Справа № 331/3873/17
Провадження № 1-кс/331/1326/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000025 від 18.04.2016 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, розлученого, на утриманні має неповнолітнього сина 2005 р.н., з вищою освітою, який фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 15, ст. 113 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 15 ст. 113 КК України. Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що наприкінці серпня на початку вересня 2015 року (точна дата досудовим слідством не встановлена) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші невстановлені досудовим слідством особи, перебуваючи у м. Києві, вступили у злочинну змову, направлену на руйнування аеродрому (злітно-посадкової смуги, руліжних доріжок та стоянок для повітряних суден) Державного навчально-виробничого закладу авіаційного профілю «Запорізькій центр льотної підготовки імені маршала авіації О.І. Покришкіна» (далі « ІНФОРМАЦІЯ_2 »), розташованого за адресою: Запорізька область, Запорізькій район, с. Широке, вул. Радянська, буд. 1, з подальшим заволодінням майном шляхом його демонтажу та незаконної реалізації третім особам.

Згідно з листом начальника Генерального Штабу Збройних сил України № 108/1/29/2 від 15.02.1995 аеродром ЗЦЛП є резервним аеродромом Міністерства оборони України та відноситься до першої категорії, що перебуває в черговому режимі для забезпечення безпеки польотів, підтримки бойової готовності Збройних сил України, згідно з листом Міністерства інфраструктури України (фактичного власника переліченого майна) № 13557/09/10-15 від 07.12.2015 має важливе народногосподарське значення.

Відповідно до розробленого злочинного плану, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мали визначити варіанти та механізми отримання комплексу «ЗЦЛП» у свою власність для його подальшого демонтажу та незаконної реалізації третім особам.

Через декілька днів ОСОБА_6 , розпочавши виконання раніше розробленого плану, попередньо отримавши від ОСОБА_7 відомості основних засобів «ЗЦЛП», розробив та надав останньому для аналізу та узгодження декілька варіантів отримання майна «ЗЦЛП», при цьому пояснивши, що надані алгоритми є загальними інструкціями, а конкретні механізми дій із подальшими варіантами з сумами можливих витрат для реалізації механізму отримання права власності на майно «ЗЦЛП» згодом направить ОСОБА_7 . Проаналізувавши надані варіанти щодо заволодіння об`єктом «ЗЦЛП» ОСОБА_7 зі свого боку надав згоду на здійснення визначених ОСОБА_6 дій із отриманням майна «ЗЦЛП» у власність ТОВ «Банкометал», власником якого є ОСОБА_7 , через судові рішення. Крім того, ОСОБА_6 для виконання спільного плану на свою вимогу отримав від ОСОБА_7 установчу документацію ТОВ «Банкометал» та бланки із відтисками печатки вказаного підприємства.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 узгодили суми витратна реалізацію плану отримання права власності на майно «ЗЦЛП» у сумі 30 тисяч доларів США. Після чого ОСОБА_7 через своїх знайомих передав ОСОБА_6 двома частинами грошові кошти у розмірі 10 тисяч доларів США та 22 тисяч доларів США для реалізації спільного злочинного плану.

При цьому ОСОБА_6 був обізнаний про те, що аеродром «ЗЦЛП» є придатним для здійснення зльоту та посадки літаків різних типів і призначення, у тому числі військових, крім того, розташований у Запорізькій області, яка безпосередньо граничить з лінією розмежування окремих районів Донецької області, на яких проводиться антитерористична операція, у зв`язку з чим придатний для обслуговування потреб військово-повітряних сил України, а саме за необхідності здійснення вилетів повітряних суден безпосередньо до району проведення антитерористичної операції, тому має важливе народногосподарське та оборонне значення.

