УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2021 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання власника представника власника майна адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна звернувся адвокат ОСОБА_4 як представник власника майна ОСОБА_3 , на обґрунтування свого прохання представник зазначив, що ухвалою слідчого судді від 26.06.2020 у кримінальному провадженні № 120 201 001 000 052 12 за ч. 1 ст. 286 КК України накладений арешт на автомобіль «Тойота Королла», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

На думку ініціатора клопотання, у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба через те, що досудове розслідування триває близько року, остаточне рішення у справі не прийняте, його довіритель, будучи власником арештованого майна, не має відношення до вказаного злочину.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити з наведених у клопотанні підстав, вважав, що відпала потреба для тримання вказаного транспортного засобу під арештом.

Дізнавач ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що у зазначеному кримінальному провадженні триває досудове розслідування, у якому має бути проведена судова експертиза, предметом дослідження якої є зазначений автомобіль.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, дослідивши надані ними документи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання з огляду на таке.

Завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його використання, перетворення, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, у такому випадку арешт накладається на майно за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК.

Слідчий суддя, вирішуючи питання, чи має майно, щодо якого ініційоване скасування арешту, речовим доказом, враховує, що це майно містить ознаки, передбачені ст. 98 КПК, оскільки до речових доказів кримінально-процесуальний закон серед іншого відносить матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Виходячи з обставин кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України, підданий арешту транспортний засіб може містити на собі сліди кримінального правопорушення.

Таким чином, і на час розгляду клопотання піддане арешту майно відповідає вимогам, визначеним п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК арешт майна може бути скасований за клопотанням з-поміж інших власника майна, його представника за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Отже, вказана процесуальна норма покладає на заявника обов`язок довести наявність тих обставин, які можуть стати підставою для скасування арешту.

Таким чином, ініціатор скасування арешту повинен навести докази того, що на цій стадії розслідування втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте без урахування певних суттєвих обставин.

Попри зазначене, представником власника майна не наведено переконливих доводів стосовно існування визначених законом факторів.

Водночас, є слушними доводи дізнавача щодо необхідності подальшого перебування під арештом автомобіля, під час руху якого потерпілому заподіяні відповідні тілесні ушкодження.

Слідчий суддя частково погоджується з аргументацією заявника що рішення про накладення арешту на майно порушується право власності його довірителя.

У той же час, право власності не є абсолютним, ст. 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

У цьому випадку обмеження права власності гр. ОСОБА_3 відбулося на підставі судового рішення, тобто у спосіб, передбачений законом.

Сукупність наведених фактів, їх правова оцінка приводять до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування арешту майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 170, 174, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту автомобіля «Тойота Королла», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.07.2020 (справа №761/19533/20), відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1