Справа № 206/1386/21
Провадження № 1-кс/206/128/21
У Х В А Л А

02 квітня 2021 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2020 року за № 0000555 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, у виді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця м. Павлоград Дніпропетровської області, маючий середню освіту, офіційно не працевлаштований, неодружений, не маючий на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
15.10.2003 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
13.12.2004 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК Україниз урахуванням вироку Павлоградського міськрайонним суду Дніпропетровської області від 15.10.2003 року остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.04.2005 року відповідно до Закону України «Про амністію»;
14.12.2006 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;
10.06.2008 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 14.12.2006 року, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. Звільнився за відбуттям строку покарання 29.10.2011;
18.05.2013 Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. Звільнений за відбуттям строку покарання 19.07.2019 року;
01.04.2020 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
слідчої ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

02 квітня 2021 року до суду надійшло дане клопотання.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 20 червня 2020 року приблизно о 06 год. 00 хв., ОСОБА_4 проходив по вул. Космонавта Волкова у м. Дніпро, де в буд. № 23 на 1 поверсі побачив приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». В цей час, у ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, а саме майна, що знаходилось у вищевказаному приміщенні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, у той же день та час, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, використовуючи невстановлені досудовим розслідуванням предмети, віджав металопластикове вікно у вказаному приміщенні.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, у той же день та час, через віджате металопластикове вікно, заліз до приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим незаконно проник до приміщення. Перебуваючи у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ОСОБА_4 побачив термопот марки «Saturn ST-EK8030», що перебував на столі, який знаходився біля вікна, та кухонні ваги марки «Empire professional», які були встановлені на столі, що знаходився біля холодильника, які належать потерпілій ОСОБА_6 , та які ОСОБА_4 визначив об`єктами свого злочинного посягання.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , у той же день та час, тобто 20 червня 2020 року, перебуваючи у тому ж місці, а саме: у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: м. Дніпро, вул. Космонавта Волкова, буд. 23, вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, таємно, викрав з вказаного приміщення майно, а саме: термопот марки «Saturn ST-EK8030», вартістю 564 гривні 20 копійок; кухонні ваги марки «Empire professional», вартістю 203 гривень 04 копійки, та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_4 , відповідно

до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2934/20 від 07.08.2020, заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 767 гривень 24 копійки.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 в період часу з 23 год. 00 хв. 17.08.2020 по 07 год. 45 хв. 18.08.2020, проходив по АДРЕСА_3 , огороджений металевим парканом. У цей час, в ОСОБА_4 , раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, а саме майна, що знаходилось у вищевказаному будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, поєднане з проникненням у житло, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинену залізну хвіртку зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , тим самим незаконно проник на територію вказаного домоволодіння. Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи на вищевказаній території домоволодіння, використовуючи невстановлений слідством предмет, віджав праву секцію дерев`яного вікна, що знаходиться в житловому будинку, через яке проник всередину приміщення будинку, де в загальній кімнаті на дерев`яному столі побачив мобільний телефон марки «Vivo» моделі «Vivo 1901» та пластикову банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 з вмонтованою системою «PayPass», далі, піднявшись на другий поверх будинку, на дивані побачив ноутбук марки «Apple» моделі «MacBook Pro 15», які належать ОСОБА_7 , та які він визначив об`єктами свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиняючи кримінальне правопорушення повторно, поєднане з проникненням у житло, таємно, викрав мобільний телефон марки «Vivo» моделі «Vivo 1901», загальною вартістю 2999 гривень 00 копійок; ноутбук марки «Apple» моделі «MacBook Pro 15», загальною вартістю 25936 грн. 00 коп.; пластикову банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, продовжуючи утримувати вищевказану картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 направився до магазину «Varus-40» ТОВ «Омега», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, 43д, де того ж дня, о 07 год. 45 хв. скориставшись вказаною карткою та вмонтованою у неї системою «PayPass», здійснив дві транзакції направлені на придбання товарів на суму 600 грн. 00 коп., які обернув на свою користь.

