Справа №639/3869/21
Провадження №1-кп/639/395/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2021 року м. Харків

Колегія суддів Жовтневого районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000247 від 14.03.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Єнісейськ Красноярського краю Російської Федерації, громадянки України, з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а:
На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться кримінальне провадження №0000247 від 14.03.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час судового засідання прокурором ОСОБА_5 заявлено клопотання про продовження стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на те, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились і не зникли.

Прокурор зазначає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не зможуть забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_7 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Захисник адвокат ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечували, оскільки прокурором не доведено реальне існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просили суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Сторона захисту посилається, що обвинувачена ОСОБА_7 не судима, до кримінальної відповідальності раніше не притягувалась, має постійне місце проживання в м. Харкові, де проживає її матір, яка є особою похилого віку, має ряд захворювань та потребує постійного стороннього догляду. Обвинувачена ОСОБА_7 не є небезпечною для суспільства, тримання її під вартою є занадто суворим запобіжним заходом та запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту достатній для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисник також зазначає, що пред`явлена ОСОБА_7 підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є необґрунтованою, а також посилається на неправильність кваліфікації кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, захисник адвокат ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_7 просять змінити обвинуваченій запобіжний захід на більш м`який у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані до суду матеріали в частині заявленого клопотання, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого . Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за вчинення якого санкцією статті передбачено покарання від 7 (семи) до 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України колегія суддів вважає встановленим наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість обвинуваченої ОСОБА_7 переховуватися від суду, з метою ухилення притягнення до кримінальної відповідальності, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення - злочину, за яке передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі. Обвинувачена не має стійких соціальних зв`язків та законних джерел заробітку. Таким чином, існують достатні ризики щодо втечі обвинуваченої з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість обвинуваченої ОСОБА_7 незаконно впливати на потерпілу, свідків та експерта у цьому ж кримінальному провадженні, допит яких не проведено судом на даній стадії судового розгляду. Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. Даний злочин віднесено до категорії злочину поєднаного із застосування насильства над особою. На даний момент ОСОБА_7 відомі особи свідків та інших учасників кримінального провадження, місце їх проживання, коло спілкування, що дає їй можливість впливати на їх свідчення;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - можливість обвинуваченої ОСОБА_7 вчинити інше кримінальне правопорушення. Характер та спосіб вчиненого злочину, що характеризується як злочин, пов`язаний із насильством над особою та спричинив загибелі людини, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачена ОСОБА_7 може вчинити інші кримінальні правопорушення. Крім того, обвинувачена не має постійного законного джерела доходів.

Суд враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Отже, ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені під час обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час продовжують існувати.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені статтею 178 КПК України, судом враховується: 1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій ОСОБА_7 ; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченої, яка тяжких захворювань чи інвалідності не має; 3) відомості про особу ОСОБА_7 , яка розлучена, неповнолітніх дітей та утриманців не має, тобто не має стійких соціальних зв`язків в місці постійного проживання; 4) обвинувачена ОСОБА_7 до арешту офіційно не була працевлаштованою та постійного джерела доходу не мала.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченої ОСОБА_7 на теперішній час є неможливим, у зв`язку з чим стосовно неї необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Доводи клопотання сторони захисту не спростовують встановлених судом обставини та не спростовують існування вищезазначених ризиків.

Зазначені судом ризики не зменшились та не зникли, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для обрання стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, внаслідок чого клопотання сторони захисту задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 331, 369 372, 376, 392 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 про зміну стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.

Продовжити стосовно обвинуваченої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 27 вересня 2021 року включно.
Копію ухвали вручити прокурору, направити до державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченій ОСОБА_7 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченою, яка тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення їй копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 30.07.2021 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3