Справа № 158/3171/20 Провадження №11-кп/802/312/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 119 КК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В
Вищезгаданою ухвалою суду кримінальне провадження ЄРДР № 0000752 від 9 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України закрито та останнього звільнено від кримінальної відповідальності, у зв`язку із дійовим каяттям на підставі ст. 45 КК України.

Не погодившись із даною ухвалою суду, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій вказує на її незаконність через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке призвело до безпідставного звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності. Вказує, що при вирішенні питання про закриття провадження судом неповно та неналежним чином з`ясовано наявність усіх обставин, передбачених ст. 45 КК України. Зокрема, неналежним чином з`ясовано питання повного відшкодування завданих збитків, що полягає у добровільному відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди. Суд вказав на відшкодування збитків лише через відсутність у потерпілої ОСОБА_10 будь-яких претензій майнового чи морального характеру. Проте, прокурор зазначає, що у випадку вчинення кримінального правопорушення із смертельними наслідками, потерпілого в правовому розумінні, на момент вирішення питання про відшкодування шкоди вже фактично не існує. У зв`язку із цим, просить оскаржувану ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, прокурора, яка подану апеляцію підтримала, обвинуваченого та його захисника, які кожен окремо, апеляційну скаргу прокурора заперечили, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить такого висновку.

Звільняючи ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, суд керувався тим, що вчинений обвинуваченим, який активно сприяв розкриттю злочину та щиро покаявся у вчиненому злочин, у відповідності до ч. 4 ст. 12 цього ж кодексу, відноситься до категорії нетяжких, завдані потерпілій ОСОБА_10 збитки, яка ствердила про відсутність до обвинуваченого будь-яких претензій майнового та морального характеру, відшкодовані.
За вказаною нормою закону матеріально-правовими підставами звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям є: 1) щире каяття; 2) активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; 3) повне відшкодування завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.
Наявність усіх наведених складових судом, у зазначеному випадку, перевірено не було.

В оскаржуваній ухвалі зазначено про відшкодування збитків, що стверджується відсутністю претензій майнового та морального характеру потерпілої ОСОБА_10 до обвинуваченого, і цю обставину суд вважав достатньою для застосування положень ст. 45 КК України.

Проте, не врахував правову позицію, викладену в п. 62 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року /справа № 439/397/17/, що заподіяна кримінальним правопорушенням шкода, у розумінні ст. 46 КК України, має бути такою, що за своїм характером піддається відшкодуванню (усуненню). Смерть є наслідком, що має незворотний характер. Таким чином, шкода у вигляді смерті відшкодуванню або усуненню в розумінні ст. 46 КК України не підлягає.
У цій же постанові йдеться про те, що у випадку вчинення кримінального правопорушення із смертельним наслідками, потерпілого в кримінально-правовому розумінні на момент вирішення питання про відшкодування шкоди вже фактично не існує.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України /вбивство, вчинене через необережність/, тобто у вчиненні кримінального правопорушення із смертельними наслідками.

Так як дійове каяття має тотожну вимогу - відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди, тому, на думку апеляційного суду, у випадку смерті, застосуванню до обвинуваченого

не підлягає і ст. 45 КК України.

За таких обставин, звільнивши ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що перешкодило йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, яке слід скасувати та призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 січня 2021 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: