Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 379/261/18
У Х В А Л А

"22" липня 2021 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , під час здійснення судом присяжних судового розгляду обвинувального акта у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. 115 ч.2 п. 9,12, ст. 185 ч.3 КК України стосовно обвинуваченого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Судом присяжних Білоцерківського міськрайонного суду здійснюється судовий розгляд обвинувального акта відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ст. 115 ч.2 п. 9,12, ст. 185 ч.3 КК України. Ухвалою головуючого судді строк тримання під вартою обвинуваченого продовжений до 26 липня 2021 р.

Завершити судовий розгляд зазначеного обвинувального акта до закінчення зазначеного строку не надається можливим з поважної причини, оскільки в судове засідання не прибув обвинувачений ОСОБА_5 .

Відповідно до вимоги судді від 06.07.2021 р. обвинувачений, який утримується під вартою мав бути етапований і доставлений до залу судового засідання 22 липня 2021 р. о 09 годині 30 хвилин.

Натомість до суду, на ім`я головуючого надійшло клопотання ОСОБА_5 від 21.07.2021 р. із проханням зняття його з етапу за станом здоров`я, а саме в зв`язку з епідемією і проханням викликати його на відеоконференцію.

Головуючий суддя зазначає, що головуючим та судом присяжних не приймалось станом на 21 липня 2021 р. рішення про задоволення вищезазначеного клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Відмова ОСОБА_5 , стосовно якого застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, від прибуття у судове засідання, шляхом його етапування і доставки із ДУ «Київський СІЗО» в судове засідання, судом присяжних визнано зловживанням обвинуваченим ОСОБА_5 своїми правами та невиконанням обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

Судом присяжний відмовлено у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про здійснення судового розгляду у режимі відеоконференції, оскільки саме ОСОБА_5 заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта судом присяжних, і йому таке право забезпечено.

Суд присяжних вважав необхідним здійснення судового розгляду кримінального провадження, обвинувального акта стосовно ОСОБА_5 за його безпосередньої участі у залі судового засідання.

Головуючий суддя визнає, що неявка обвинуваченого ОСОБА_5 у судове засідання по розгляду обвинувального акта стосовно нього, яке здійснюється судом присяжних, є зловживанням обвинуваченим ОСОБА_5 своїми правами та прямим порушенням зазначеним обвинуваченим обов`язків, передбачених ст.42 ч.7 п.1,2,3 КПК України - обвинувачений зобов`язаний: прибувати за викликом до суду; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням суду.

Головуючий суддя за такої поведінки обвинуваченого та зважаючи на забезпечення права на захист обвинуваченого, присутнім в залі судового засідання його захисником ОСОБА_6 , зважаючи на вимоги ст. 331 ч.3 КПК України, постановив ухвалу про розгляд питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою у відсутності обвинуваченого зважаючи на вищевикладене.

Відповідно до ст. 331 ч.3 КПК України головуючим на обговорення учасників судового засідання винесення питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Прокурор заявив клопотання про продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, мотивуючи тим, що він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого і тяжкого злочинів, відносно нього продовжують існувати ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Він раніше судимий, не має міцних соціальних зв`язків, може вчинити інші злочини, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам, забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків. Також прокурор зазначив, що поведінка обвинуваченого, його відмова від прибуття у судове засідання є підтвердженням продовження існування вищезазначених ризиків.

Захисник не згідний із продовженням стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора, мотивуючи тим, що ризики наведені прокурором не доведені, ним не підтверджені, докази на їх підтвердження разом із клопотанням не надані.

Вислухавши учасників судового засідання головуючий дійшов до наступного.

Головуючий вважає, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки він згідно обвинувального акта обвинувачується у вчиненні умисних особливо тяжкого і тяжкого злочинів. Він обвинувачується у вчиненні у стані наркотичного сп`яніння найбільш тяжкого злочину проти життя особи умисному вбивстві, тобто злочині, який має незворотні наслідки смерть людини. Згідно КК України за вчинення злочину, передбаченого ст. 115 ч.2 п.9,12 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Наявні достатні підстави вважати, що відносно ОСОБА_5 продовжують існувати ризики, передбачені п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Він раніше судимий, на час інкримінованих йому дій офіційно не працював, не має міцних соціальних зв`язків, а ті що є, не є стримуючим фактором його поведінки. Недостатність застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Головуючий частково погоджується із твердженням прокурора про те, що поведінка обвинуваченого про відмову у прибутті в судове засідання, свідчить про реальність продовження існування ризику, передбаченого ст. 177 ч.1 п. 1 КПК України переховуватися від суду.

При цьому головуючий суддя зазначає, що ОСОБА_5 розуміючи, що за його клопотанням обвинувальний акт розглядається судом присяжних, не може не усвідомлювати, що його не прибуття у судове засідання, неминуче тягне затягування розгляду обвинувального акта та зволікання у прийнятті рішення.

Головуючий зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини щодо оцінки наявності чи відсутності ризиків: переховування від суду - втечі особи від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (справи: Панченко проти Росії, Бекчієв проти Молдови, Ілійков проти Болгарії) враховує: особу обвинуваченого його моральність, відсутність міцних соціальних зв`язків та роду занять в Україні, його сімейний стан, наявність зв`язків з іншими особами, суворість покарання за злочини, у яких він згідно обвинувального акта обвинувачується, як елементи оцінки зазначених ризиків, що не може не усвідомлюватися обвинуваченим ОСОБА_5 та можливості його уникнути.

Вищевказане дає головуючому підставу вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Головуючий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаний із триманням під вартою, у тому числі домашній арешт, не зможуть запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а тому вважає необхідним продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Стороною захисту не надані докази, документи, які б унеможливлювали продовження тримання обвинуваченого під вартою за станом здоров`я чи інші, або такі і істотні, які не були враховані при застосуванні запобіжного заходу, його продовженні, є новими та могли б вплинути на прийняття рішення з цього питання.

Головуючий суддя визнає, що справжні інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу обвинуваченого ОСОБА_5 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331, 371,372 КПК України, головуючий,

П О С Т А Н О В И В :

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19 вересня 2021 р.

Обвинуваченого ОСОБА_5 утримувати в ДУ «Київський СІЗО» МЮ України.

У задоволенні клопотання захисника про відмову у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, надіслати в ДУ «Київський СІЗО» МЮ України для вручення обвинуваченому і приєднання до його особової справи.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду в порядку і строки, передбачені ст. 395 КПК України.

СуддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду