Справа № 373/1106/19
Номер провадження 1-кс/373/41/21
УХВАЛА
про скасування рішення слідчого

23 червня 2021 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: скаржника ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000278 від 17.07.2019,

встановив:
18.06.2021 на розгляд Переяслав-Хмельницькому міськрайонному суду Київської області згідно ухвали Київського апеляційного суду від 31.03.2021 повернуто матеріали за скаргою ОСОБА_3 про скасування рішення слідчого про закриття кримінального провадження №0000278.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 31.03.2021 скасовано ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 29.01.2021 про залишення скарги ОСОБА_3 без розгляду та надано вказівку суду першої інстанції розглянути скаргу в порядку ст.ст. 306, 307 КПК України.
У своїй скарзі потерпіла у кримінальному провадженні ОСОБА_3 просить визнати незаконним та скасувати рішення слідчого СВ Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області від 11.07.2020 про закриття кримінального провадження за №0000278 від 17.07.2019.
У скарзі та в судовому засіданні ОСОБА_3 повідомила, що після неодноразового звернення до органу поліції з заявою-повідомленням про кримінальне правопорушення відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000278 за ч.2 ст. 140 КК України за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловіка ОСОБА_5 , що сталось з вини медичних працівників Українського Державного медико-соціального центру ветеранів війни, в с. Циблі Переяслав-Хмельницького району, були внесені лише 17.07.2019 за зобов`язальною ухвалою слідчого судді.
ОСОБА_3 також пояснила, що матеріали досудового розслідування за клопотанням слідчий для ознайомлення їй не надавав. 20.01.2021 вона змушена була звернутись до Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської окружної прокуратури аби процесуальний керівник вплинув на хід слідства. Тоді від керівника відділу прокуратури їй стало відомо , що слідчий ще 11.07.2020 прийняв рішення про закриття кримінального провадження. Мотиви такого рішення є незрозумілими, оскільки відповідної постанови слідчий не направив ні їй, ні прокурору. Прокурор лише надав їй витяг з ЄРДР з відповідними відомостями. Скаржнику відомо, що осіб, про яких вона повідомляла слідчому під час свого допиту та, які могли знати обставини смерті чоловіка в медичному закладі, слідчий не допитував, жодної судово-медичної чи іншої експертизи в кримінальному провадженні не було проведено
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_4 просив скасувати рішення (постанову) про закриття кримінального провадження, звернувши увагу на те, що закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування має відбуватись за наявності підстав, що виключають можливість та доцільність продовжувати таке розслідування. У даному кримінальному провадженні, на думку представника, має місце повна бездіяльність слідчого та прокурора, фактичне самоусунення органу досудового розслідування від виконання завдань кримінального провадження, що призвело до заздалегідь передбачуваних органом досудового розслідування наслідків - закриття кримінального провадження, всупереч інтересам потерпілої як учасника такого провадження.
Вислухавши скаржника та її представника, дослідивши матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000278 від 17.07.2019, слідчий суддя встановив, що рішення про закриття кримінального провадження є таким, що не відповідає інтересам потерпілої, порушує її право на правосуддя в широкому значенні, виходячи з наступного.
По своїй суті та з врахуванням положень ст. 284 КПК України рішення про закриття кримінального провадження є рішенням про завершення досудового розслідування, а тому воно повинно прийматись прокурором, слідчим, дізнавачем виважено, після встановлення всіх обставин та перевірки усіх фактів, про які, в тому числі повідомляє потерпіла особа.
Основний інтерес потерпілої особи та/або заявника у кримінальному провадженні полягає в тому, щоб належним чином, у відповідності до вимог закону здійснювалось досудове розслідування, в ході якого було б забезпечено виконання основних завдань кримінального провадження, визначених в статті 2 КПК України, на всіх його стадіях.
З матеріалів кримінального провадження №0000278 від 17.07.2019, які надані Переяслав-Хмельницьким ВП№1 Бориспільського РУП на запит суду, вбачається, що первинно досудове розслідування у даному кримінальному провадження здійснював слідчий Переяслав-Хмельницького ВП ОСОБА_6 (доручення керівника в матеріалах відсутнє).
Матеріали досудового розслідування містять документи процесуальних (слідчих) дій, які здійснив слідчий ОСОБА_6 , а саме: 29.07.2019 вручення ОСОБА_3 пам`ятки потерпілої особи; 03.08.2019 допит потерпілої та прийняття від неї документів; 13.11.2019 отримання відповіді на запит від Директора Українського державного МСЦ ветеранів війни та надання слідчому медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 і протоколу розтину; 14.11.2019 винесення постанови про призначення посмертної комісійної судово-медичної експертизи та направлення її на виконання до Київського обласного БСМЕ;
20.03.2020 т.в.о. заступника начальника Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 доручив проведення досудового розслідування слідчій ОСОБА_8
04.05.2020 директор Київського обласного БСМЕ повернув слідчому без виконання постанову про проведення судово-медичної експертизи, а також надані на експертне дослідження матеріали, у зв`язку з невиконанням вимог експерта про надання додаткових матеріалів, про що експертною установою направлялись листи від 20.11.2019 та від 09.04.2020.
03.06.2020 слідча ОСОБА_8 провела додатковий допит потерпілої.
11.07.2020 т.в.о. заступника начальника Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області начальник СВ ОСОБА_7 прийняв рішення та виніс постанову про закриття кримінального на підставі абзацу 14 ч. 1 ст. 284 КПК України з внесенням відповідних даних до ЄРДР.
Досліджуючи оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, прийняту керівником органу досудового розслідування, на предмет її законності та обґрунтованості, встановлено наступне.

