ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/4503/20 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/935/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

з секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001224 від 04.06.2020р. відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України повернуто прокурору Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 для усунення недоліків. Суд мотивував своє рішення тим, що до обвинувального акту не була долучена розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування. Натомість доданий відеозапис на ДВД-диску ( а.с.22а) як відбувалося вручення стороні захисту вказаних процесуальних документів. Однак прокурор вручив захиснику копію постанови прокурора Ольхового про відмову в задоволенні клопотання від 28.08.2020р. про закриття кримінального провадження,після чого ,не надаючи стороні захисту письмового протоколу доступу до матеріалів досудового розслідування,також відмовилися долучити до матеріалів провадження їх клопотання, відразу стали вручати обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування,від отримання яких відмовилися захисник та підозрюваний. Тобто стороною обвинувачення було порушено право на захист підозрюваного ОСОБА_7 при завершенні досудового розслідування.
Окрім цього, обвинувальний акт складався та затверджувався поза межами строку досудового розслідування, які закінчилися 19.07.2020р., що є порушенням вимог ст. 113, 115, 219 КПК України, тобто прокурор фактично вийшов за межі своїх повноважень та після закінчення строків досудового розслідування склав та затвердив обвинувальний акт.
Крім того, в обвинувальному акті зазначено,що кримінальним правопорушенням шкоду завдано Управлінню освіти Адміністрації Холодогірського району Харківської області на суму 22854,88 грн., проте у самому обвинувальному акті в порушення вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України, а також у списку осіб, які підлягають виклику до суду не міститься відомостей про потерпілого -юридичну особу , її найменування, юридична адреса,
Прокурор, не погодившись з таким рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, та направити обвинувальний акт для розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що до обвинувального акту додано розписку про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів підозрюваним з позначкою: від підпису відмовився з додатком у виді диску, аналогічну розписку додано про отримання захисником документів. Матеріали було відкрити 08.07.2020 року. Ухвалою слідчого судді стороні захисту встановлені строки ознайомлення з 10.08.2020 року до 31.08.2020 року. По закінченню строків прийнято рішення про закінчення досудового розслідування.

01.09.2020 року слідчим за погодженням із прокурором складено обвинувальний акт. Враховуючи, що досудове розслідування було закінчено обвинуваченому і його захиснику було роз`яснено право подати клопотання через канцелярію для їх подальшої реєстрації. Процесуальні рішення прийняті в межах строків. Щодо потерпілого зазначає, що під час досудового розслідування жодна особа не подала заяву про залучення її як потерпілого.

Від захисника ОСОБА_8 надійшли заперечення, в яких він зазначає, що слідчий та прокурор відмовилися надати стороні захисту протокол для підтвердження факту ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Крім того, на час подання клопотання стороною захисту досудове розслідування не було закінчено, обвинувальний акт не був направлений до суду. Було грубо порушено право на захист. Слідчим не було повідомлено сторону захисту у встановленому порядку про завершення досудового розслідування, у зв`язку із чим слідчими суддями 20 та 30 липня 2020 року було відмовлено слідчому в задоволенні клопотання про встановлення строку для ознайомлення з матеріалами.

Строки досудового розслідування закінчилися 19.07.2020 року. Загальний строк досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні слід рахувати з 28.09.2018 року. Про підозру було повідомлено 19.05.2020 року. Про завершення досудового розслідування було повідомлено 27.07.2020 року, 28.07.2020 року відкриті матеріали.