Усвідомлюючи викладене, з метою доведення свого злочинного наміру до кінця та реалізації задуманого злочинного плану, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, ОСОБА_6 організував виготовлення завідомо неправдивого офіційного документа договору зберігання № 19/12-13 від 19.12.2013, укладеного між ТОВ «Банкометал» в особі директора ОСОБА_8 (звільнений з посади у 2009 році) та фізичною особою ОСОБА_9 (на дату укладання договору вказана особа знаходилась у місцях позбавлення волі). Відповідно до вказаного договору зберігання ТОВ «Банкометал», нібито, передало ОСОБА_9 на безоплатне зберігання за адресою: м. Дніпропетровськ (м. Дніпро), вул. Курсантська, майно (9 000 аеродромних плит, літальні засоби у кількості 157 одиниць та деталі до них), яке є власністю Міністерство інфраструктури України, з моменту набуття Україною незалежності, з фактичним перебуванням на балансі «ЗЦЛП».

У подальшому, у вересні 2015 року ОСОБА_6 з метою надання цим діям законного вигляду, з відома ОСОБА_7 , організував подачу позовної заяви від юридичної особи ТОВ «Банкометал» до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про визнання власності та витребування майна за договором зберігання майна від 19.12.2013 № 19/12-13, який нібито був укладений між ТОВ «Банкометал» та ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що остання в порушення умов договору не забезпечила зберігання майна у визначеному місці (м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська), а передала майно на зберігання до «ЗЦЛП», за адресою: Запорізька область, Запорізькій район, с. Широке, вул. Радянська, буд. 1.

07.09.2015 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за результатами розгляду цивільної справи № 202/7109/15-ц (провадження № 2/202/4502/2015) ухвалено заочне рішення, відповідно до якого за ТОВ «Банкометал» визнано право власності на майно: плити аеродромні ПАГ-14 9 000 штук, авіаційні вироби та запчастини до них: Л-29 у кількості 86 одиниць, Як-55 у кількості 5 одиниць, Як-18Т у кількості 1 одиниці, Вільга-35А у кількості 3 одиниць, Ан-24 РТ у кількості 1 одиниці, Ан-2Т у кількості 19 одиниць, Мі-2 у кількості 36 одиниць, Мі-8 у кількості 1 одиниці, Як-52 у кількості 7 одиниць, яке витребувати з ОСОБА_9 та «ЗЦЛП».

Продовжуючи виконання спільного злочинного плану щодо незаконного заволодіння майном «ЗЦЛП» ОСОБА_6 за згодою ОСОБА_7 організував подачу виконавчого листа з виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07.09.2015, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 20.11.2015 до ВДВС Запорізького РУЮ. На виконання вказаного виконавчого листа, 13.11.2015 постановою державного виконавця було відкрите виконавче провадження №49337709 та розпочаті дії щодо передачі майна «ЗЦЛП» до ТОВ «Банкометал».

Між тим, довести свій злочинний намір, спрямований на ослаблення держави до кінця, ОСОБА_6 не вдалося з причин, що не залежали від його волі, оскільки співробітниками УСБУ в Запорізькій області злочинну діяльність останнього було припинено.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.28 ч.3 ст.15 ст.113 КК України незакінчений замах на диверсію, тобто вчинення з метою ослаблення держави дій, спрямованих на зруйнування та пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, за попередньою змовою групою осіб.

29.03.2016 слідчим 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , громадянина ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.15 ст.113 КК України. Того ж дня підозрюваному ОСОБА_6 було надане для ознайомлення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із копіями матеріалів провадження і того ж дня клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із копіями матеріалів провадження були надані суду для реєстрації.

29.03.2016 слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя призначив засідання про розгляд клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 на 30.03.2016 на 16 год. 00 хв. Повідомлення про час і місце проведення судового засідання під особистий підпис було отримано захисником підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_11 для передачі ОСОБА_6

30.03.2016 на засідання про розгляд клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваний ОСОБА_6 не з`явився, при цьому адвокат надав суду медичну довідку про те, що останній ніби-то знаходиться на стаціонарному лікуванні у КЗ «Дніпропетровська шоста міська клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради. У зв`язку із цим слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя призначив повторне судове засідання на 1 квітня 2016 року на 12 год. 00 хв. Повідомлення під особистий підпис було отримано захисником підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_11 для передачі ОСОБА_6 .

