Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1522/2021 Справа № 641/6510/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2021 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ст. слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 25.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло вказане клопотання слідчого в обґрунтування якого орган досудового слідства посилається на те, що в проваджені СВ ВП №2 ХРУП №1 ГУ Національної поліції в Харківські області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000841 від 25.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в серпні 2021 року точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 будучи біологічним батьком ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та фактично являючись особою, яка займається її вихованням, достовірно знаючи, що їй 10 років тобто вона є малолітньою, яка внаслідок свого віку не інформована щодо сутності відносин між статями та не усвідомлювала характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, реалізуючи умисел, спрямований на вчинення злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості доньки, а саме розбещення малолітньої особи, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, усвідомлюючи, що вчиняє дії щодо малолітньої особи, якій не виповнилося 14 років, та, маючи мотив на вчинення розбещених дій сексуального характеру, які здатні викликати моральне розбещення останньої, діючи відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, та, бажаючи їх настання, користуючись відсутністю сторонніх осіб, які могли б перешкодити вчиненню злочину, вчинив розпусні дії, які виразились в тому що він, перебуваючи разом з нею в кімнаті житлового будинку по місцю свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , будучи без одягу, в трусах стрінгах, чорного кольору, ліг на диван поруч з малолітньою донькою ОСОБА_6 підняв обидві ноги, зігнувши їх в колінних суглобах, після чого правою рукою взяв заздалегідь підготовлену інтимну іграшку «фалоімітатор», та почав здійснювати вказаним предметом проникнення в свій анальний отвір, в присутності ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що своїми діями він ставить під загрозу нормальний психологічний та соціальний розвиток малолітньої потерпілої.

25.08.2021 року вказаний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000841 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, спрямованого на вчинення розпусних дій сексуального характеру щодо своєї малолітньої доньки ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, а саме - вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, вчинене членом сім`ї.

26.08.2021 в період часу з 07:42 до 09:43 проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 , під час проведення якого виявлено та в подальшому вилучено:

- труси жіночі у кількості 4 шт., чорного кольору;

- сексуальні іграшки, а саме: 2 анальні пробки та 1 фалоімітатор, чорних кольорів;

- компакт-диски у кількості 33шт.;

- ноутбук ТМ «Lenovo», с/н 091 чорного кольору, с зарядним пристроєм;

-жорсткий диск ТМ «MAIWO», чорного кольору, флеш-носій сірого кольору, флеш-носій чорно-червоного кольору, флеш-носій MicroSD;

- мобільний телефон ТМ «Leagoo M9» Imei: НОМЕР_1 , золотистого кольору;

- мобільний телефон ТМ «Blackview A60», чорного кольору;

- мобільний телефон ТМ «Redmi 8A», модель M1908c3kh, IMEI: НОМЕР_2 , пароль віл телефону НОМЕР_3 , та окремо сім-картка оператору «Київстар»

В даній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , проживає ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який орендує вказану квартиру. Зазначена квартира належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі договору купівлі-продажу від 13.08.2015.

Слідчий вважає що вилучені 26.08.2021 слідчим речі, мають доказове значення у вказаному кримінальному провадженні та можуть бути використані в якості доказів, тому необхідно накласти арешт на вказане тимчасово вилучене майно.

Слідчий, прокурор та володілець майна в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином. При цьому слідчим, прокурором та володільцем, було надано заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, дійшов наступного.

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

З аналізу норм п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом із тим, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Як зазначено у клопотанні, вилучені речі мають вагоме значення для досягнення мети доказування у даному кримінальному провадженні, а саме, мають силу речових доказів та зберегли на собі сліди злочину.

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що у разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .
Відповідно до пунктів 69,73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

З матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що речі, вказані у клопотанні відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому на думку суду, є достатньо підстав вважати, що вилучені предмети та техніка мають доказове значення у кримінальному провадженні та на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення їх збереження та проведення експертного дослідження.
Крім того, слід зазначити щодо вимог слідчого у клопотанні про визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна, що це питання вирішується слідчим або прокурором відповідно до ч. 4 ст. 168 КПК України.
Керуючись вимогами ст. ст. 98, 170-175, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ст. слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучені 15.05.2021 в ході огляду речі, а саме:

- труси жіночі у кількості 4 шт., чорного кольору;

- сексуальні іграшки, а саме: 2 анальні пробки та 1 фалоімітатор, чорних кольорів;

- компакт-диски у кількості 33шт.;

- ноутбук ТМ «Lenovo», с/н 091 чорного кольору, с зарядним пристроєм;

- жорсткий диск ТМ «MAIWO», чорного кольору, флеш-носій сірого кольору, флеш-носій чорно-червоного кольору, флеш-носій MicroSD;

- мобільний телефон ТМ «Leagoo M9» Imei: НОМЕР_1 , золотистого кольору;

- мобільний телефон ТМ «Blackview A60», чорного кольору;

- мобільний телефон ТМ «Redmi 8A», модель M1908c3kh, IMEI: НОМЕР_2 , пароль віл телефону НОМЕР_3 , та окремо сім-картка оператору «Київстар».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали покладається на прокурора Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1