КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві у режимі відеоконференцїї з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» матеріали контрольного судового провадження у кримінальному провадженні № 0008988 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2020 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2020 року продовжено щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26 лютого 2021 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою змінити запобіжний захід на альтернативний, не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційних вимог обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що з оскаржуваною ухвалою неможливо погодитись, оскільки наведені прокурором ризики на обґрунтування продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, не відповідають фактичним обставинам справи, які встановлені в ході судового розгляду, і тим самим суд допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, що у розумінні ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними.
На переконання обвинуваченого ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою не є виправданим, оскільки не існують ознаки того, що цього вимагають інтереси суспільства, в тому числі потерпілої. Окрім того, обвинувачений зазначає, що час, який він утримується під вартою, не є єдиним мотивом застосування альтернативного виду запобіжного заходу щодо нього.
Також обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що доводи його та захисту, показання свідків, потерпілої спростовують ризики, які вказував прокурор, і дають всі підстави для зміни міри запобіжного заходу щодо нього на більш м`який альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В судове засідання захисник ОСОБА_8 , належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав.
Обвинувачений ОСОБА_6 висловив позицію про розгляд апеляційної скарги за відсутності захисника.
Вислухавши думку обвинуваченого, прокурора, який вважав можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності захисника, зважаючи на позицію обвинуваченого та враховуючи, що участь захисника по даній категорії справ, не є обов`язковою, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності захисника ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який просив задовольнити апеляційну скаргу, зазначивши про те, що у нього є на утриманні малолітні діти, важкохвора мати, яка потребує догляду; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, оскільки обвинувачений неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, проте, знову обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України; дослідивши наявні матеріали; обговоривши доводи апеляційної скарги та розглянувши справу в її межах, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як встановлено з наявних матеріалів, до Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 - кожного - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.187 КК України.

Судом у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 331 КПК України, поставлено питання щодо доцільності продовження кожному з обвинувачених запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Прокурор просив продовжити кожному з обвинувачених запобіжний захід у виді тримання під вартою, вказавши, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не відпали, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимі, на даний час в суді відносно них розглядаються інші кримінальні провадження, у зв`язку з чим існує ризик переховування від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Захисники та обвинувачені просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою.
При цьому захисник ОСОБА_8 зазначив про відсутність доказів участі ОСОБА_6 у вчинені даного кримінального правопорушення, те, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, має сім`ю і постійне місце проживання.

Вирішуючи питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону.

Суд першої інстанції за результатами вирішення питання доцільності продовження обвинуваченим тримання під вартою дійшов висновку, що запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити кожному з обвинувачених, оскільки судовий розгляд триває, ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, суттєво не зменшились. Щодо обвинуваченого ОСОБА_6 суд вказав, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк, перебуваючи на більш м`якому запобіжному заході порушував процесуальні обов`язки, у зв`язку з чим запобіжний захід було змінено на тримання під вартою. ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в Шевченківському районному суді м. Києва перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню у вчинені умисного корисливого кримінального правопорушення, а тому ризик переховування від суду та вчинення нових кримінальних правопорушень на даний час є актуальним. Наявність постійного місця проживання, та родини у обвинуваченого не є достатнім стримуючим фактором за наявності зазначених вище обставин. Інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не дасть суду можливості здійснювати контроль за належною процесуальною поведінкою обвинуваченого. Отже, на переконання суду, більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
З таким висновком суду першої інстанції погоджується й колегія суддів.

Так колегія суддів враховує стадію судового розгляду, те, що обґрунтованість висунутого щодо ОСОБА_6 обвинувачення перевіряється судом першої інстанції під час судового розгляду шляхом дослідження доказів, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, та яким за результатами судового розгляду суд надасть оцінку, як кожному окремо, так і в сукупності, в нарадчій кімнаті шляхом ухвалення остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:.. до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до наявних матеріалів ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, у тому числі й тяжких, на даний час обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

Вказані обставини свідчать про наявність ризику переховування обвинуваченого та ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, на що обґрунтовано послався суд першої інстанції.
При цьому дані про особу обвинуваченого, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі та під час апеляційного розгляду, з урахуванням встановлених обставин, не переважають існуючих ризиків.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на підставі наявних на даний час з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з наведенням в оскаржуваній ухвалі мотивів, з яких прийняв відповідне рішення, що спростовує доводи апеляційної скарги обвинуваченого про невмотивованість та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

За сукупності обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, а, відтак, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 29 грудня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 26 лютого 2021 року, - залишити без змін, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3