Відповідно до витягів з ЄРДР від 17.07.2019 та від 16.03.2020, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0000278 відомості про кримінальне правопорушення кваліфіковані за ч.2 ст. 140 КК України, а згідно більш пізнього витягу з ЄРДР від 15.01.2021, який надала потерпіла, ті ж самі відомості про кримінальне правопорушення кваліфіковані за ч.1 ст. 140 КК України.

При цьому начальник слідчого відділу в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження вказує на те, що органу досудового розслідування у строки, передбачені ст. 219 КПК України не вдалось встановити особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 140 КК України.

Кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 140 КК України на час подій (дати смерті особи 12.03.2019) у відповідності до ст. 12 КК України відносилось до злочинів невеликої тяжкості, а кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 140 КК України до злочинів середньої тяжкості. На момент закриття кримінального провадження обидва ці кримінальні правопорушення за змістом ст. 12 КК України визначаються нетяжкими злочинами.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 219 КПК України в редакції чинній на день реєстрації кримінального провадження (17.07.2019), строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становив: дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочинів невеликої або середньої тяжкості.

На момент винесення слідчим оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження (11.07.2020) вищевказане положення було передбачене у ч.2 п.1 ст. 119 КИК України щодо нетяжкого злочину.

За правилами абзацу 14 ч.1 ст. 284 КПК України в редакції чинній на момент внесення відомостей до ЄРДР та на момент закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Водночас, відповідно до ч.1 ст. 294 цього Кодексу, якщо досудове розслідування злочину до моменту повідомлення особі про підозру неможливо закінчити у строк, зазначений у частині другій статті 219 цього Кодексу, вказаний строк може бути продовжений неодноразово слідчим суддею за клопотанням прокурора або слідчого, погодженого з прокурором, на строк, встановлений пунктами 2 і 3 частини четвертої статті 219 цього Кодексу.

Отже, станом на 11.07.2020 - дату прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження №0000278 від 17.07.2019 на підставі абз. 14 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне правопорушення, за яким були внесені відомості до ЄРДР відносилось до нетяжких злочинів, строк досудового розслідування якого з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становив: дванадцять місяців

Рішення про закриття кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000278 від 17.07.2019, прийняте начальником СВ Переяслав-Хмельницького ВП 11.07.2020 у зв`язку з невстановленим під час досудового розслідування особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення стоків досудового розслідування, визначених ст. 219 КПК України.

Водночас, оскаржувана постанова винесена за шість днів до спливу встановленого законом дванадцяти місячного строку для нетяжкого злочину, яким є кримінальне правопорушення, передбачене ст. 140 КК України.

При цьому у слідчого відповідно до ч.5 ст. 294 КПК України залишався час для подання до слідчого судді клопотання про продовження строку досудового розслідування.

Однак таким правом для виконання, передбачених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження керівник слідчого підрозділу не скористався та незаконно, в порушення основних засад, визначених в ст. 9 цього Кодексу та спеціальної норми, передбаченої ст. 284 КПК України, передчасно виніс постанову про закриття кримінального провадження.

При цьому, на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні виявлена неповнота досудового розслідування, не проведення призначеної слідчим комісійної судово-медичної експертизи, не встановлення не проведення допиту жодного свідка тощо.

Як наслідок вищевказаних порушень зміст постанови про закриття кримінального провадження, не відповідають вимогам ч.5 ст. 110 КПК України.
Так, у мотивувальній частині оскаржуваної постанови зовсім не викладено зміст встановлених обставин, які стали підставою для закриття кримінального провадження та недоцільності продовження строків досудового розслідування. Також не наведені мотиви та обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження до спливу строків досудового розслідування, встановлених ст. 219 КПК України.
В постанові також в порушення ч.5 ст. 110 КПК України не вказано можливість та порядок її оскарження.
Окрім цього, матеріалами кримінального провадження не підтверджується, що така постанова була направлена прокурору у цьому кримінальному провадженні, основна функція якого здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового, а також немає відомостей, що постанова направлялась потерпілій особі, інтересів якої вона стосується, для реалізації такою особою права на її оскарження, як передбачено ч.6 ст. 284 КПК України.
Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

За правилами ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Як з`ясовано в судовому засіданні ОСОБА_3 є заявником та потерпілою у кримінальному провадженні № 0000278 від 17.07.2019 та оскаржує рішення слідчого від 11.07.2020 про закриття кримінального провадження, посилаючись на те, що відповідна постанова є незаконною, необґрунтованою, передчасною та їй не надсилалась і не вручалась. Всі ці обставини та аргументи скаржника підтвердились в судовому засіданні, а тому є підстави для задоволення скарги шляхом скасування рішення (постанови) слідчого про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись статями 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову начальника СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 11.07.2020 про закриття кримінального провадження № 0000278 від 17.07.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1