ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/571/21 Справа № 705/356/20 Категорія: ст. 331 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
обвинувачених в режимі відеоконференції з Уманським міськрайонним судом: прокурора захисниківОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси виділені матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2021 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.08.2021 включно, -

в с т а н о в и л а :

В провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.12,13 ч.2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України.

Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7

21.07.2021 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області клопотання прокурора задоволено, та продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 19.08.2021 включно.

Не погоджуючись з ухвалою суду, обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційні скарги в яких, вважаючи її незаконною, просили скасувати, та застосувати щодо них запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог апелянти посилаються на те, що кримінальне провадження щодо них сфальсифіковане, а також на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів їх вини.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтримали апеляційні вимоги і просили їх задовольнити, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечив проти задоволення апеляційних скарг та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції під час судового засідання 21.07.2021 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.12,13 ч.2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, постановлено ухвалу про продовження останнім строку тримання під вартою до 19.08.2021 включно.

Згідно ч.2 ст. 392 КПК України ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Інші апеляційні вимоги, які зазначають в апеляційних скаргах обвинувачені , не підлягають апеляційному оскарженню на стадії судового розгляду справи судом першої інстанції по суті, тому не підлягають апеляційному перегляду.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Як вбачається з ч.3 ст. 407 КПК України, постановляючи ухвалу за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, апеляційний суд вирішує питання щодо запобіжного заходу в порядку, передбаченому главою 18 розділу II цього Кодексу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що ризики, наведені прокурором, а саме те, що: обвинувачені, яким інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, оскільки два свідки по даному кримінальному провадженню залишились не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення, вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати, зокрема судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, є дійсними та триваючими, на даний час не зменшились та виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на більш м`який, а тому доводи апелянтів в цій частині є неспроможними.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.12,13 ч.2 ст. 115 КК України, а ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст. 115 КК України, які відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду, не здобуто даних, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Місцевим судом досліджувалася можливість застосування щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, та зроблено вірний висновок про відсутність таких підстав. З вказаним висновком погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, а тому доводи апелянтів в цій частині є безпідставними.

Також апеляційним судом не встановлено обставин, які б унеможливлювали тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 під вартою, в тому числі і за станом здоров`я.
Крім того, наявність у ОСОБА_7 на утриманні малолітніх дітей та постійного місця проживання, не може бути самостійною підставою для зміни їй запобіжного заходу на більш м`який.

Апелянти в своїх апеляційних скаргах висловлюють незгоду з пред`явленим обвинуваченням, стверджують , що справа щодо них сфабрикована, але колегія суддів позбавлена можливості перевіряти фактичні обставини справи та доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, оскільки це належить до компетенції місцевого суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ..

З врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційних скарг ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ..

Керуючись ст. 183, 199, 331, 405, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 липня 2021 року про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 19.08.2021 включно, залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді