Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/268/21 Головуючий у суді І-ї інстанції Орловський В.В.
Доповідач в колегії апеляційного суду Драний В. В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Драного В.В.,

суддів: Іванова Д.Л., Широкоряда Р.В.,

за участі секретаря: Тюпи Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому Кіровоградської області апеляційну скаргу прокурора Олександрійської окружної прокуратури Поташенка А.В. на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2021 року.

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Олександрія, Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який офіційно не працюючого, одружений, має на своєму утриманні малолітню дитину ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаний, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці у нічну пору доби з 22.00 до 06.00, а саме до 22 серпня 2021 року.

Покладено на ОСОБА_1 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора Бондаренко Ю.А.,

захисника - адвоката Петрова І.М.,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.06.2021, щодо ОСОБА_1 , підозрюваного за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці у нічну пору доби з 22.00 до 06.00, а саме до 22 серпня 2021 року та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині), раніше не судимий і не притягався до кримінальної відповідальності, одружений, має одну малолітню дитину, офіційно не працює, у судовому засіданні пояснив, що працює без офіційного працевлаштування, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, проживає з дружиною і дитиною, має нейтральну характеристику за місцем проживання.

Ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання підозрюваним є доведеною.

Вказані ризики можуть бути усунені шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме шляхом застосування домашнього арешту у нічний час доби та покладення на підозрюваного обов`язку не спілкуватися із потерпілим і свідками у кримінальному провадження.

Не погоджуючись з рішенням суду прокурор подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу слідчого судці Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22.06.2021, щодо ОСОБА_1 , постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому санкція ч. 1 ст. 115 КК України, із врахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, передбачає для підозрюваного можливе застосування покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі.

Однак, знаходячи підстави для обрання ОСОБА_1 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя в ухвалі не обґрунтував, яким чином домашній арешт у нічний час доби може запобігти ризику незаконного впливу підозрюваного на потерпілого.

Під час розгляду клопотання прокурор звертав увагу слідчого судді на характер та локалізацію нанесених потерпілому ножових поранень, що вказує на наявність в діях підозрюваного умислу на умисне вбивство потерпілого.

Зокрема, підозрюваний спричинив потерпілому ряд ударів ножем в ділянки тіла, де розташовано життєво важливі органи - в область лівої лопатки спини, у скроневу частину голови. Тобто, підозрюваний усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав можливі наслідки у виді заподіяння смерті потерпілому.

Отже, у потерпілого, є обгрунтовані підстави побоюватись за своє життя, що зможе вплинути на його показання в подальшому.

Відтак, обраний слідчим суддею запобіжний захід не зможе запобігти цьому ризику, оскільки ніщо не заважає підозрюваному в будь-який інший час доби, крім нічного, погрожувати потерпілому, схиляючи його до інших показань.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_1 та захисника-адвоката Петрова І.М., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділення Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000733, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 червня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Органом досудового розслідуванням ОСОБА_1 повідомлено про підозру у тому, що 20 червня 2021 року близько 07 годин 00 хвилин, ОСОБА_1 знаходився по вулиці Довіри навпроти будинку № 4 у селищі Олександрійське, міста Олександрія, Кіровоградської області разом з ОСОБА_3 .

Перебуваючи у вказаному місці ОСОБА_1 , маючи прямий умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, знаходячись, поруч з парком по АДРЕСА_2 , де на ґрунті раніше неприязних відносин викликаних ревнощами, почав вчиняти усі необхідні дії безпосередньо спрямовані на вчинення умисного вбивства ОСОБА_3 , а саме: наніс заздалегідь взятим із собою ножем один удар в ліве плече та лопатку.

У подальшому з метою збереження свого життя потерпілий ОСОБА_3 почав залишати місце події, у зв`язку з чим ОСОБА_1 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел наздогнав останнього, де наніс ще один удар ножем в голову зліва поблизу скроні та в ліву ногу тобто частину тіла де перебувають важливі для життєдіяльності людини органи, в результаті чого ОСОБА_3 спричинено тілесні ушкодження у вигляді колото різаної рани голови з ліва, колото різаної рани лопатки та плеча.

Проте, ОСОБА_1 не вчинив усіх дій, які вважав за необхідними для доведення умисного вбивства до кінця, з причин які не залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_3 вдалось залишити місце вчинення злочину. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив незакінчений замах на вбивство (умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині), тобто, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

20.06.2021 року о 16:00 годині (фактичний час затримання 14:50 год) слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області затримано ОСОБА_1 в порядку ч. 1 ст. 208 КПК України

Слідчий у клопотанні зазначає про те, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею при розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_1 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Разом з тим, питання щодо достатності доказів які містяться у клопотанні, для доведення вини ОСОБА_1 та визначення відповідно до встановлених під час судового розгляду обставин правильності кваліфікації злочину, відповідно до ст. 194 КПК України знаходиться поза межами розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу і підлягає вирішенню під час судового розгляду відповідного кримінального провадження.

Враховуючи конкретні обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є необхідним та не відповідатиме вимозі пропорційності втручання у право на свободу та особисту недоторканість.

Санкція ч. 1 ст. 115 КК України, із врахуванням вимог ч. 3 ст. 68 КК України, передбачає для підозрюваного можливе застосування покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_1 має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, має одну малолітню дитину, офіційно не працює, при цьому працює без офіційного працевлаштування, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, проживає з дружиною і дитиною, має нейтральну характеристику за місцем проживання.

Свідки - дружина підозрюваного ОСОБА_4 та його знайома ОСОБА_5 , не були очевидцем вчинення злочину, при цьому дали показання з приводу обставин, які їм відомі.

Отже, на переконання колегії суддів, врахувавши встановлені судом ризики, слідчий суддя місцевого суду дійшов обгрунтованого висновку що ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, можуть бути усунені шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу до підозрюваного, ніж тримання під вартою, а саме застосування домашнього арешту у нічний час доби та покладення на ОСОБА_1 обов`язки не спілкуватися із потерпілим і свідками у цьому кримінальному провадження, окрім дружини ОСОБА_4 .

При цьому, застосовування цілодобового домашнього арешту є у даному випадку недоцільним, оскільки може позбавити підозрюваного ОСОБА_4 можливості утримувати себе дружину та малолітню дитину.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про те, що належна поведінка підозрюваного на досудовому слідстві може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, зокрема домашнього арешту.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів передбачених ст. 177 КПК України, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів переконана у достатності обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, так як доведені під час розгляду клопотання обставини, дають підстави суду вважати, що застосування саме домашнього арешту, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Посилання наведенні в апеляційній скарзі на тяжкість інкримінуємого злочину ОСОБА_1 , на переконання колегії суддів не є безумовною підставою для обов`язкового застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

Інших переконливих доводів щодо незаконності рішення слідчого судді в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою щодо ОСОБА_1 , оскільки при розгляді клопотання не доведені обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2021 року, щодо ОСОБА_1 , слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Олександрійської окружної прокуратури Поташенка А.В. залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 червня 2021 року, стосовно ОСОБА_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк два місяці у нічну пору доби з 22.00 до 06.00, а саме до 22 серпня 2021 року, покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

В.В. Драний Д.Л. Іванов Р.В. Широкоряд