01.04.2016 підозрюваний ОСОБА_6 повторно не з`явився на засідання про розгляд клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , заступника Головного лікаря «Шостої міської клінічної лікарні» м. Запоріжжя, остання пояснила, посилаючись на медичну довідку, видану на ім`я ОСОБА_6 від 29.03.2016, що особа із таким діагнозом може залишати стаціонарне лікування для проведення слідчих дій, а також може знаходитися в місцях позбавлення волі у тому числі і в СІЗО.

01.04.2016 слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Запоріжжя винесено ухвалу про привід підозрюваного ОСОБА_6 до зали судових засідань для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. Виконання ухвали було покладено на орган досудового розслідування.

Під час виконання ухвали слідчого судді про привід ОСОБА_6 було з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_6 з 04.04.2016 не перебуває на стаціонарному лікуванні і виписаний із медичного закладу КЗ «Дніпропетровська шоста клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради.

Разом із тим, відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_13 , лікаря КЗ «Дніпропетровська шоста клінічна лікарня» Дніпропетровської обласної ради, остання пояснила, що хворий ОСОБА_6 міг увечері залишати лікарняний заклад, а в ранці повинен був приходити. З вечора 04.04.2016 ОСОБА_13 не бачила ОСОБА_6 і вранці 05.04.2016 він не з`явився до лікарні, тому був виписаний.

У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_6 на повістки про виклик до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області не з`являється, а також наявності всіх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, постановою слідчого від 19.04.2016 останнього було оголошено у розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу УСБУ в Запорізькій області.

Наразі ОСОБА_6 за місцем реєстрації відсутній, згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України вх.№14/1132нт від 25.06.2020 ОСОБА_6 31.03.2016 через пункт пропуску «Гоптівка» виїхав з території України у напрямку Російської Федерації, станом на 17.06.2020 кордон України у напрямку «в`їзд» не перетинав. За даними АІС «Аркан» вказана особа за період з 17.06.2020 по теперішній час державний кордон України, а також лінію розмежування з ТОТ Донецької та Луганської областей і АР Крим не перетинала.

Так, слідчий вважає наявними ризики переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину (на даний час фактично знаходиться на тимчасово окупованій внаслідок збройної агресії Російської Федерації території АР Крим); може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які надали викривальні показання відносно нього; перешкодити кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Враховуючи наведене, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти встановленим ризикам та не забезпечать цілей кримінального провадження, тому просили обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, просив не визначити розмір застави у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

У судове засідання підозрюваний ОСОБА_6 не з"явився. Прокурором заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

Так, відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України вх.№14/1132нт від 25.06.2020 ОСОБА_6 31.03.2016 через пункт пропуску «Гоптівка» виїхав з території України у напрямку Російської Федерації. За даними АІС «Аркан» вказана особа за період з 17.06.2020 по 22.06.2021 державний кордон України, а також лінію розмежування з ТОТ Донецької та Луганської областей і АР Крим не перетинала.

Таким чином, з матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується на території Російської Федерації, яка відповідно до постанови Верховної Ради України №129-VIII від 27.01.2015 «Про звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором», визнана державою-агресором, що всебічно підтримує тероризм та блокує діяльність Ради Безпеки ООН, чим ставить під загрозу міжнародний мир і безпеку, а так звані "ДНР" і "ЛНР" визнати терористичними організаціями.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою за відсутністю підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ч.6 ст. 193 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 клопотання підтримали та вважали обґрунтованими заявлені ризики, зауваживши, що ОСОБА_6 було особисто вручено повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу ще у 2016 році, однак після отримання вказаних документів він ані до слідчого, ані до слідчого судді не прибув, натомість виїхав за межі України у бік Російської Федерації, внаслідок чого був оголошений у розшук. Оскільки на сьогодні наявний ризик переховування від слідства, а також інші ризики, передбачені ст. 177 КПК України, вважав, що клопотання підлягає задоволенню.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення клопотання, пояснив що підозра, пред"явлена ОСОБА_6 , нічим не підтверджена, кваліфікація його дій здійснена невірно. Точних даних про місце перебування підозрюваного слідство не має, тому підстав для обрання наусуворішого запобіжного заходу без застосування альтернативного запобіжного заходу не буде законним та справедливим та порушить права підозрюваного.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ УСБУ в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0000025, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 15 ст. 113 КК України

