 ч. 3 КПК України якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі, проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка особи щодо бажання чи небажання брати участь у касаційному розгляді.
Вказані недоліки та суперечності поданої касаційної скарги в частині оскарження ухвали Черкаського апеляційного суду від 11 січня 2021 року перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, у зв`язку із чим в цій частині касаційну скаргу слід залишити без руху.
Керуючись ст. 428 ч. 2 п. 1 КПК ,ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити захиснику засудженого ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадженні за його касаційною скаргою на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 серпня 2020 року.
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 в частині оскарження ухвали Черкаського апеляційного суду від 11 січня 2021 року залишити без руху.
Встановити захиснику ОСОБА_5 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3