Справа № 442/2508/21
Провадження № 1-в/442/108/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2021 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, до засудження працюючого слюсарем ПАТ «Львівгаз», раніше не судимого, про умовне-дострокове звільнення, -

ВСТАНОВИВ :

До суду надійшло клопотання адвоката засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі з тих підстав, що він довів своє виправлення.

Засуджений підтримав клопотання, просив його задоволити. Вказав, що після прибуття в установу чекав, коли звільниться місце і після цього відразу був працевлаштований. Стягнення за рішенням суду не погашалися, оскільки виконавчі листи в установу не надходили. Крім того, згідно відповіді на запит його адвоката, такі ж виконавчі листи відсутні у Дрогобицькому міськрайонному відділі ДВС. Однак, готовий відшкодувати стягнену судом суму. За час розгляду його справи, коли був звільнений з-під варти, в період з січня по 23 серпня 2018 року перебував в АТО. До цього з 28.09.2017 року проходив підготовку для участі у бойових діях. У випадку задоволення клопотання буде проживати у Львові з дружиною та двома дітьми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який на даний час є неповнолітнім. Усвідомив свою протиправну поведінку іще тоді, коли відправився в АТО та планує знову відбути туди. Вину визнав, розкаявся.

Представник адміністрації установи підтримала дане клопотання та просила його задоволити.

Прокурор заперечила щодо задоволення клопотання. Додала, що засуджений на даний час не відбув іще значну частину строку покарання. Згідно вироку суду визнаний організатором злочинної групи. Незважаючи на відсутність виконавчих листів не вживав заходів до сплати заборгованості. Тому не вважається таким, що довів своє виправлення, а тільки став на цей шлях. Його працевлаштування є правом, а не обов`язком, а заохочення без стягнень свідчать тільки про те, що він дотримується Закону під час відбування покарання. В зв`язку з цим просила в задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд зважає на таке.

УДЗ застосовується відповідно до положень статті 81 КК України. Визначальним для задоволення клопотання є сумлінна поведінка і ставлення до праці, яким засуджений має довести своє виправлення. Встановлено, що ОСОБА_5 засуджено до 7 років позбавлення волі. На підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано час попереднього ув`язнення в термін відбування покарання.

Початок строку відбування покарання засудженого 06.12.2013 року, кінець 24.11.2022 року.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що в Дрогобицьку виправну колонію № 40 прибув 21.02.2019 р. Не допускав порушення режимних вимог, до дисциплінарної чи адміністративної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи тричі заохочувався. Працевлаштований робітником контрагентського об`єкту ФОП « ОСОБА_9 ». До роботи відноситься сумлінно, постановлені завдання виконує якісно і своєчасно. Задіяний до реалізації програми диференційованого виховного впливу «Духовне відродження». Реалізовує дану програму, відвідує церкву при установі. Тобто, умови приписів ч.2 ст.81 КК України засудженим дотримані. Вину у вчиненому злочині визнав повністю, розкаявся.

Наявність таких фактів як добровільне працевлаштування, відсутність стягнень та неодноразові заохочення, при чому за незначний фактичний термін відбування покарання, свідчать про сумлінну поведінку та позитивне ставлення до праці засудженого. Такий не байдуже поставився до свого права, а ініціативно скористався ним, тому доводи прокурора в цій частині суд не може прийняти до уваги, зокрема в контексті, що засуджений міг працювати, а міг і відмовитись від цього свого права.

Незначне фактичне відбування покарання теж не може братись до уваги, оскільки не пов`язане із волею засудженого, а спричинене впровадженням законодавчих змін до ч.5 ст.72 КК України. Враховувати роль організатора при вирішенні цього клопотання, на що орієнтує суд прокурор, було б порушенням судом норми ст.61 Конституції України, оскільки при засудженні ОСОБА_5 це вже було враховано Судом.

Крім того, добровільне відбування служби в зоні АТО свідчить про реальне розуміння ОСОБА_5 свого громадянського обов`язку згідно ст.65 Конституції України. Щире каяття та визнання вини в сукупності із іншими наведеними обставинами свідчать саме про те, що засуджений довів своє виправлення, а не перебуває на цьому шляху. Відсутність ініціативи щодо сплати значної суми заборгованості, водночас компенсується відсутністю ініціативи потерпілої сторони щодо отримання виконавчих листів та їх скерування в ДВС для проведення примусового стягнення.

Крім того суд враховує перебування на утриманні в засудженого дружини та двох синів, один з яких неповнолітній та потребує особливої батьківської уваги.

Враховуючи вищенаведене, те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, що має місце в даному випадку, те що в сукупності засуджений довів своє виправлення, відбув частину покарання, зокрема 24 листопада 2022 року термін відбуття його покарання завершується, а тому суд приходить до висновку, що засуджений в подальшому може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. 81 КК України, ст. 107 КВК України, п.3 ч.1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задоволити.

Звільнити умовно-достроково ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання на не відбутий термін 1 (один) рік 7 (сім) місяців 9 (дев`ять) днів.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду впродовж семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1