Провадження №1-кп/523/384/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2021 м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши в судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_8 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки наявні ризики не зменшились.

Обвинувачений заперечував проти продовження зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він вже тривалий час перебуває під вартою, має місце де проживати на території м. Одеси, на свідків сенсу впливати не має, адже вони підтверджують його покази.

Захисник заперечував проти продовження запобіжного заходу, підтримав обвинуваченого, стверджує, що розгляд клопотання без перекладача на азербайджанську мову є незаконним. Подав клопотання на українській мові про зміну запобіжного заходу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, суд дійшов такого висновку, та встановив наступні обставини.

21.02.2019 року під час підготовчого судового засідання, ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області, після чого він неодноразово продовжувався останній раз 01.03.2021 року до 30.04.2021 року.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 цього ж Кодексу регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні злочинів, що відносяться до категорії тяжких, та особливо тяжких за які передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років. Таким чином будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, ОСОБА_8 може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин. Вказана позиція цілком відповідає практиці Європейського суду з прав людини рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року де зазначено що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Суд вважає наявним на цей час ризик можливого незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки після відкриття усіх зібраних доказів, анкетних даних наявних свідків, експертів, спеціалістів (їх місця проживання) існує висока вірогідність спроби обвинуваченого знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення встановлення обставин кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений може вплинути на свідків, які ще судом не допитані.

Обвинувачений схильний до продовження злочинної діяльності, адже за версією слідства, обвинувачений вчинив декілька злочинів, тому існує ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім того обвинувачений безробітний, не має постійного джерела доходу. Є громадянином іншої Держави, де не має постійного місця проживання. Наявність постійного місця проживання на території Одеси, свідчать про наявність у нього певних стійких соціальних зв`язків, проте, суд вважає, що конкретні обставини інкримінованих обвинуваченому злочинів та дані про його особу, в тому числі наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, вказує на неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі запобіжні заходи не здатні запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Щодо доводів обвинуваченого, та захисника які викладені у клопотанні про зміну запобіжного заходу, то суд приймає їх до уваги, та констатує, що зазначені в ухвалі ризики зменшилися, але наразі продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, а встановлені судом обставини виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Крім того, захисником не надано доказів працевлаштування у майбутньому обвинуваченого, та не надано правові підстави проживання у м. Одеса. Таким чином у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

Щодо позиції захисника, про ненадання перекладача на азербайджанську мову, то згідно матеріалів справи (том 2), зокрема журналу судового засідання від 01.03.2021 року ОСОБА_8 заявив, що йому підходить перекладач з української на російську мову. Крім того, в матеріалах справи є скарга до ВККС від ОСОБА_8 яка складена російською мовою, тому суд не бере їх до уваги. У процесі розгляду клопотання з`явився перекладач на азербайджанську мову якому обвинувачений міг задати питання перекладу які стосуються питання продовження запобіжного заходу, тому суд вважає, що право на справедливий суд дотримано у повному обсязі.

Щодо, розгляду питання продовження запобіжного заходу одноособово членом колегії суддів, то такий порядок передбачений пунктом 20-5 розділу XI "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 331, 369-372, 392 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 26.06.2021 року.

Копію ухвали направити в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання, прокурору для відома.

На ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою яка тримається під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1