Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/408/21
Провадження №: 1-кп/332/105/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2021 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю: прокурора - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов вказаний обвинувальний акт.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити справу до судового розгляду. Інші учасники процесу проти думки прокурора не заперечували. Суд вважає, що справа підсудна Заводському районному суду м. Запоріжжя. Підстав для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено. Сторони кримінального провадження клопотань щодо повернення обвинувального акту не заявляли. Тому вказане кримінальне провадження необхідно призначити до судового розгляду.

В підготовчому засіданні покурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, оскільки на сьогоднійшній день не перестали існувати ризики, які були враховані судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обвинувачений та його захисник віднесли розгляд клопотання на розсуд суду.

Дослідивши надані матеріали та вислухавши учасників процесу, суд прийшов до наступних висновків.

При вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу суд повинен врахувати наявність обставни, передбачених ст.178 КПК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 29.01.2021 року ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський Суд з прав людини у п. 62 рішення у справі «Боротюк проти України» вказав, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд вважає, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не буде достатнім для запобігання ризикам, які були обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні. Також суд позбавлений можливості застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді особистої поруки, адже жодна особа не висловила намір бути поручителем обвинуваченого ОСОБА_5 , забезпечувати виконання обвинуваченим, покладених на нього Кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а також забезпечувати його явку до суду на першу вимогу. Крім цього, враховуючи наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , наявність чисельних попередніх судимостей у обвинуваченого та відсутність постійного місця проживання і стійких соціальних зв`язків, суд не вважає за можливе застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вказані обставини у сукупності свідчать про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, встановленим під час розгляду цієї справи, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини у вчиненому, може незаконно вплинути на потерпілого та свідків.
Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
На сьогоднішній день суду не надано доказів того, що перестали існувати ризики, які були враховані при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів неможливості перебування обвинуваченого в умовах СІЗО за станом його здоров`я суду також надано не було.

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного та обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Отже, з наведених підстав, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст314-316, 176-178, 183 КПК України,

УХВАЛИВ:
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України -прийняти до провадження Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Заводського районного суду м.Запоріжжя за адресою м.Запоріжжя, вул.Л.Чайкіної, 65 на 17 лютого 2021р. на 12-00 годину.
У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою у Запорізькому СІЗО відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по 15 квітня 2021 року включно, з можливістю внесення застави на умовах та в порядку, які визначені ухвалою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 29.01.2021р. по справі № 332/4452/19.
Копію ухвали направити до Запорізького СІЗО.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку тримання під вартою до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1