Щодо потерпілого у кримінальному провадженні зазначає, якщо відсутній потерпілий, то немає і кримінального провадження, а відносини між ОСОБА_7 та управлінням освіти можуть бути предметом цивільного судочинства.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційні вимоги, думку захисника та обвинуваченого, які заперечували проти їх задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла наступного.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги, яким має відповідати обвинувальний акт.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України, а тому ухвала про повернення прокурору обвинувального акта підлягає скасуванню, оскільки зазначені в ухвалі суду підстави для його повернення не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону. Відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України до обвинувального акта додається, окрім іншого, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).
Судом першої інстанції було встановлено, що розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування не була долучена до обвинувального акту. Натомість прокурором додано відеозапис на диску, який був переглянутий районним судом, після чого суд дійшов висновку про порушення права підозрюваного на захист при завершенні досудового розслідування. Проте в даному випадку колегія суддів не може погодитися з такими висновками. Відповідно до ч. 2 ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Згідно з ч. 1 ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. З аналізу вказаних правових норм вбачається, що сторона обвинувачення є самостійною в процесуальній діяльності при вирішенні питання щодо моменту складання та затвердження обвинувального акту у кримінальному провадженні. Такі дії можуть бути обмежені лише строками досудового розслідування. Таким чином, вважаючи, що зібрані докази є достатніми для складання обвинувального акту, після відкриття матеріалів кримінального провадження стороні захисту, слідчий та прокурор складають та затверджують обвинувальний акт, копію якого вручають підозрюваному та його захиснику. Відповідно до ч. 1 ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.
Разом з тим, відмова підозрюваного та його захисника від отримання обвинувального акту не свідчить про невиконання стороною обвинувачення обов`язку, визначеного вказаною правовою нормою та не вказує на невідповідність самого обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
Судом в оскаржуваній ухвалі зазначено, що відповідно до переглянутого відеозапису присутній в кабінеті слідчого процесуальний керівник-прокурор ОСОБА_9 вручили захиснику копію постанови прокурора Ольхового про відмову в задоволенні клопотання від 28.08.2020р. про закриття кримінального провадження, після чого, не надаючи стороні захисту письмового протоколу доступу до матеріалів досудового розслідування, також відмовилися долучити до матеріалів провадження їх клопотання, відразу стали вручати обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, від отримання яких відмовилися захисник та підозрюваний.
Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10.08.2020 року було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_8 та встановлено стороні захисту строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до 31.08.2020 року. Згідно ч. 10 ст. 290 КПК України після спливу встановленого строку сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Захисником до заперечень на апеляційну скаргу прокурора долучені фотокопії документів, зокрема і клопотання від 01.09.2020 року, в якому захисник просить направити кримінальне провадження прокурору для його закриття на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням двох місячного строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.
Хоча, як вбачається з наданих суду документів, постановою прокурора від 28.08.2020 року адвокату вже було відмовлено в задоволенні його клопотання про закриття кримінального провадження з вказаних підстав.
За наявності зауважень, які стосувалися доступу до матеріалів досудового розслідування, сторона захисту не була позбавлена можливості подати їх до 31.08.2020 року, тобто до закінчення встановленого судом строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.
Враховуючи, що вказаний строк закінчився та свідчить про те, що сторона кримінального провадження реалізувала своє право на доступ до матеріалів, колегія суддів не вбачає порушення права підозрюваного на захист, яке перешкоджало отримати копію обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування. Висновок суду про те, що обвинувальний складено та затверджено поза межами строку досудового розслідування взагалі невмотивований. Судом зазначено про недотримання строків досудового розслідування без належного дослідження та оцінки вказаної обставини. Поза увагою суду залишено те, що відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування 08.07.2020 року стороною обвинувачення було повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів. Зі змісту ухвали слідчого судді від 13.08.2020 року вбачається, що 08.07.2020 року ОСОБА_7 та його захиснику адвокату ОСОБА_8 поштою були направлені повідомлення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів. Вказані повідомлення продубльовані через мобільний додаток «вайбер» на телефони підозрюваного та його адвоката. 10.07.2020 року на адресу слідчого електронним зв`язком надійшла заява адвоката ОСОБА_8 , в якій останній повідомив про те, що сторона захисту відмовляється ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження , бо вважає виклик підозрюваного таким, що порушує вимоги ст. 135 КПК України, вважає перешкодою для ознайомлення не отримання стороною захисту відповідей на раніше подані клопотання та не прийняття судом та прокурором остаточного рішення за скаргами сторони захисту. (а.с. 111)
Крім того, зазначено, що 13.07.2020 року між слідчим та захисником мала місце телефонна розмова, останній повідомив, що доки всі скарги не будуть розглянуті та задоволені сторона захисту не буде знайомитися з матеріалами кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.
Згідно вказаної ухвали слідчим суддею встановлено, що з 08.07.2020 року підозрюваному та його захиснику надано доступ до матеріалів досудового розслідування.
Встановлено, що про підозру в даному кримінальному провадження ОСОБА_7 було повідомлено 19.05.2020 року, з урахуванням вимог ст. 219 КПК України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні мав закінчитися 19.07.2020 року. З 08.07.2020 року сторона захисту мала можливість знайомитися з матеріалами досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді від 10.08.2020 року строк ознайомлення з матеріалами встановлений до 31.08.2020 року. Таким чином з 08.07.2020 до 31.08.2020 року тривав строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, який відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається в строки досудового розслідування. Обвинувальний акт складений та затверджений 01.09.2020 року, направлений до суду 02.09.2020 року відповідно до вихідного номеру та отриманий судом 03.09.2020 року. За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав вважати, що обвинувальний акт був складений та затверджений за межами строків досудового розслідування.
На переконання сторони захисту слідчий не повідомив в установленому порядку про завершення досудового розслідування та лише 27.07.2020 року надав стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування і відкриття матеріалів та з 28.07.2020 року сторона захисту почала ознайомлення з матеріалами досудового розслідування після його завершення.
Однак як вбачається з відповіді слідчого на клопотання адвоката повідомлення про відкриття матеріалів та завершення досудового розслідування були направлені на адресу сторони захисту 08.07.2020 року, продубльовані через мобільні додатки, проте від захисника надійшла заява про незгоду із даною процесуальною дією та на клопотання сторони захисту вказані копії повідомлень від 08.07.2020 року були направлені повторно. (а.с. 95) Захисником цього не спростовано.
Щодо незазначення в обвинувальному акті даних потерпілої особи, то згідно ч.1, ч.2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушення завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. При цьому, частиною 7 ст. 55 КПК України передбачено, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За змістом вищевказаних норм кримінального процесуального законодавства набуття особою процесуального статусу потерпілого здійснюється виключно на підставі вільного волевиявлення особи, яке відбувається в активній формі, а саме: шляхом подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, заяви про залучення її до провадження як потерпілого, надання згоди на визнання потерпілим. В обвинувальному акті зазначено, що під час досудового розслідування жодна з осіб не подала заяву про залучення її до вказаного провадження як потерпілого. За змістом обвинувального акту в результаті вчинення протиправних дій завдано збитків державі в особі Управління освіти Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради.
Управління освіти Адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради потерпілою особою не визнавалось, заяви про його залучення до провадження як потерпілого або надання згоди на визнання потерпілим не надано, а тому, внесення у даному випадку відомостей в обвинувальний акт про особу потерпілого без наявності відповідної згоди, було б порушенням положень ст. 55 КПК України. Відсутність процесуальної фігури потерпілого у даному кримінальному провадженні, при тому, що за версією прокурора були спричинені збитки, саме Державі, звертає на себе увагу, але не є підставою для повернення обвинувального акта. Встановлені апеляційним судом обставини не були враховані судом першої інстанції, тому колегія суддів, дійшла висновку про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч. 1 ст. 412 та п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 19 жовтня 2020 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: