Номер провадження1-кс/754/1771/21
Справа №754/8901/21
У Х В А Л А
Іменем України

10 червня 2021 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду клопотання старшого слідчого СВ Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001475 від 02.06.2021 про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в :

09.06.2021 до Деснянського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно.

Клопотання подане слідчим в рамках в рамках кримінального провадження №0001475 від 02.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 3 КК України.

Прокурор Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Вивчивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження №0001475 від 02.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197-1 ч. 3 КК України.

До СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві надійшли матеріали з Департаменту земельних ресурсів, відповідно до яких невстановлені особи у невстановлений час самовільно побудували будівлю на частині самовільно зайнятої земельної ділянки в межах Броварського, Білодібровного та Дніпровського лісництв у Деснянському районі м. Києва яка обліковується за КП «Дарницьке лісопаркове господарство».

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки №21-0364-03 від 28.04.2021, згідно з даними міського земельного кадастру земельна ділянка площею 19,8492 га в межах Броварського, Білодібровного та Дніпровського лісництв у Деснянському районі м. Києва обліковується за КП «Дарницьке лісопаркове господарство». В результаті обстеження встановлено, що земельна ділянка не огороджена. На частині земельної ділянки орієнтовно площею 0,04 га, невстановленими особами розташовано заклад громадського харчування таверна «Пивна кружка». Враховуючи викладене вбачаються ознаки самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,04 га.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.03.2020, приватним нотаріусом ОСОБА_5 , нежитлова будівля по АДРЕСА_1 , загальною площею 139,4 кв.м. (у якій розташовано заклад громадського харчування таверна «Пивна кружка»), на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_6 на підставі довідки серії та номер: 832, виданої 19.03.2020, видавник ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості», технічного паспорта, серія та номер: 831, виданого 19.03.2020, видавник ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості».

На адресу ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості» було направлено запит про надання інформації, щодо проведення підприємством інвентаризації об`єкту нерухомості за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до відповіді ТОВ «Бюро технічної інвентаризації, оформлення землі та нерухомості» №02062021/01 від 02.06.2021 товариство ніколи не проводило технічну інвентаризацію об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . Технічний паспорт за вказаною адресою не видавався.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.06.2021, на оглядаємій земельній ділянці, яка розташована у лісопарковій зоні та не огороджена, побудовано будівлю розмірами приблизно 140 кв.м., з декоративної цегли та колонами під навісом (дах спільний). На фасадній частини кріпиться баннер з надписом «Таверна «Пивна кружка» та малюнками у вигляді різних страв. На момент огляду вхідні двері до будівлі зачинені.

Оскільки об`єкт нерухомості збудовано на земельній ділянці, що не була відведена ОСОБА_6 , іншим особам, для цієї мети, тобто є самочинним, будь-які об`єкти нерухомості в експлуатацію не приймалися, а тому в силу ст.ст. ст. 376 ч. 2, 328, 331 Цивільного кодексу України право власності у ОСОБА_6 або інших осіб на будь-які споруди, об`єкти не виникало.

З метою забезпечення повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, збереження речових доказів у провадженні, вбачається необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, а саме на об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля по АДРЕСА_1 , загальною площею 139,4 кв.м., що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_6 .

Зазначає, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні, оскільки не накладення заборони на відчуження, розпорядження та користування вищевказаного майна, яке має доказове значення у провадженні, може призвести до його перетворення, відчуження.

Відомості, отримані в ході досудового розслідування, свідчать, що вказане майно являється предметом вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 356, ч. 3 358 КК України.

В обґрунтування клопотання про необхідність накладення арешту на майно, слідчий зазначає, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні. В ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчий звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна, зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.
Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, подане ним в строк, передбачений ст. 171 ч. 5 КПК України.
Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.
Слідчий в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання старшого слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001475 від 02.06.2021 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт, з метою збереження речових доказів, з забороною його відчуження, розпорядження та користування на наступне майно:
- об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 : нежитлова будівля літ. «А», загальною площею 139,4 кв.м., (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), що згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_6 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1