САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/724/21
Провадження №1-кп/726/117/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2021 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

особи, відносно якої внесено клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_4 ,

законний представник ОСОБА_5 , .

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003406 від 01.04.2021 року відносно малолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 8-Б класу, Чернівецької загальноосвітньої школи № 38, раніше не судимого;

про те, що він скоїв суспільно-небезпечне діяння, правова кваліфікація якого визначена ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та ч. 3 ст. 185 КК України, тобто у таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище,-

ВСТАНОВИВ :
Що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.03.2021 року о 18 год. 00 хв. перебуваючи в приміщенні магазину «Класік», що розташований по вул. Александрі, 1, в м. Чернівці, переслідуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що працівники магазину не звертають на нього уваги, таємно викрав з картонної коробки, що знаходилась на підлозі 2 пляшки коньяку, а саме: 1 пляшку марки «Бренді Шабо», об`ємом 0,5 л., вартістю 144 грн. 40 коп. та 1 пляшку марки «Napoleon», об`ємом 0,5 л., вартістю 91 грн. 60 коп., а також з стелажу який розташовується біля каси, 7 шт. кіндерів, з них 4 шт. «Т8», загальною вартістю 132 грн. 72 коп. (вартість одного становить 33 грн. 18 коп.) та 3 шт. «Т4», загальною вартістю 56 грн. 10 коп. (вартість одного становить 18 грн. 70 коп.).

В подальшому малолітній ОСОБА_4 розпорядився викраденим на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинив представнику потерпілого ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 424 грн. 82 коп.

Таким чином, малолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, правова кваліфікація якого визначена ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, 30.03.2021 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_4 діючи умисно, спільно з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу через незачинені на замок вхідні двері, проник до складського приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходиться за вищевказаною адресою. Перебувючи в складському приміщенні ОСОБА_4 , умисно, протиправно, таємно викрав 9 пляшок шампанського, а саме : - вино ігристе «Шабо», брют біле, 0,75 л., вартістю 104 грн., 60 коп., - вино «Коктебель», мускат, н/сол, біле 0,75 л., вартістю 81 грн. 56 коп., - вино ігристе «Фіореллі», песко, 0,75 л., вартістю 99 грн. 22 коп., - вино «Ореанда», біле напівсолодке, 0,75 л., вартістю 80 грн. 70 коп., - вино ігристе «Артеміське», біле напівсолодке, 0,75 л. вартістю 184 грн. 04 коп., - вино ігристе «Артеміське», біле напівсолодке, вартістю 184 грн. 04 коп., - винний напій «Коктебель фраголіно», 0,75 л., вартістю 133 грн. 42 коп., - винний напій «Коктебель фраголіно», 0,75 л., вартістю 133 грн. 42 коп., - вино ігристе «Фіореллі», песко, 0,75 л., 99 грн. 22 коп.

Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 з місця вчинення злочину пішов, а викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив представнику потерпілого ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 782 грн. 76 коп.

Таким чином, малолітній ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, правова кваліфікація якого регламентована ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Допитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 свою вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердив обставини вчиненого ним суспільно- небезпечного діяння.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 , просив задовольнити клопотання прокурора та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру, передавши його під нагляд матері ОСОБА_5 .

В судовому засідання законний представник ОСОБА_5 , пояснила суду, що зможе в подальшому контролювати його поведінку.

Суд, розглянувши клопотання, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Приймаючи зазначене рішення суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст. 97 КК України, примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 105 КК України, суд може застосувати до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, примусовий захід виховного характеру у виді передачі малолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового розгляду докази, суд приходить до переконання, що суспільно-небезпечне діяння мало місце, воно вчинене малолітнім ОСОБА_4 , а саме: суспільно-небезпечне діяння, правова кваліфікація якого визначена ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у таємне викрадення чужого майна (крадіжка); суспільно-небезпечне діяння, правова кваліфікація якого регламентована ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

Частиною 1 ст. 501 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння, чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

За правилами ст. 22 ч. 2 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення кримінального правопорушення виповнилося шістнадцять років.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність вчинила суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ст. 97 ч. 2 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Одним із примусових заходів виховного характеру передбачених ст. 105 КК України є передача неповнолітнього під нагляд батьків.

Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру"№ 2 від 15.05.2006 р. звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Особами, які заміняють батьків, є, зокрема, усиновителі, опікуни і піклувальники. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду. Неповнолітнього можна передати під нагляд педагогічного (за місцем навчання) чи трудового (за місцем роботи) колективу - за згодою цього колективу, а також під нагляд окремих громадян - на їхнє прохання. При цьому як педагогічний чи трудовий колектив, так і окремий громадянин мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини, суспільну небезпечність, наслідки діяння, дані про особу та сім`ю неповнолітнього, характеристику неповнолітнього, умови життя, виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого і застосовує на підставі ст.ст. 97, 105 КК України до малолітнього ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері ОСОБА_5 .

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 498, 500, 501 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого СВ Чернівецького РУП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003406, за скоєння суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за яке передбачена ст. 185 ч.1, 185 ч.3 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Чернівці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , учня 8-Б класу, Чернівецької загальноосвітньої школи № 38, раніше не судимого, примусові заходи виховного характеру у виді застереження, обмеження дозвілля, передачі під нагляд матері ОСОБА_5 , яку зобов`язати посилити контроль, нагляд та виховний вплив над сином і систематично контролювати поведінку останнього, до досягнення ним повноліття.

Роз`яснити малолітньому ОСОБА_4 наслідки його дій, оголосити осуд за ці дії, попередити про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки за вчинення нового злочину.

Копію даної ухвали вручити всім учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Садгірський районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.
Головуючий суддяОСОБА_1