Справа № 308/7178/20 Головуючий у 1інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1805/2021 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
18 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою суду від 16 грудня 2020 року відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 кожному було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 лютого 2021 року включно.
04.02.2021 року в судовому засіданні судом з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, у зв`язку із неможливістю закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку, поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою відповідно до ст. 331 КПК України. Прокурор в судовому засіданні оголосив письмові клопотання та просив продовжити строк тримання обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під вартою, обумовлюючи обставинами кримінального правопорушення, його ступенем тяжкості, наслідками його вчинення, даними, які характеризують обвинувачених та ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення. Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні оголосив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або визначення розміру застави. Щодо клопотання прокурора вказав, що вважає таке клопотання необгрунтованим, а ризики відсутніми. Просив звернути увагу, що у ОСОБА_6 наявні міцні соціальні зв`язки, він має сім`ю, та проблеми зі здоров`ям. Також підтримав письмове клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем його постійного проживання. Захисник ОСОБА_8 у судовому засіданні оголосив письмове клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_7 з тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід. Зазначив, що вважає позицію прокурора такою, що вводить суд в оману щодо обгрунтування обвинувачення та його мотивів в цілому. Просив звернути увагу, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позитивно характеризуються. Разом з тим, просив долучити до справи відповідні характеризуючи матеріали. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисників. Заперечував щодо клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, обумовлюючи тим, що прокурор, перебираючи на себе функцію суду, стверджує, що він вчинив злочин. Просив звернути увагу, що стосовно нього здійснюється кримінальне переслідування упродовж тринадцяти років. Стверджував, що в нього немає умислу ухилятися від суду, при цьому звертав увагу, що в іншій справі він з`являвся на всі виклики суду. Просив змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою. Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував щодо клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на менш суворий.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , до 04 квітня 2021 року включно. У задоволенні клопотань захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу обвинуваченим відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а клопотання захисників про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу на інший, не пов`язаний із триманням під вартою - задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм КПК України, оскільки вказує, що обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені ст. 177-178 КПК України у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження, однак зазначає, що вказані ризики у справі були відсутні, а наведені доводи прокурора про їх наявність не підтверджується доказами. Також вказує на порушення судом «розумності» строку тримання під вартою зважаючи на ту обставину, що з 10.08.2020 року проведено тільки два судових засідання по суті розгляду справи, таким чином суд ще не приступив до вивчення доказів, а лише фактично збирався тільки для продовження запобіжного заходу. Окрім того, вважає, що суд діяв упереджено при розгляді клопотання прокурора про продовження дії запобіжних заходів, оскільки, на його думку, подані стороною захисту докази судом не вивчались. Також зазначає, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 , він перебував у клітці, що створювало образ про начебто його небезпечність, а його доводи належним чином не фіксувались технічними засобами, оскільки у клітці немає мікрофона, також він був позбавлений можливості отримувати правову допомогу від своїх захисників під час судового слухання. Також апелянт, посилаючись на ч. 3 ст. 5 Конвенції, вказує, що у даній справі немає обґрунтованої підозри, оскільки висунута версія обвинувачення не логічна. Тому вважає, що зміна запобіжного заходу ОСОБА_7 відповідало б принципу перебування особи на свободі, засадам кримінального судочинства та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 , який є захисником і у обвинуваченого ОСОБА_6 , він також просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а клопотання захисників про зміну ОСОБА_6 запобіжного заходу на інший, не пов`язаний із триманням під вартою, - задовольнити. Адвокат обґрунтовує вказану апеляційну скаргу аналогічними доводами що і подана ним апеляційна скарга в інтересах ОСОБА_7 . Окрім того вказує, що стороною захисту було надано позитивні характеристики на ОСОБА_6 від ДВНЗ «Ужгородський національний університет», Закарпатської обласної ради та відокремленого підрозділу НОК України у Закарпатській області, вважає, що суд, при вирішенні питання необхідності продовження запобіжного заходу не вислухав особу, яка мала бажання взяти на поруки ОСОБА_6 керівника федерації боксу в м. Києві.
Від адвоката ОСОБА_10 , яка є захисником обвинуваченого ОСОБА_7 , також надійшла апеляційна скарга на вказану ухвалу суду, у якій вона просить скасувати ухвалу суду в частині, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , та постановити нову, якою змінити йому запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою його постійного проживання: АДРЕСА_1 . В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд формально продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою, не врахувавши належним чином необґрунтованість підозри та значного зменшення ймовірних ризиків невиконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Вказує на необґрунтованість підозри ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом допиту потерпілих, протоколом огляду місця події, схемою огляду. Разом з тим зазначає, що обвинувачений утримується під вартою вже більше ніж рік, вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, відсутні, наголошує, що після вчиненої події ОСОБА_7 не переховувався від органів слідства, вів звичайний спосіб життя, крім того ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу і знає наслідки вчинення кримінального правопорушення. Окрім того, має міцні соціальні зв`язки, батьків літнього віку, постійне місце проживання, за місцем служби та місцем проживання характеризується позитивно, є глибоко віруючою людиною. Вказує, що стороною обвинувачення не подано жодного доказу, що ОСОБА_7 має намір не виконувати свої процесуальні обов`язки та переховуватись від слідства. Також зауважує, що на думку обвинуваченого, його незаконно утримують під вартою з метою психологічного тиску на нього з метою дачі показань на ОСОБА_6 .
