Справа № 635/173/21
Провадження № 1-в/635/150/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_4 , 1990 року народження, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_5 ) звернувся до Харківського районного суду Харківської області із заявою про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Засуджений ОСОБА_4 та представник ДУ «Темнівська виправна колонія № 100» подали суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання засудженого, оскільки вважає його передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.
З`ясувавши позицію сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Аналіз даної норми свідчить, що для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким необхідне виконання двох умов, а саме відбуття певної частини покарання та те, що засуджений став на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 , станом на 23.04.2019 відбув необхідних 1/2 строку покарання, що стосується того, що він став на шлях виправлення, суд зазначає про таке.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьом,у головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення.
Дослідженням матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, останній раз засуджений 07.10.2014 Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ст. ст. 15 ч. 2 - 115 ч. 2 п. 1, 115 ч. 1, 263 ч. 1, 185 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі. Початок строку 18.07.201. Кінець строку 29.03.2022. Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 18.07.2013. За час утримання в слідчому ізоляторі м. Луганська характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. Під час тримання в слідчому ізоляторі м. Старобельська, характеризувався негативно, двічі притягався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не мав. Під час тримання в ПВК-90 характеризувався посередньо, мав одне стягнення, заохочувався чотири рази. Під час тримання в державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)», характеризувався позитивно, стягнень не мав, заохочувався один раз. Під час тримання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. З 23.07.2019 відбуває покарання в державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)», за час відбування покарання характеризується негативно, має чотири стягнення, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, заохочень не має. На даний час до промислової зони установи не працевлаштований з власних міркувань. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, на критику реагує агресивно. Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. Допускає порушення вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі не приймає. Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Професія», до реалізації програми ставиться без зацікавленості. Участі у роботі самодіяльних організацій не приймає. Відповідно до ст. 110, 112, 113 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом листування, телефонних розмов. Питання про можливе застосування ст. 100, 101 КВК України за відбуттям призначеного строку покарання розглянуто комісією установи 23.04.2019, вирішено відмовити в застосуванні даних статей, як особі, яка не стає на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким згідно статті 82 Кримінального кодексу України, за відбуттям 2/3 частини призначеного покарання розглянуто 14.12.2018, рішенням комісії відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як особі, яка не стала на шлях виправлення. Питання щодо можливого застосування умовно-дострокового звільнення згідно статті 81 Кримінального кодексу України, за відбуттям 3/4 призначеного строку покарання розглянуто 09.10.2019, рішенням комісії відмовлено в застосуванні даної заохочувальної норми як особі, яка не довела свого виправлення. Засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував.

Згідно характеристики зроблено висновок, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування не став на шлях виправлення та застосування до нього статті 82 КК України є недоцільним.
Довідка по особовій справі про заохочення та стягнення підтверджує, що за період відбування покарання останній має набагато більше стягнень, аніж заохочень, а саме 7, з них ДІЗО 7 діб.
Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 не лише не став на шлях виправлення, а навіть не довів того, що стає на шлях виправлення, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.82 КК України, 537 -539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , 1990 року народження, про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст ухвали проголошено 19.02.2021.

Суддя ОСОБА_1