Дата документу Справа № 937/2902/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 937/2902/21 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/542/21 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 31 травня 2021року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 8 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької областізі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України, обґрунтовуючи її тим, що 01.03.2021 року він отримав від начальника Першого СВ СУ ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_7 відмову у внесенні заяви до ЄРДР щодо дій судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 .

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб, слідчий суддя вказав, що заявник у своїй заяві не навів конкретних фактичних відомостей та обставин, передбачених ч. 5 ст. 214 КПК України, які свідчили б про існування підстав для кваліфікації дій судді за будь-якою зі статей КК України, а вбачається лише незгода заявника із прийнятим судовим рішенням.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою, зазначає, що вона суперечить ч. 4 ст. 214 КПК України. Щодо строків оскарження зазначає, що суддя ОСОБА_1 незаконно його заяви повертала йому поштою, що обмежувало його доступ до суду та суперечило Конституції України.

Апелянт, будучи належним чином повідомлені про час і дату судового засідання, не з`явився, будь-яких клопотань не подавав.
В судове засідання апеляційної інстанції прокурор, представник ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, будучи належним чином повідомленими про час і дату судового засідання не з`явились, при цьому, заступник начальника 2 слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_9 надав заяву про розгляд провадження за відсутності представників ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі.
Наведені обставини, відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, наділяють правом проводити апеляційний розгляд за відсутності учасників провадження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Щодо строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 був присутній в судовому засіданні під час розгляду його скарги.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді від 08.04.2021 року, ОСОБА_6 13.04.2021 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області, яка була повернута йому суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 , посилаючись на те, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (а.п.24-25).

Після чого, 20.04.2021 року ОСОБА_6 знову подав апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області, яка знову була повернута йому суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_1 з тих самих підстав (а.п.26-27).

06.05.2021 року ОСОБА_6 втретє подав апеляційну скаргу, проте вже безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Враховуючи те, що вперше апеляційна скарга ОСОБА_6 була подана в межах строку на апеляційне оскарження, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 08.04.2021 року ним не пропущений.

Що стосується безпосередньо змісту апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому, судова колегія зауважує, що в ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування. З цього приводу слід аналізувати заяви, повідомлення щодо наявності у них конкретних фактів, які б давали підстави вважати наявними ознаки кримінального правопорушення.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року №139). Згідно з п. 1 глави 2 розділу 1 цього Положення до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Відповідно до висновку, зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Така позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 818/1567/18.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч. 1 ст. 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України та Положень про порядок ведення ЄРДР дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачене положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачене положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя міськрайонного суду дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що 05.02.2021 року першим заступником керівника Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_10 направлено до ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, заяву ОСОБА_6 від 31.01.2021 року щодо можливих протиправних дій судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 для розгляду в межах компетенції(а.п. 6, 9).

Листом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, від 11.02.2021 року №С-239/17-01-01-21 ОСОБА_6 було повідомлено про результати розгляду його звернення від 31.01.2021 року, що надійшло з Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області щодо можливих протиправних дій з боку слідчого СВ Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , а також судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 (а.п.7-8).

Зі змісту заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що вона не містить даних, які б вказували на об`єктивні ознаки кримінального правопорушення та свідчили би про наявність в діях судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 ознак кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

В заяві лише міститься посилання ОСОБА_6 про прийняття суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 незаконного, на його думку, рішення, чим остання спричинила значні збитки державі.

Колегія суддів зауважує, що незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом для реєстрації заяви чи повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення.

Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається.

Отже, вказані обставини схиляють судову колегію до переконання про вірність висновку слідчого судді, що викладених у заяві ОСОБА_6 обставин про вчинення кримінального правопорушення недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, та не містять об`єктивних даних, які б свідчили про можливе вчинення злочину суддею Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області ОСОБА_8 .

Положеннями ч. 1 ст. 2 КК України визначено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

В той же час, в скарзі не наведено таких фактичних даних на підтвердження того, що подане заявником повідомлення про кримінальне правопорушення містить достатні відомості про реальність конкретної події кримінального правопорушення.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що подана до слідчого судді скарга не містить обґрунтування того, що існує бездіяльність, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей саме про кримінальне правопорушення в розумінні передбаченого Кримінальним кодексом України суспільно небезпечного винного діяння, вчиненого суб`єктом кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з додержанням вимог кримінального процесуального закону, висновки, викладені у ній відповідають фактичним обставинам справи, а тому її слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 8 квітня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку та строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4