Провадження № 1-кп/947/832/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2021 рокуКиївський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Одесі в спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000302 від 19.05.2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Олександрівка Білозерського району Херсонської області, українця, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, згідно ст. 89 КК України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження.
29.03.2021 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мобільним телефоном марки «LEAGOO» моделі «М13» об`ємом пам`яті 36 гігабайт в корпусі синього кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою мобільного оператору «водафон» з номером телефону « НОМЕР_3 », який перебував у тимчасовому користуванні ОСОБА_4 , та фактично належить потерпілій ОСОБА_5 .
Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під приводом необхідності зробити телефонний дзвінок, попросив для тимчасового користування у ОСОБА_4 мобільний телефон марки «LEAGOO» моделі «М13» об`ємом пам`яті 36 гігабайт в корпусі синього кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 вартістю 1350 гривень, з сім-картою мобільного оператору «водафон» з номером телефону « НОМЕР_3 » яка матеріальної цінності не має, що належить потерпілій ОСОБА_5 . В свою чергу ОСОБА_4 будучи введеним в оману, передав ОСОБА_3 мобільний телефон із сім-карткою. Однак ОСОБА_3 не маючи намірів повертати вищевказаний мобільний телефон із сім-карткою, шляхом обману заволодів вказаним майном та в подальшому з місця скоєння проступку зник, отримавши реальну можливість розпорядитися майном ОСОБА_5 на власний розсуд, тим самим заподіявши майнову шкоду потерпілій на загальну суму 1350 гривень.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинуваченим ОСОБА_3 подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою, згідно якої вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена із обмеженням прав на апеляційне оскарження і згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Враховуючи викладене, а, також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, його заяву в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає, доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При призначенні покарання, суд враховує, що відповідно до ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України суд визнає, щире каяття, відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючі особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те що, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних проступків або правопорушень, має бути призначено покарання у вигляді обмеження волі.

Разом з тим, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті кримінального правопорушення, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих обставин, а також думку потерпілого, суд приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст.75 КК України.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлено.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженню відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 373-376, 381- 382 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік. Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази мобільний телефон марки «LEAGOO М13» в корпусі темно синього кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілій, вважати повернутим за належністю потерпілій.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його отримання учасниками судового провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1