Провадження № 1-кс/554/975/2021
У Х В АЛ А
іменем України

18 лютого 2021 року м.Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 18.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000195 від 10.08.2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 18.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000195 від 10.08.2020 року.

На обґрунтування скарги заявник вказав, що у провадженні СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000195 від 10.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 383 КК України.

18 листопада 2020 слідчим СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000195, з якою він не погоджується та вважає вказану постанову незаконною, посилаючись на те, що у даному кримінальному провадженні слідчим та прокурором протягом тривалого часу не отримано доказів спричинення ОСОБА_3 моральної шкоди. Крім цього при винесенні оскаржуваної постанови слідчим вказано, що причиною такої відмови є не встановлення факту вчинення події кримінального правопорушення, що на думку заявника не може бути підставою у відмові у визнанні потерпілим, а може бути підставою для закриття кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним заявник вважає постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

У судове засідання заявник не з`явився, його представник ОСОБА_5 подала заяву у якій просив розглядати справу без їх участі, вимоги скарги підтримує.
Слідчий у судове засідання не з`явився, матеріали кримінального провадження № 0000195 суду не надано.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши в сукупності докази скарги, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною другою цієї статті передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Судом установлено, що СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000195 від 10.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 383 КК України.

Так, адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 звернулася до слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області із клопотанням про залучення ОСОБА_3 як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000195.

18 листопада 2020 слідчим СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000195.

Мотивами винесення оскаржуваної постанови прокурор вказав, у матеріалах вказаного кримінального провадження відсутні належні докази завдання ОСОБА_3 шкоди. Крім цього, відомості до ЄРДР були внесені на підставі скарги ОСОБА_6 , тоді як в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які заяви чи звернення від ОСОБА_3 .

Проаналізувавши зміст постанови слідчого від 18.11.2020 року, наданої заявником, про відмову у визнанні потерпілим, суд вважає, що висновок слідчого щодо відмови у задоволенні клопотання і визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно.

За змістом п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова прокурора повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувана постанова слідчого про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , яка дії в інтересах ОСОБА_3 зазначеним вимогам не відповідає, оскільки остання належним чином не обґрунтована та не вмотивована.

Так, постанова від 18.11.2020 року не містить правового обґрунтування щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим та щодо надання йому відповідного процесуального статусу у кримінальному провадженні як потерпілого.

З матеріалів скарги та наданої заявником оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим у ОСОБА_3 не встановлено заподіяння останньому факту спричинення шкоди, не з`ясовано, у чому саме полягає ця шкода, оскільки слідчим не зроблено детального аналізу всіх обставин, за яких заявник вважає, що кримінальним правопорушенням йому заподіяна шкода.

У судовому засіданні встановлено, що законодавчі вимоги щодо вмотивованості постанови слідчим при її винесенні не були дотримані з огляду на те, що у постанові міститься лише загальне посилання на необґрунтованість заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 , тоді як слідчим взагалі не було здійснено оцінки викладених у заяві обставин, з посиланням на конкретні дані та положення закону.

Крім того, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані зазначені адвокатом ОСОБА_5 обставини у її клопотанні, а відтак, на переконання слідчого судді, слідчим належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто заяву, що не відповідає вимогам КПК України, зокрема, ст.110 цього Кодексу.

При цьому, питання пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування віднесені виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває справа, та який відповідно до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову слідчого від 18.11.2020 року такою, що містить в собі лише формальні ознаки процесуального рішення без відповідної мотивації та належного обґрунтування. В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, рішень.

Крім того, слідчий у судове засідання не з`явився, витребувані матеріали кримінального провадження № 0000195 у судове засідання не надав, а відтак, не спростував доводів заявника.
Отже, доводи заявника ОСОБА_3 щодо скасування постанови під час розгляду скарги спростовані не були, а тому суд вважає їх обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу і в даному випадку права заявника підлягають захисту.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про скасування постанови слідчого.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 18.11.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000195 від 10.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 383 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1