Справа № 487/5779/21
Провадження № 1-кс/487/4728/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.08.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання старшого слідчого відділення МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001089 від 13.08.2021 року відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаєві, українця, громадянина України, не одруженого, що має базову загальну середню освіту, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
13.08.2021 року старший слідчий СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
В клопотанні слідчий зазначає, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001089 від 13.08.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.
13.08.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.
Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж тримання під вартою, просив про його задоволення.
Захисник підозрюваного заперечував проти клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність вказаних ризиків. Крім того, зазначив, що його підзахисний має постійне місце проживання у сестри, у зв`язку з чим відносно нього можна обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний заперечував щодо задоволення клопотання, підтримав думку захисника.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що вказане клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із матеріалів клопотання встановлено, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001089 від 13.08.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України.
13.08.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України, а саме при наступних обставинах:
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 будучи раніше судимий за корисливий майновий злочин на шлях виправлення не став та знову вчинив майновий корисливий злочин.
Так, 12.08.2021 року, в період часу з 23 годині 00 хвилин по 23 годину 40 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи біля будинку № 59 розташованому за адресою: м. Миколаїв, вул. Московська, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, знаходячись у вказаному місці у зазначений час, ОСОБА_5 побачив припаркований біля будинку автомобіль марки «ВАЗ 2109» білого кольору державний номер НОМЕР_1 . Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення чужого майна із автомобіля.
Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_5 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого ОСОБА_7 та відсутністю уваги з боку сторонніх осіб, шляхом розбиття скла водійської двері проник до вищевказаного автомобіля, звідки викрав з салону автомобіля колонки марки «Pioneer TS-A6995» вартістю 410 гривень та авто-магнітолу марки «Pioneer DVH-330UB» вартістю 1200 гривень та в подальшому, утримуючи викрадене майно при собі намагався покинути місце вчинення кримінального правопорушення при цьому направився у бік вул. Чкалова в м. Миколаєві.
Свідок ОСОБА_8 , помітивши протиправні дії ОСОБА_5 , який на момент вчинення вказаного злочину знаходився неподалік будинку АДРЕСА_2 , побіг слідом за останнім, при цьому гучно кричав ОСОБА_5 в слід та вимагав зупинитись.
ОСОБА_5 почувши крики, усвідомлюючи, що його дії стали явними для оточуючих продовжив бігти у напрямку вул. Чкалова в м. Миколаєві, де в подальшому зник, однак розпорядитись викраденим майном не зміг з причин, які не залежали від його волі.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.3 ст.186 КК України підтверджується дослідженими матеріали кримінального провадження, а саме: витягом з ЄРДР за № 0001089 від 13.08.2021 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від ОСОБА_9 ; від 13.08.2021 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події від 13.08.2021 року; протоколом огляду місця події від 13.08.2021 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.08.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_8 від 13.08.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.08.2021; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 13.08.2021; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 13.08.2021; іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності та поєднанні є переконливими для того, щоб вважати, що саме ОСОБА_5 вчинив вищевказане кримінальне правопорушення.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини «Мюррей проти Сполученого Королівства» 14310/88, 28 жовтня 1994 р. наголошено « … Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 … є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причино виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Європейський суд з прав людини у рішенні «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» 12244/86; 12245/86; 12383/86, 30 серпня 1990 р. зазначив «…наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин …».
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що докази надані стороною обвинувачення доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження та пояснень наданих в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до переконання про доведення прокурором існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, про що свідчить наступне: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку з чим з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; матиме змогу впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні; підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, підозрюється у скоєні злочину проти власності, раніше неодноразово судимий, у тому числі, за скоєння злочинів майнового характеру, скоїв злочин в період відбування покарання з випробуванням, що дає підстави вважати, що він може продовжити свою злочинну діяльність, у разі обрання відносно нього запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.
Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, скоїв злочин в період відбування покарання з випробуванням, не одружений, не працює, має незареєстроване місце проживання.
Слідчий суддя, зважаючи на початкову стадію досудового розслідування, вважає, що саме такий вид запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, позбавить його можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення, чинити вплив на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Крім того, слідчий суддя критично оцінює доводи захисника та підозрюваного щодо можливості застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки будь-які більш м`які види запобіжного заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам.
Таким чином, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, на думку слідчого судді, є необґрунтованим та невиправданим.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Враховуючи викладене, строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 слід рахувати з 13.08.2021 року.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.
Слідчий суддя не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без внесення застави, оскільки підстав, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, за якими слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, не встановлено.
Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, після внесення якої він повинен бути звільнений з під варти.
Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та визначення її розміру, цілковито відображується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Враховуючи встановленні при розгляді клопотання дані про особу підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, та його роль у вчиненні, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-197, 309, 392-395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого відділення МРУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор» до 11.10.2021 року.
Визначити розмір застави, після внесення якої підозрюваний повинен бути звільнений з під варти, в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 47580 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».
Після отримання та перевірки протягом не більше одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Миколаївській слідчий ізолятор» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це слідчого, прокурора та слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти, внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Покласти на ОСОБА_5 у разі звільнення під заставу такі зобов`зання:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора, суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування із свідками з приводу обставин кримінального правопорушення, у вчинені якого він підозрюється, крім випадків участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у даному провадженні.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвала слідчого судді в частині тримання під вартою ОСОБА_5 діє до 11.10.2021 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Заводського
районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1