18.03.2016 постановою прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, - прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 з матеріалів кримінального провадження №0000125 від 05.11.2015 матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.15 ст.113 КК України, виділено в окреме провадження, зареєстроване в ЄРДР під №0000025 від 18.04.2016.

29.03.2016 слідчим 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , громадянина ОСОБА_6 було особисто повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.15 ст.113 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме:

1.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , який показав, що саме ОСОБА_6 визначав варіанти та механізми отримання комплексу «ЗЦЛП» у власність для його демонтажу та незаконної реалізації третім особам, а також забезпечував підготовку юридичних документів щодо визнання права власності на майно за ТОВ «Банкометал» та вирішення відповідних питань у суді та ДВС.

2.Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка показала, що договір зберігання майна № 19/12-13 від 19.12.2013 та акт прийому-передачі рухомого майна до договору № 19/12-13 від 19.12.2013 не підписувала у зв`язку із тим, що у вказаний період часу знаходилась в місцях позбавлення волі. Підписи від її імені у вказаних документах, їй не належать;

3.Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , колишнього директора ТОВ «Банкометал», який показав, що у 2009 році звільнився із займаної посади директора ТОВ «Банкометал», тому договір зберігання майна № 19/12-13 від 19.12.2013 та акт прийому-передачі рухомого майна до договору № 19/12-13 від 19.12.2013 не підписував. Підписи від його імені у вказаних документах, йому не належать;

4.Протоколом допиту ОСОБА_14 теперішнього директора ТОВ «Банкометал», який показав, що позовну заяву до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від ТОВ «Банкометал» до «ЗЦЛП» він не підписував;

5.Протоколом допиту ОСОБА_15 , який показав, що ОСОБА_6 звертався до ОСОБА_15 , із проханням скласти проекти позовних заяв, пов`язаних із зберіганням майна та повернення права власності на майно при невиконанні умов договору.

6.Протоколом допиту ОСОБА_16 , який показав, що на виконання злочинного плану ОСОБА_6 передавав останньому грошову суму у розмірі 22 тисячі доларів США, за вказівкою ОСОБА_7 .

7.Протоколом допиту ОСОБА_17 , який показав, що на виконання злочинного ОСОБА_6 передавав останньому грошову суму у розмірі 10 тисячі доларів США, за вказівкою ОСОБА_7 .

8.Протоколом пред`явлення для впізнання ОСОБА_17 , який впізнав на фотознімку особу ОСОБА_6 якому він передавав грошову суму у розмірі 10 тисячі доларів США, за вказівкою ОСОБА_7 .

9.Протоколами оглядів речей і документів, вилучених в ході проведення обшуку за адресою фактичного місця проживання ОСОБА_6 , а саме: АДРЕСА_1 , що підтверджують злочинний намір ОСОБА_6 щодо незаконного заволодіння майном «ЗЦЛП».

10.Листом начальника Генерального Штабу Збройних Сил України № 108/1/29/2 від 15.02.1995 про те, що аеродром « ІНФОРМАЦІЯ_2 » є резервним аеродромом Міністерства оборони України та відноситься до першої категорії, що перебуває в черговому режимі для забезпечення безпеки польотів, підтримки бойової готовності Збройних Сил України;

11.Листом Міністерства інфраструктури України № 13557/09/10-15 від 07.12.2015, відповідно до якого аеродром «ЗЦЛП» має важливе народногосподарське значення;

12.Протоколами проведеннях негласних слідчих (розшукових) дій, які підтверджують злочинний намір ОСОБА_6 спрямований на вчинення диверсії, шляхом зруйнування та пошкодження аеродрому «ЗЦЛП», що є об`єктом, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, за попередньою змовою групою осіб.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990, під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування слідчий суддя має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).
Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_6 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.
У зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_6 на повістки про виклик до слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області не з`являється, а також наявності всіх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений ним злочин, постановою слідчого від 19 квітня 2016 останнього було оголошено у розшук, здійснення якого доручено оперативному підрозділу УСБУ в Запорізькій області.

