У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/1860/18

№ 1-кп/183/164/21

12 серпня 2021 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР № 0000654 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поливанівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого пакувальником ТОВ "Шефілд Рефракторіс Україна", який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.11.2020 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.122 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

Органами досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме в тому, що у липні 2016 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 у лісосмугах с. Поливанівка, Мадалинівського району, Дніпропетровської області знайшов дикорослі рослини коноплі. В подальшому останній, маючи намір на незаконне придбання і зберігання наркотичних засобів без мети збуту, зірвав дикорослі рослини коноплі, чим незаконно придбав наркотичний засіб без мети збуту.
Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що зірвані ним рослини коноплі являються наркотичним засобом, переніс їх на територію домоволодіння за місцем свого мешкання, розташованого по АДРЕСА_2 , де залишив на зберігання, чим незаконно зберігав наркотичний засіб без мети збуту.
Далі, 09 листопада 2016 року, в період з 15 годин 30 хвилин до 16 годин 25 хвилин в с. Поливанівка, Магдалинівського району, Дніпропетровської області, під час проведення огляду домоволодіння за добровільної згоди особи, яка ним володіє, розташованого по АДРЕСА_2 , а саме у житловому будинку, за місцем проживання ОСОБА_3 , працівниками Магдалинівського відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної Дніпропетровській області виявлено та вилучено зазначені рослини коноплі, які відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, що є канабісом, маса якого в перерахунку на висушену речовину становить відповідно 33,766 г., які ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. При цьому, розуміє, що обставина, за якою він клопоче про закриття провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вважаючи його таким, що ґрунтується на вимогах чинного кримінального та кримінального процесуального законодавства.

Суд, вислухавши заявлене клопотання, думки учасників судового розгляду, дійшов до наступних висновків:

Виходячи з системного аналізу положень п.1ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а відповідно до п.2 цієї ж статті - три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, які на момент вчинення, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до категорії невеликої тяжкості, а на момент розгляду - дані кримінальні правопорушення відносяться до кримінального проступку.

Аналізуючи вимоги ч. 2, 3 ст. 49 КК України, роз`яснення п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили не тільки минули певні строки давності, а й вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

При цьому у відповідності до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду від 12.11.2019 року у справі №566/554/16-к, визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

В судовому засіданні встановлено відсутність даних про зупинення чи переривання перебігу давності та доказів ухилення ОСОБА_3 від досудового розслідування або суду, оскільки з моменту вчинення ним проступку пройшло три роки до моменту вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 49 КК України, щодо звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Аналізуючи викладене, суд, приходить до висновку, що заявлене клопотання є обґрунтованими та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим дане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України підлягає закриттю, а сам обвинувачений повинен бути звільнений від кримінальної відповідальності у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

На підставі викладеного та керуючись ст.49 КК України, ст.284 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження відносно нього у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000654 за обвинуваченням ОСОБА_3 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - закрити у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення.
Речовий доказ:
- поліетиленовий пакет із речовиною рослинного походження які за морфологічними ознаками нагадують рослини роду коноплі - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 880,40 гривень.
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1