Справа № 697/1469/20
Провадження № 1-кп/697/53/2021
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 березня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000210 про обвинувачення:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Межиріч Канівського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, раніше судимого:

1) 16.05.2019 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт;

2) 01.07.2019 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 249 КК України, до 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України приєднано повністю невідбуте покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 16.05.2019 у виді 150 годин громадських робіт, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України становить 18 днів обмеження волі, та остаточно призначено до відбування покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 18 (вісімнадцять) днів, звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 рік;

3) 20.08.2020 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.07.2019 року, остаточно визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 3 роки,

у відповідності до ст. 89 КК України судимість не погашена і не знята

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 будучи раніше судимим за злочини проти власності на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно вчинив злочин проти власності.

Так ОСОБА_7 , 02.04.2020, близько 16-00 год, перебуваючи в будинку по АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , добровільно отримав від ОСОБА_9 банківську картку з пін-кодом АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_8 , для зняття з неї грошових коштів в сумі 500 грн., які ОСОБА_9 пообіцяв останньому надати в борг. Отримавши банківську картку в ОСОБА_7 виник умисел на викрадення грошей з банківської картки, яку йому передав ОСОБА_9 , з якої цього ж дня в період часу з 16-46 год по 18-30 год., діючи повторно, таємно з корисливих мотивів шляхом вільного доступу, скориставшись банківської карткою ОСОБА_8 , через банкомати АТ КБ «ПриватБанк», що розташовані по вул. 206 Дивізії, 3 та вул. Шевченка, 6 в м. Каневі Черкаської області, викрав грошові кошти в сумі 3300,00 грн., які належать ОСОБА_8 , чим завдав потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, вказав, що за обставин викладених в обвинувальному акті 02.04.2019 викрав з банківської картки ОСОБА_8 гроші в сумі 3300,00 грн., на викрадені гроші купив горілку та їжу. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просила справу розглядати без її участі.

У зв`язку з визнанням обвинуваченим вини в повному обсязі, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та визначив обсяг доказів, що підлягають дослідженню, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи показання обвинуваченого, зібрані, перевірені та досліджені в порядку ч.3 ст. 349 КК України докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_7 доведено повністю, його дії суд кваліфікує:

- за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується негативно, визнав вину повністю, щиро розкаявся, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, з урахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги, що обвинуваченим ОСОБА_7 злочин по даному кримінальному провадженню було вчинено 02.04.2020, тобто, до постановлення відносно нього вироку Канівським міськрайонним судом Черкаської області від 20.08.2020, яким на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.07.2019 ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим терміном на 3 роки, покарання слід призначити у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та покарання, призначеного вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 20.08.2020 у виді 4 років позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши 3 (три) роки іспитового строку.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження відповідного органу пробації.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду через Канівський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1