Постановою старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта ОСОБА_4 від 23 червня 2021 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний, міждержавний та міжнародний розшук.

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України вх.№14/1132нт від 25.06.2020 ОСОБА_6 31.03.2016 через пункт пропуску «Гоптівка» виїхав з території України у напрямку Російської Федерації.

За даними АІС «Аркан» вказана особа за період з 17.06.2020 по 22.06.2021 державний кордон України, а також лінію розмежування з ТОТ Донецької та Луганської областей і АР Крим не перетинала.

Згідно положень ст.ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей.

Аналізуючи обставини ймовірно вчиненого злочину, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше не судимим. Ймовірно вчинив особливо тяжкий злочин, пов`язаний з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на масове знищення людей, заподіяння тілесних ушкоджень чи іншої шкоди їхньому здоров`ю, на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також вчинення з тією самою метою дій, спрямованих на радіоактивне забруднення, масове отруєння, поширення епідемій, епізоотій чи епіфітотій. Під час розгляду клопотання слідчого встановлено, що 31.03.2016 через пункт пропуску «Гоптівка» виїхав з території України у напрямку Російської Федерації

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку про очевидність ризику можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, на території, яка не підконтрольна українській владі, оскільки підозрюваний ймовірно вчинив особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.
При цьому, наявність у ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків (наявність неповнолітньої дитини на утриманні) не спростовують висновків суду про можливе ухилення останнього від слідства з огляду на тяжкість покарання що йому загрожує.
В судовому засіданні прокурором також доведено ризик можливого здійснення впливу на свідків, враховуючи, що усі свідки протиправної діяльності ОСОБА_6 наразі не встановлені. Так само обґрунтовані і припущення щодо ймовірних співучасників злочинів, які на сьогодні ще не встановлені, та яких останній може попередити про необхідність переховатися від правоохоронних органів, що у значній мірі перешкодить достягненню цілей кримінального провадження.
Разом з цим, встановленим ризиком також слідчий суддя вважає ризик знищення, сховання або спотворення будь-яких речей та документів, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває, повний обсяг слідчих (розшукових) заходів не проведений, частина речових доказів може перебувати у родичів останнього або у інших співучасників.
За таких обставин, встановлені слідчим суддею ризики є очевидними, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним з огляду на підтвердження факту того, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений у державний, міждержавний та міжнародний розшук, виїхав та перебуває на території Російської Федерації, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором.

З огляду на наявність обґрунтованої підозри, та існування ряду очевидних ризиків, які можуть справдитися із великим ступенем вірогідності, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти настанню встановлених ризиків.
Таким чином, з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, слідчий суддя доходить висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та уникнення встановлених слідчим суддею ризиків продовження злочинної діяльності та ухилення від слідства, доцільно обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається. Оскільки, факт перебування ОСОБА_6 на території Росії, яка визнана Верховною Радою України державою-агресором, підтверджений, підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу немає.

Таким чином, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 15 ст. 113 КК України, встановленя слідчим суддею ризиків у розумінні ст. 177 КПК України, які можуть справдитися із великим ступенем вірогідності, відсутність доцільності обрання іншого більш м"якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає клопотання слідчого обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_4 погоджене із прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000025 від 18.04.2016 року, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно ОСОБА_6 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 15 ст. 113 КК України, задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м. Дніпропетровськ, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ "Запорізький слідчий ізолятор"
Після затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження забезпечити його доставку до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, для вирішення питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1