Справа № 381/260/20
У Х В А Л А

15.04.2021 м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , в ході розгляду у відкритому судовому засіданні обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.1 КК України, відносно якого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою

У С Т А Н О В И В:

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст.ст. 115 ч.1, 185 ч.1 КК України. Відносно обвинуваченого ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду продовжений запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19 квітня 2021 р.

Завершити судовий розгляд вказаного обвинувального акта до вказаної дати не надається можливим з поважної причини.

Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України судом на обговорення учасників судового засідання винесено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор вважає стосовно обвинуваченого слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчинені умисних кримінальних правопорушень, відносно нього продовжують існувати ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду, продовжити вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки не має постійного місця роботи, не має місця реєстрації. постійного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не зможе запобігти зазначеним ризикам, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Захисник заперечує проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, при цьому зазначає, що прокурором не доведено існування ризиків на які він посилається, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, просить змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на домашній арешт, за місцем проживання. Обвинувачений згідний з захисником.

Вислухавши учасників судового засідання суд дійшов до наступного.

Суд вважає, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він згідно обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, а саме умисного вбивства, тобто найбільш тяжкого злочину проти життя. Наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, встановлені та врахований слідчим суддею на стадії досудового розслідування, судом при застосуванні, продовженні відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Недостатність застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризиків, передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

При цьому суд зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (справи: Панченко проти Росії, Бекчієв проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) враховує: особу обвинуваченого його моральність, суворість покарання за злочини, у яких він згідно обвинувального акта обвинувачується (від 7 до 15 років позбавлення волі), як елемент оцінки зазначених ризиків, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_6 та можливості його уникнути.

Суд при вирішенні зазначеного питання зважає на вагомість досліджених судом доказів сторони обвинувачення в обгрунтування доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на інший більш м`який, у т.ч. домашній арешт, оскільки вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Суд зазначає, що стороною захисту не надані будь-які нові докази на підтвердження не можливості утримання ОСОБА_6 під вартою. Не надано також інших будь-яких данних стосовно особи обвинуваченого, які можуть істотно вплинути на рішення суду щодо продовження стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд визнає, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_6 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177,331,371,372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13 червня 2021 р.

У задоволенні клопотання захисника, обвинуваченого про зміну стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

Судді Білоцерківського міськрайонного суду

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3