Ухвала

27 квітня 2021 року

м. Київ
справа № 130/1007/18
провадження № 51-1958 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області

від 07 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 лютого

2021 року.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень

у касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону не дотримано.
Суд касаційної інстанції є судом права, а не факту і відповідно до ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не наділений повноваженнями досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені

в оскаржуваному рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 цього Кодексу підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Проте, у касаційній скарзі захисник хоча вказує на незаконність судових рішень

у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, разом із цим, надаючи свою оцінку доказам, по суті заперечує правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не відноситься до підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції та виходить

за межі його перегляду.
Також у поданій скарзі не міститься обґрунтування істотного порушення вимог кримінального процесуального закону і необхідності скасування ухвали апеляційного суду на підставах, передбачених ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 412, 419 КПК.
Крім того захисник, оскаржуючи судові рішення щодо ОСОБА_5 з підстав невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, не наводить обґрунтування незаконності

цих рішень, у зв`язку з чим, на її думку, засудженому було призначено явно несправедливе покарання через суворість.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання

про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, залишити касаційні скарги без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07 вересня 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 03 лютого 2021 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
У разі не усунення недоліків касаційних скарг в установлений строк, вони будуть повернуті.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3