Справа № 278/1501/21
В И Р О К
Іменем України

10 червня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 та обалсті, судимого 19.06.2020 Житомирським районним судом Житомирської області за ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень (сплачено 27.10.2020),
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК,
в с т а н о в и в:

24 травня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000209.
З угоди вбачається, що 29 квітня 2021 року близько 10 години ОСОБА_4 перебував в будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник умисел на повторне викрадення чужого майна, реалізуючи який, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу таємно повторно викрав бензопилу марки "STIHL" вартістю 2733 грн. 33 коп., з якою залишив місце вчинення кримінального правопорушення та у подальшому розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_6 матеріального збитку на вказану суму.
Сторони угоди кваліфікували діяння ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК як повторне таємне викрадення чужого майна, та узгодили покарання ОСОБА_4 у виді трьох років обмеження волі зі звільненням обвинуваченого на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням.
Вирішуючи в порядку ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) питання про можливість затвердження судом вищезазначеної угоди про визнання винуватості, суд дійшов наступного.
Інкриміноване ОСОБА_4 діяння правильно кваліфіковане за ч. 2 ст. 185 КК, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно.
Відповідно до ст. 12 КК кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК, є умисним корисливим нетяжким злочином; угоду укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні названого кримінального правопорушення; потерпілою надано письмову згоду на укладення цієї угоди. Таким чином, сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч.ч. 4 та 5 ст. 469 КПК.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 472 КПК, угода також містить передбачені ст. 473 КПК наслідки її укладення та затвердження.
Укладення угоди між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки угоди, обмеження в праві на оскарження вироку суду та наслідки невиконання умов угоди.
Умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.
Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання, а також звільнення від його відбування з випробуванням, відповідають ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, який хоча і має непогашену судимість, однак щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, викрадене майно повернуто потерпілій. Суд вважає, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Потерпіла не заперечувала проти затвердження угоди. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у обвинувальному акті, відповідають дійсності, вину визнає повністю.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Арешт, накладений на речовий доказ, на підставі ст. 174 КПК, підлягає скасуванню, а вказаний речовий доказ підлягає залишенню в розпорядженні потерпілої.
Підстав для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК, суд

у х в а л и в:

Затвердити у кримінальному провадженні № 0000209 угоду про визнання винуватості від 24 травня 2021 року між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді трьох років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 копійок судових витрат на залучення експерта при проведенні судово-товарознавчої експертизи.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 7.05.2021 на бензопилу марки "STIHL", моделі "MS-180" скасувати, а вказаний речовий доказ залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_6 .
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений лише з підстав, визначених ч. 4 ст. 394 КПК.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Захисник та потерпіла мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1