У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.06.2021 Справа №607/11254/21

(провадження № 1-кс/607/3682/2021)

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 26 березня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

25 червня 2021 року прокурор звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , шляхом заборони вчинення реєстраційних дій, користування та розпорядження майном. Одночасно просив дозволити транспортувати вказаний автомобіль марки із території земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:1709), яка згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та зберігати зазначений автомобіль на території спеціального майданчика ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області у м. Тернополі по вул. Бережанській, 44Б.
Клопотання мотивоване тим, що 25.03.2021 року в чергову частину ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області надійшла заява від директора ТОВ «ДобробутАгро» ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_6 (попередній директор) не передав та відмовляться передати майно, а саме автомобіль марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_2 , документацію ТОВ «ДобробутАгро» (установчі та бухгалтерські документи, печатку товариства), таким чином вчинив самоправство. 26.03.2021 року відомості про вчинене правопорушення внесено до Єдиного реєстру доеудових розслідувань за № 0000049, за ознаками кримінальною правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. В ході дізнання під час допиту ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було встановлено, що 01 березня 2021 року відбулися загальні збори учасників ТОВ «Добробутагро», на яких було вирішено звільнити директора ТОВ «Добробутагро» ОСОБА_6 . Дане рішення було оформлено протоколом №1 від 01.03.2021 року. Окрім цього, вказано про необхідність повернення колишнім директором ОСОБА_6 печатки, статутних документів ТОВ «Добробутагро», договорів оренди землі та протоколів, тобто усього майна, яке належить ТОВ «Добробутагро» та автомобіля марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить на праві власності ТОВ «Агрокомпанія Дружба», а в ТОВ «Добробутагро» перебуває в оренді згідно з договором. Згідно з наказом №1/0-а/21 ТОВ «Добробутагро» від 01.03.2012 року, виданим ТОВ «Добробутагро», ОСОБА_6 було звільнено з посади директора. Наказом №1/21 від 01.03.2021 року директором ТОВ «Добробутагро» було призначено ОСОБА_9 . Вищезазначені зміни директора відбулися згідно з чинним законодавством про що було внесено зміни до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Через деякий час ОСОБА_9 відмовився від посади директора ТОВ «Добробутагро», про що написав відповідну заяву. 19.03.2012 року відбулися наступні збори засновників ТОВ «Добробутагро», на яких було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_9 з посади директора і призначення директором ОСОБА_5 . Дане рішення було оформлено протоколом №2/21 від 19.03.2021 року та в подальшому наказами на призначення та звільнення директорів. Вищезазначені зміни директора відбулися згідно з чинним законодавством, про що було внесено зміни до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Станом на 17.05.2021 року директором є ОСОБА_5 . На неодноразові прохання працівників ТОВ «Добробутагро» повернути майно ТОВ «Добробутагро», зокрема автомобіль марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_3 , бухгалтерські та установчі документи товариства, печатку ОСОБА_6 відмовляється це робити, мотивуючи тим, що має майнові претензії до засновників ТОВ «Добробутагро». Окрім цього, ОСОБА_7 було встановлено, що автомобіль марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_3 знаходиться на території земельної ділянки (кадастровий номер :01:001:1709), яка згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .
Прокурор зазначає, що на даний момент вказані речі, здебільшого автомобіль, марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_3 знаходяться на території домоволодіння, де проживає ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (кадастровий номер :01:001:1709), які не повернуто, а тому, з метою виявлення та фіксації про обставини вчинення кримінального правопорушення, виявлення та вилучення вищезазначених речей, зокрема автомобіля марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_3 , задля проведення судової товарознавчої експертизи для встановлення матеріальної шкоди, на думку прокурора, доцільно накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , та помістити на територію спеціального майданчика ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області у м. Тернополі, вул. Бережаиська, 44Б. Вказані речі, а саме автомобіль марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_3 постановою дізнавача визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
Отже, на думку прокурора, вказаний автомобіль має значення для встановлення істини у цьому кримінальному провадженні, з метою його збереження для проведення судової товарознавчої експертизи за участю спеціаліста, просив задовольнити клопотання.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 подав заяву, згідно з якою просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому.
Представник ТОВ «АГРОКОМПАНІЇ ДРУЖБА», будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду клопотання, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.
Неприбуття зазначених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України.
Розглянувши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до таких висновків:
Сектором дізнання ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000049 від 26 березня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Постановою старшого дізнавача СД ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області від 20 червня 2021 року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000049.
Із зазначеної постанови вбачається, що вказаний автомобіль визнано речовим доказом у зв`язку з тим, що він має важливе значення у кримінальному провадженні.
Однак, у вказаній постанові не наведено ознак, які передбачені ст. 98 КПК України, а саме, що цей автомобіль є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, чи набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Викладені у клопотанні мотиви зводяться фактично до того, що накладення арешту на автомобіль необхідно для проведення судової товарознавчої експертизи за участю спеціаліста.
Однак постанови про призначення такої експертизи до клопотання не долучено.
За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 98, ч. ч. 1, 2 ст. 170, ст. 173 КПК України слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено підстав і мети накладення арешту на вищевказаний автомобіль, зокрема не доведено, що він є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи є предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, чи набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а відтак, відсутні підстави вважати, що арешт цей автомобіль, про накладення арешту на який просить прокурор, необхідний для збереження речових доказів, а також інших підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Прокурором не доведено необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, зокрема запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
З урахуванням наведеного, на думку слідчого судді, відсутні підстави для накладення арешту на вищевказаний автомобіль.
Керуючись ст. ст. 98, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 26 березня 2021 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, про арешт майна, відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1