Від адвоката ОСОБА_9 , який представляє інтереси обвинуваченого ОСОБА_6 , також подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою його постійного проживання: АДРЕСА_2 або визначити розмір застави, що відповідає 441 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 001 070 грн. - один мільйон одна тисяча 70 гривень 00 копійок). В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що захист наполягає на необґрунтованості підозри ОСОБА_6 , що підтверджується суперечливістю доказів, якими обґрунтовується підозра, так як відсутні прямі докази вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, та посилається на протоколи допитів потерпілих, протокол огляду місця події, схему огляду. Адвокат також вказує на тривалість перебування обвинуваченого під вартою з посиланням на рішення Європейського суду та ст. 5 Конвенції. Окрім того зазначає на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а докази їх існування, на які посилається прокурор, є лише його припущеннями. Вважає, що суд належним чином не врахував стан здоров`я ОСОБА_6 , оскільки у вересні 2018 року йому було проведено артроскопію лівого коліна та він потребує медичного огляду та відповідного обстеження, догляду та лікування. За час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» його стан коліна погіршується, що підтверджується відповідними медичними документами, а тому у зв`язку з викладеним вважає, що продовження тримання під вартою призводить до порушення права ОСОБА_6 на належне медичне обслуговування, закріплене ст. 49 Конституції України.
Згідно ч. 4 ст. 422-1 КПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.
Розгляд справи відбувся за участю обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та їх захисника ОСОБА_8 , які виявили бажання брати участь під час розгляду апеляційної скарги. Прокурор, та адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не заявляли клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх участю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та їх захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні скарги, перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо незаконності ухвали суду першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Перевіряючи доводи апеляційних скарг щодо незаконності ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона за ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.
Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як вбачається із матеріалів провадження питання про продовження строку тримання обвинувачених під вартою було вирішено на етапі судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на етапі, який унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Рішення про необхідність продовження строку тримання обвинувачених під вартою суд першої інстанції в повній мірі мотивував доведенням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, при цьому суд оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі: ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, при цьому судом першої інстанції в повній мірі обґрунтовано наявності ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні враховується, що ОСОБА_6 обвинувачується в іншому кримінальному провадженні у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 345 КК України, а саме у погрозі вбивством слідчому ОСОБА_12 у цьому кримінальному провадженні, що на думку суду свідчить про високу ймовірність наявності вказаного ризику для обвинуваченого ОСОБА_6 , а також врахував, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 обвинувачується у викраденні, умисному знищенні та пошкодженні особливо важливих офіційних документів, які знаходились у матеріалах кримінального провадження 0000197, що вказує на те, що саме застосування до кожного обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду здатне забезпечити ненастання зазначених та інших ризиків.
При цьому, судом першої інстанції в повній мірі враховано вік та стан здоров`я кожного з обвинувачених, відомості щодо соціальних та сімейних зв`язків, однак суд прийшов до обґрунтованих висновків, що вказані обставини не є тими стримуючими факторами та не переважають можливих ризиків неправомірної їх поведінки
Ці висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, які ґрунтуються на вимогах закону, відповідають матеріалам кримінального провадження, у зв`язку із чим із цими висновками колегія суддів погоджується.
Відтак, беручи до уваги наведене, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , одне з яких, відповідно ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачено до довічного позбавлення волі, суспільну небезпечність вчинених злочинів, конкретні обставини вчинення злочинів та зважаючи, що на даний час органом досудового розслідування не встановлені всі особи причетні до вчинення особливо тяжкого злочину, що дає можливість обвинуваченим незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших невстановлених спільників, а тому є підстави вважати про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують щодо обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Усі доводи, на які посилаються адвокати у своїх апеляційних скаргах, щодо недоведеності підозри, відсутності доведених ризиків, наявність позитивних характеристик обвинувачених, їх соціальний та сімейний стан, стан здоров`я, а також щодо можливості взяття на поруки ОСОБА_6 , були предметом розгляду в суді першої інстанції та надано обґрунтовану та в повній мірі вмотивовану оцінку кожному вказаному доводу, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.
Доводи захисника обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченим на домашній арешт, є безпідставними, оскільки суд прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним вказані апеляційні скарги залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2021 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: