ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/191/21 Справа № 195/712/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
потерпілої ОСОБА_9 ,
розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 року у кримінальному провадженні №0000124 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 рокуОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

Вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 25.03.2020 року приблизно о 22:00 годині він знаходився поблизу дитячого майданчика у парку, розташованому біля АДРЕСА_1 , де зустрів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з якою раніше спільно проживав, але не перебував у шлюбі, та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після цього у ОСОБА_7 з мотивів ревнощів, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник злочинний умисел, спрямований на вбивство двох осіб, а саме: ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на вбивство вказаних двох осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, діючи протиправно, незаконно, з єдиним умислом, з метою вбивства двох осіб, а також раптово та неочікувано для потерпілих, ОСОБА_7 , розуміючи, що має при собі предмет - дерев`яне топорище, та усвідомлюючи, що в результаті нанесенням ним ударів порушиться анатомічна цілісність та функції життєво важливих органів, знаходячись 25.03.2020 року приблизно о 22:01 годині, поблизу дитячого майданчика у парку, розташованому біля АДРЕСА_1 , утримуючи в правій руці дерев`яне топорище, яке має властивості твердого тупого предмету, застосовуючи фізичну силу, наніс ним чисельні удари в область голови та тулубу ОСОБА_10 (точну кількість яких встановити не представилось можливим), тобто в місце розташування життєво важливих органів, передбачаючи при цьому настання смерті останньої та бажаючи цього. У результаті навмисних протиправних дій ОСОБА_7 , направлених на вбивство, потерпіла ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці події.

Потерпілій ОСОБА_10 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, а саме - синці в правій параорбітальній області і на нижній повіці лівого ока; садна на підборідді ліворуч і в правій виличній області; численні забиті рани на голові: в області зовнішнього кінця лівої брови, в лобній області ліворуч, в лобній області праворуч (кількістю 2), в лобно-тім`яній області посередині, в лівій тім`яно-потиличній області, (кількістю 2); свіжі інфільтруючі крововиливи у м`яких покровних тканинах голови, в проекціях ран; розтрощення кісток носа, лівої виличної кістки; розтрощення кісток черепа - більш виражене в області півникового гребеня, потиличної кістки ліворуч, лівої скроневої кістки; вогнищеві субарахноїдальні крововиливи на випуклій поверхні правої півкулі головного мозку і півкулях мозочку; дифузно розташовані субарахноїдальні крововиливи по випуклій поверхні лівої півкулі головного мозку; забої головного мозку в області випуклої поверхні лівої півкулі, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілої.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на досягнення протиправної мети заподіяння смерті двох осіб, ОСОБА_7 діючи безперервно, протиправно, незаконно, з єдиним умислом, з метою вбивства двох осіб, продовжуючи утримувати в правій руці дерев`яне топорище, яке має властивості твердого тупого предмету, застосовуючи фізичну силу, перебуваючи в тому ж місці та в той же час, наніс ним не менше 5-6 ударів в область голови ОСОБА_11 , тобто в місце розташування життєво важливих органів, передбачаючи при цьому настання смерті останнього та бажаючи цього. У результаті навмисних протиправних дій ОСОБА_7 , направлених на вбивство, потерпілий ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці події.

Потерпілому ОСОБА_11 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, а саме - синець в лівій параорбітальній області, забиті рани в лівій виличній області і в області зовнішнього кінця лівої брови; численні забиті рани на голові: в правій скронево-тім`яно-потиличній області, в тім`яно-потиличній області посередині (кількістю 2), в потиличній області посередині, (кількістю 2); свіжі інфільтруючі крововиливи у м`яких покровних тканинах голови, в проекціях ран; розтрощення кісток носа, лівої виличної кістки; розтрощення кісток черепа - більш виражене в області півникового гребеня, потиличної кістки, правої скроневої кістки; вогнищеві субарахноїдальні крововиливи в області лобної і тім`яної часток лівої півкулі головного мозку; дифузно розташовані субарахноїдальні крововиливи по випуклій поверхні правої півкулі головного мозку; забої головного мозку в області лобних часток обох півкуль головного мозку, а також в області скроневої частки лівої півкулі, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду змінити та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 15 років.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що призначене судом покарання є надто суворим та не відповідає принципу достатності для виправлення винного.

Захисник зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину визнав у повному обсязі, щиросердно розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. За час проведення досудового розслідування ОСОБА_7 вже багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, навчений та покараний наріканнями оточуючих людей.

Вказав, що ОСОБА_7 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працює, фактично сам викликав поліцію, не втікав, вчинив злочин на ґрунті ревнощів до своєї колишньої цивільної дружини.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Санкцією ч. 2 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі.
Відповідно до ст. 64 КК України довічне позбавлення волі встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосувати позбавлення волі на певний строк.

Покарання у виді довічного позбавлення волі застосовується у випадках, коли необхідність такого призначення обумовлюється особливими обставинами, що обтяжують відповідальність, та виключною небезпечністю особи винного.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону в повній мірі, а тому не приймає доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що призначене ОСОБА_7 покарання є надто суворим.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та перевірено у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, при призначенні покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, настання особливо тяжких наслідків у вигляді смерті двох осіб,дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення злочину, пов`язаного з позбавленням життя людини, негативно характеризується за місцем проживання, а також позицію потерпілої, яка наполягала на суворому покаранні.

Суд першої інстанції також врахував щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, як обставини, що пом`якшують покарання, та рецидив злочинів, як обставину, що його обтяжує.

Колегія суддів вважає, що обставини, викладені в апеляційній скарзі захисника, були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 , призначене покарання у виді довічного позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції вимог закону та вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2020 року без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 року у кримінальному провадженні №0000124 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України залишити без задоволення.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 30.09.2020 року у кримінальному провадженні №0000124 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, що тримається під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4