Не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи утримувати вищевказану банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 направився до магазину «Продукти-18» ТОВ «АТБ-маркет», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Роторна, 21, де того ж дня, о 08 год. 22 хв. скориставшись вказаною карткою та вмонтованою у неї системою «PayPass», здійснив одну транзакцію направлену на придбання товарів на суму 179 грн. 80 коп., після цього з місця скоєння злочину з придбаними товарами зник, розпорядившись ними на власний розсуд.

Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_4 , заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 29 714 гривень 80 копійок.

За сукупністю вчиненого, умисні дії ОСОБА_4 які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення та таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, ніж тримання під вартою, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілого та свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості виконання процесуальних рішень.
Клопотання слідчого погодженого із прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра Дніпропетровської області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання та прохала його задовольнити і зазначила, що дане кримінальне правопорушення вчинено в період строку випробування. Пояснила, що підозрюваного тривалий час неможливо було викликати і встановити його місце перебування, тому він 30.12.2020 року був оголошений у розшук.
Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що дійсно скоював кримінальні правопорушення, проте вікно не відчиняв воно вже було відчинене. Також заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що не має наміру переховуватися від органів слідства, прокуратури та суду, буде з`являтися на виклики до слідчого та прокурора і суду. Раніше відшкодовував потерпілим матеріальну шкоду і має намір відшкодувати потерпілим у даному кримінальному провадженні. Вчора, 01.04.2021 року його на ж/м Березинський у м.Дніпрі оглянула патрульна поліція, встановила особу, і о 04 годині ранку 02.04.2021 року був доставлений до відділення поліції в Амур-Нижньодніпровському районі м.Дніпра.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і пояснив, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного та виконання обов`язків згідно КПК України, оскільки новий злочин вчинено в період випробування за вироком суду. Також повідомив, що за останнім вироком Самарського районного суду м.Дніпропетровська. який не відображений у клопотанні, ОСОБА_4 засуджений до трьох років позбавлення волі, вирок до теперішнього часу не виконувався.
Вислухавши доводи та пояснення підозрюваного, слідчого, доводи прокурора, дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання та застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Встановлено, що 21.06.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про дане кримінальне правопорушення, кримінальне провадження № 0000555.
02 квітня 2021 року ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 був затриманий 02.04.2021.
Копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами було вручено ОСОБА_4 02.04.2021 року о 09 год. 00 хв.
У відповідності до ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
За змістом ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2, ч. 3 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті, тобто:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Врахувавши дійсні обставини справи, схиляюся та приймаю за дійсні доводи прокурора про те, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за яке у разі визнання винним передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років.
Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання.
Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу не виявилося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не є можливим.
Передбачений статтею 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Беручи до уваги, що підозрюваний мешкає неподалік від місця скоєння кримінального правопорушення, вважаю за неможливе застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.
У відповідності до п. ч.5 ст.182 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. ОСОБА_4 офіційно не працює, отже є обґрунтований сумнів у тому, що підозрюваний в змозі у передбачений законом термін самостійно внести достатню суму застави.
При цьому вважаю за необхідне визначити розмір застави відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня 2021р. 2270,00 грн. Враховуючи характеризуючі дані підозрюваного, відсутності в нього джерел доходу, враховуючи суму заподіяної шкоди, вважаю, що сума у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 68100,00 грн. буде достатньою для внесення у якості застави.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
З огляду на особу підозрюваного та склад кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 у разі його звільнення з-під варти під заставу вважаю за необхідне покласти наступні обов`язки із визначених ст. 194 КПК України:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196, 197, 205, 206, 369, 370, 371, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк в 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з 02 квітня 2021 року по 01 червня 2021 року включно.
Визначити, що грошова сума у розмірі - 68100,00 (шістдесят тисяч сто) гривень є достатньою для внесення її як застави.
У разі звільнення ОСОБА_4 з-під варти під заставу, покласти на нього обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.
Зазначені обов`язки діятимуть два місяці з дня звільнення ОСОБА_4 з-під варти.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Контроль за виконанням умов звільнення під заставу покласти на слідчу слідчого відділення відділення поліції №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1