Справа № 738/266/21
№ провадження 1-кп/738/55/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:
судді - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2021 року за №0000036, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Киселівка Менського району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, працюючого слюсарем з обслуговування, експлуатації та ремонту газового устаткування в АТ «Чернігівгаз», раніше несудимого

у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2021 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2021 року за №0000036, про обвинувачення ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що в липні 2015 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на зайняття земельної ділянки, діючи всупереч вимогам статей 112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття та реалізацію права на землю, в порушення вимог пункту 5 «Правил охорони електричних мереж», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №209 від 04 березня 1997 року (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №161 від 22 березня 2017 року), якими визначається, що охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстані 2 метрів до 1 кВ, самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0009 га, розмістивши на ній некапітальну будівлю (дерев`яну прибудову до сараю) та незаконно використовує вказану земельну ділянку, яка знаходиться біля господарства по АДРЕСА_2 , що знаходиться в охоронній зоні повітряних ліній електропередачі напругою 0,4 кВ.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у травні 2019 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_2 , маючи умисел на зайняття земельної ділянки, діючи всупереч вимогам статей 112, 116-126 Земельного кодексу України, що регламентують набуття та реалізацію права на землю, в порушення вимог пункту 5 «Правил охорони електричних мереж», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №209 від 04 березня 1997 року (із змінами, внесеними Постановою Кабінету Міністрів України №161 від 22 березня 2017 року), якими визначається, що охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстані 2 метрів до 1 кВ, самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0011 га, розмістивши на ній некапітальну будівлю (дерев`яний сінник) та незаконно використовує вказану земельну ділянку, яка знаходиться біля господарства по АДРЕСА_2 , що знаходиться в охоронній зоні повітряних ліній електропередачі напругою 0,4 кВ.

Таким чином ОСОБА_2 самовільно зайняв земельні ділянки загальною площею 0,0020 га, що знаходяться в охоронній зоні повітряних ліній електропередачі напругою 0,4 кВ.

Вказані дії ОСОБА_2 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, яка знаходиться в охоронній зоні.
До початку підготовчого засідання обвинуваченим ОСОБА_2 через канцелярію суду подано клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, просив закрити провадження стосовно нього, посилаючись на те, він вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.197-1 КК України, яке відповідно до положень статті 12 КК України є нетяжким злочином, некапітальні будівлі у вигляді дерев`яного сінника та дерев`яної прибудови до сараю, які були ним розміщені на земельній ділянці, яка знаходиться в охоронній зоні повітряних ліній електропередач, на даний час прибрав, тобто, створені ним умови свідчать про те, що вчинений ним злочин втратив суспільну небезпеку.

Прокурор в судовому засіданні висловила думку щодо можливості звільнення ОСОБА_2 від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, оскільки останній звільнив самовільно зайняту земельну ділянку шляхом знесення розміщених на ній некапітальних будівель, вчинене ним діяння на час кримінального провадження внаслідок зміни його обстановки втратило суспільну небезпечність.

Заслухавши обвинуваченого, прокурора, який не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_2 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 44 КК України та ч.1 ст. 286 КПК України визначено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом; звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється судом.

Статтею 48 КК України передбачається звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.
Відповідно до статті 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 197-1 КК України, є нетяжким злочином.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.
Відповідно до п.2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.284 Кримінальний процесуальний кодекс України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випаду встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вчинений ОСОБА_2 злочин, згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким, обвинувачений раніше не судимий, злочин вчинив вперше, свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, за місцем проживання характеризується позитивно, судом встановлено, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки, а саме усунення обвинуваченим заподіяної шкоди шляхом звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення побудованих на ній некапітальних будівель, що підтверджується наданими обвинуваченим доказами, вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність. Окрім того, як вбачається з витягу з погосподарської книги від 19 березня 2021 року, наданого Киселівським старостинським округом Менської міської ради Чернігівської області, у власності обвинуваченого не значиться велика рогата худоба, з метою утримання якої обвинуваченим було збудовано сінник.
Обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з відповідних підстав.
Таким чином, викладені обставини свідчать про те, що виправлення обвинуваченого можливо без застосування заходів кримінального покарання, тому він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України із зміною обстановки, а кримінальне провадження за ч.2 ст. 197-1 КК України підлягає закриттю на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Керуючись статтею 48 КК України, статтями 284, 286, 288, 314 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ :

Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за частиною 2 статті 197-1 КК України у зв`язку із зміною обстановки на підставі статті 48 КК України, а кримінальне провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 197-1 КК України закрити.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1