У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.05.2021 Справа №607/7393/21
провадження № 1-кс/607/2427/2021
м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

встановила:

адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2020 року у справі № /15184/20, на мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ60387 із сім карткою мобільного оператора з абонентським номером № НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_2 із сім карткою мобільного оператора з абонентським номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_4 із сім карткою мобільного оператора з абонентським номером НОМЕР_5 ; мобільний телефон марки «Iphone» ІМЕІ НОМЕР_6 .

Клопотання вмотивовано тим, що на даний момент зникли підстави для обмеження прав власника /ків/ вказаних телефонів. На думку захисника, це майно не містить ознак речових доказів та не має значення для досудового розслідування. Окрім цього, акцентує увагу на тому, що на даний момент провадження у справі зупинено постановою слідчого.
Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вказані вимоги підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Пояснив, що не брав участі у розгляді клопотання про накладення арешту на вказані телефони, а тому не мав можливості висловити свої заперечення. Наголошує на тому, що слідство триває 7 місяців, однак за цей час слідчий навіть не провела огляду цих телефонів, що свідчить про те, що вони не несуть жодного доказового навантаження для органу досудового розслідування.
Прокурор ОСОБА_5 , за ініціативою якого було накладено арешт, у судове засідання не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі, у якому також вказав про те, що заперечує проти скасування арешту майна, оскільки передчасне скасування арешту може призвести до знищення слідової інформації та завадити встановленню усіх обставин на стадії досудового розслідування.
Також у судове засідання не з`явився ОСОБА_4 .
Такі неявки прокурора та ОСОБА_4 не перешкоджають розгляду клопотання.
Заслухавши пояснення, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, за необхідне зазначити наступне:
слідчими ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000017 віл 24 січня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 3 ст. 358 КК України /далі Кримінальне провадження/.
В межах Кримінального провадження ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199 та ч. 3 ст. 358 КК України.
Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 вересня 2020 року /справа № 607/15184/20/, накладено арешт на мобільні телефони марки «Iphone»: НОМЕР_7 із сім карткою мобільного оператора з абонентським номером № НОМЕР_1 ; ІМЕІ НОМЕР_2 із сім карткою мобільного оператора з абонентським номером НОМЕР_3 ; ІМЕІ НОМЕР_4 із сім карткою мобільного оператора з абонентським номером НОМЕР_5 ; ІМЕІ НОМЕР_6 /далі Ухвала від 11 вересня 2020 року/.
Як вбачається зі змісту Ухвали від 11 вересня 2020 року, арешт накладений з метою збереження цих телефонів, як речових доказів.
З огляду на це висновки адвоката про протилежне сприймаються критично.
Постановою слідчого ГУНП в Тернопільській області від 16 лютого 2021 року зупинено досудове розслідування у Кримінальному провадженні.
Частиною 1 ст. 26 КПК України визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Ця норма у комплексному зв`язку із іншими положеннями КПК /параграфом 2 КПК України/ дає підстави для висновку, що сторона обвинувачення вільна у застосуванні заході в та прийомів проведення досудового розслідування, які передбачені законом.

Таке розслідування у даному провадженні не завершено та сторона обвинувачення, як і раніше, вважає зазначені телефони речовими доказами у справі.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, саме на ініціатора клопотання про скасування арешту, поданого під час досудового розслідування, покладено обов`язок довести, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, або що його накладено необґрунтовано.
Вказаного ОСОБА_4 та його представник не виконали.
Значний строк досудового розслідування, чи його зупинення, у жодному випадку на свідчать про те, що майно втратило ознаки речових доказів, котрі були встановлені при накладенні на цього арешту. Такі обставини, самі по собі, не є підставною для скасування арешту майна.
Також неспроможними є твердження адвоката на те, що у оголошеній ОСОБА_4 підозрі немає посилання на вчинення злочинів із використанням вказаних телефонів, як обставину, котра виключає приналежність цього майна до речових доказів, оскільки не може про це свідчити.
Щодо співмірності застосованих заходів слідчий суддя звертає увагу на наступне.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як зазначив Європейського суду з прав людини у своєму рішенні від 07 червня 2007 року у справі «Смірнов проти Росії» /Smirnov v. Russia/, заява № 71362/01, п. 57/, яке слід враховувати відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, при вирішенні питання про можливість утримання державою майна, як речового доказу у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи.
У даній справі наявний очевидний суспільний інтерес у встановленні істини в найкоротший на найбільш ефективний спосіб.

Йому опонує право на вільне та безперешкодне володіння своїм майном підозрюваним.

На думку слідчого судді баланс між цими двома елементами на даний момент забезпечений.

З наведеного, керуючись ст.ст. 26, 132, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановила:
у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , котрий діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, відмовити.
Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого судового засідання.
Слідчий суддя ОСОБА_1