ЗАПОРІЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження №11-кп/807/1241/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №334/589/21Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Запоріжжя, громадянку України, не працюючу, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА
Вказаною ухвалою районного суду за клопотанням прокурора продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.3 ст.186, ч.2 ст.185 КК України, на 60 днів, тобто до 12.08.2021 року включно.

В апеляційній скарзі захисник просила ухвалу скасувати, ухвалити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивувала тим, що даний запобіжний захід є занадто суворим та застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання процесуальних обов`язків. Обвинувачена не має на меті жодним чином ухилятися від суду або вчиняти нові кримінальні правопорушення, про що надані відповідні пояснення ОСОБА_7 в судовому засіданні під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Саме запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків і належної поведінки.

Прокурор та обвинувачена про дату час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, про бажання та намір приймати участь в апеляційному розгляді не заявляли. Захисник не заперечувала проти апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб, а отже суд не мав перешкод для апеляційного розгляду провадження.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що в провадженні Ленінського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.185 КК.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 .

Суд, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченої, виходив з того, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні ряду корисливих нетяжких злочинів та замаху на тяжкий злочин. Є особою раніше засудженою за вчинення корисливих злочинів. Врахував дані про особу ОСОБА_7 та погодився зі стороною обвинувачення щодо існування ризиків можливості вчинення обвинуваченою інших злочинів.

Колегія суддів погоджується із таким рішенням суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ст.199 КПК, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд має з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ст.177 КПК, зобов`язаний оцінити та врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК, зокрема тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, міцність його соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця роботи та дані, які його характеризують.

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

На переконання колегії суддів рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

З представлених матеріалів провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів та відбувала покарання у місцях позбавлення волі. Останній вирок відносно ОСОБА_7 було ухвалено Ленінським районним судом м. Запоріжжя 14.05.2020 року.

23.01.2021 року при обранні обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою районним судом також було визначено можливість внесення застави у розмірі 21 890 грн. Після внесення коштів ОСОБА_7 було звільнено з-під варти, проте це не забезпечило належного виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Відсутність у обвинуваченої офіційного місця роботи, джерела постійного доходу та, як вбачається із матеріалів провадження, схильність до вчинення нових злочинів, є підставою вважати, що ризики, визначені районним судом є реальними.

А тому твердження захисника щодо відсутності у обвинуваченої наміру жодним чином ухилятися від суду або вчиняти нові кримінальні правопорушення обґрунтовано не сприйняті судом як такі, що ґрунтуються на фактичних доказах.

Сукупність даних обставин безумовно доводять існування у даній справі ризику того, що обвинувачена ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати розгляду кримінального провадження, ухиляючись від виконання своїх процесуальних обов`язків.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження строку тримання обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи захисника про те, що прокурор не зазначив якими доказами підтверджуються ризики, на які він посилався, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки прокурор належним чином мотивував своє клопотання та навів обставини, на підставі яких він дійшов висновку про наявність ризиків, зазначених у статті 177 КПК.
Обставини, на які посилалась захисник в своїй апеляційній скарзі, за встановлених у даному провадженні обставин не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченої ОСОБА_7 . Ці обставини не здатні у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання та гарантувати запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі захисника мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченій за наслідками апеляційного розгляду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б тягли безумовне скасування ухвали, судом апеляційної інстанції також не виявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 14 червня 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу 05.07.2021 Справа № 334/589/21