ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 623/2855/18 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/97/21 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Крадіжка
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Зазначеним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізюму Харківської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, особи з інвалідністю третьої групи, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , раніше судимого:

1) вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08.11.2017 року, за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., звільненого від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»;

2) вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.08.2018 року, за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном у 3 роки.

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі;

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного за даним вироком, і покарання, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.08.2018, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст.75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з випробувальним терміном на 3 роки, якщо він протягом визначеного випробувального строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покладено обов`язки на ОСОБА_7 в період випробувального строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 24.07.2018 року, близько 10 години, під час перебування у житловій кімнаті частини будинку АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_8 , з дозволу останнього, помітив грошові кошти у сумі 2000 грн. та планшет марки «Lenovo», ТАВ 2 А10-30, які належали ОСОБА_8 , після чого у ОСОБА_7 виник умисел на заволодіння вказаним майном та грошовими коштами.

Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій прямий умисел, спрямований на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю у будинку ОСОБА_8 , таємно викрав грошові кошти в сумі 2.000 гривень, а також планшет марки «Lenovo», ТАВ 2 А10-30, вартість якого, відповідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2321/18 від 15.08.2018 року становить 3835 гривень 48 копійок, із захисною плівкою до нього Multi Matte 13 Global, вартість якої, відповідно до висновку тієї ж експертизи, становить 276 грн.46 коп., які належали ОСОБА_8 .

Після цього ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном та грошовими коштами на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6199 гривень 80 копійок.

Прокурор, у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосуванням кримінального закону, який підлягає застосуванню - ст. 69-1 КК України при призначенні покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням покарання призначеного на підставі вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.08.2018 року, і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Застосувати до ОСОБА_7 вимоги ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк - 3 роки та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.
Враховуючи, що наразі відсутні апеляційні вимоги в яких порушується питання про погіршення становища обвинуваченого ОСОБА_7 , за згодою всіх учасників судового розгляду, колегія суддів вважає можливим провести апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої ст. 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті.

Як встановлено за вказаним вироком, в силу ст. 66 КК України суд першої інстанції визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 - щире каяття. Вину в інкримінованому йому злочині, обвинувачений ОСОБА_7 визнав в повному обсязі.

При цьому, ОСОБА_7 повністю відшкодував завдані ним збитки, а обставин, які обтяжують покарання за злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, судом не встановлено, що дає право суду призначити покарання за правилами ст. 69-1 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає максимальний вид покарання - позбавлення волі на строк до 5 років. Таким чином, максимальне покарання, призначене ОСОБА_7 із застосуванням ст. 69-1 КК України за ч. 2 ст. 185 КК України, повинно бути не більше 3 років 4 місяців позбавлення волі.

За таких обставин вирок районного суду відповідно до ст. 413 КПК України підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосуванням кримінального закону, який підлягає застосуванню - ст. 69-1 КК України при призначенні покарання.

Відтак покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.2 ст. 185 КК України має бути призначено із застосуванням положень ст. 69-1 КК України, а остаточне покарання за ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням покарання призначеного на підставі вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.08.2018 року.

На підставі викладеного, керуючись, 404, 405, 408, 413 КПК України,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити. Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24 вересня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 - в частині призначеного покарання змінити.
Пом`якшити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.691 КК України до 3 (трьох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеного вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17.08.2018, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді