КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3358/2021 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 359/3878/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2021 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, з використанням відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор», апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2021 року,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 год. 04.07.2021 року включно, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бахани, Ріпкинського району,Чергігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт із забороною залишати житло у нічний період доби.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник зазначає, що стороною обвинувачення не було надано належних та допустимих доказів, що свідчать про вчинення підозрюваним інкримінуючих йому кримінальних правопорушень, а твердження слідчого судді про те, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що є ризики, передбачені ст. 177 КПК України є необґрунтованими та ґрунтуються на припущеннях.

Зокрема, ОСОБА_7 має постійне місце проживання та реєстрації у м. Чернігові, є громадянином України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має дружину та дочку, що свідчить про стійкість його соціальних зв`язків. Підозрюваний має позитивні характеристики з Добровольчого Руху ОУН, а тому твердження слідчого судді про неможливість застосувати менш суворий запобіжний захід, аніж тримання під вартою є безпідставними.

Крім того, у вказаному кримінальному провадженні вже зібрані усі необхідні докази та документи, підтверджень впливу на свідків не має, оскільки усі потерпілі та свідки уже допитані.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який заперечував проти її задоволення та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, що СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000016 від 05.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.189, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України.

Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_11 , реалізуючи прямий злочинний умисел на створення організованої групи, діючи з корисливим мотивом, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, не пізніше грудня 2020 року, з метою створення організованої групи з числа особисто знайомих йому осіб, відносно яких мав впевненість у їх особистих вольових рисах, особистій відданості, готовності беззаперечного виконання його вказівок, схильності до протиправної діяльності, наявності потрібних навичок та знань, запропонував увійти до складу створюваної ним організованої групи раніше відомим йому особам ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , яким повідомив про свої злочинні наміри щодо створення організованої групи, діяльність якої мала за своїми наслідками забезпечити йому та іншим учасникам вказаного утворення незаконне збагачення за рахунок грошових коштів та іншого майна громадян унаслідок вчинення відносно них злочинів, на що вказані особи, будучи переконаними у отриманні обіцяної винагороди у вигляді невстановлених дій матеріального характеру, погодилися та таким чином увійшли до складу організованої групи.

Після входження ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 до складу організованої групи, ОСОБА_11 розподілив між ними у зазначеному злочинному утворенні функції та обов`язки щодо підготовки та вчинення злочинів.

Так, ОСОБА_11 взяв на себе керівну функцію у створенні та діяльності організованої групи і вчинюваних її учасниками злочинів, а саме: надавав відповідні вказівки учасникам організованої групи; розподілив між учасниками функції, визначив об`єкти протиправних посягань та злочинну діяльність в цілому шляхом погодження планів вчинення злочинів, забезпечив організовану групу власним автомобілем марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» з реєстраційним номером НОМЕР_1 та автомобілем «Мітсубісі» моделі «Pagero» з реєстраційним номером « НОМЕР_2 ».

На ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 як активних учасників і виконавців організованої групи, що володіють спеціальними навичками та знаннями, схильних до вчинення насильства, покладались функції щодо безпосереднього вчинення злочинів, спричинення тілесних ушкоджень потерпілим, заволодіння майном потерпілих.

На ОСОБА_7 , як активного учасника та виконавця організованої групи, що володіє спеціальними навичками та знаннями, схильний до вчинення насильства, покладались функції щодо безпосередньої участі у вчиненні злочинів, заволодіння майном потерпілих, забезпечення організованої групи автомобілем марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER», який належить ОСОБА_17 .

На ОСОБА_16 покладалась функція сприяння вчиненню кримінальних правопорушень іншими співучасниками шляхом надання особистої інформації про потерпілих, зокрема, про адреси їх фактичного проживання, номерів телефонів, особистих та сімейних фотознімків, для їх використання при висуненні вимог передачі чужого майна.

Органом досудового розслідування зазначено, що у грудні 2020, ОСОБА_11 , будучи організатором та керівником створеної ним організованої групи, від іншого учасника організованої групи ОСОБА_16 , отримав інформацію про матеріали кримінального провадження №0006834 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, що розслідується слідчим відділом Чернігівського ВП ГУ НП в Чернігівській області, за фактом умисного підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_18 , та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_16 , відповідно до яких вчинення злочину вірогідно можуть бути причетні ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

В дійсності у кримінальному провадженні №0006834 не було зібрано достатньо доказів для оголошення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і будь-яким особам не повідомлялось про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Вказану інформацію ОСОБА_11 повідомив іншим учасникам створеної ним організованої групи, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , а також надав пропозицію про вчинення вимоги передачі чужого майна, а саме, коштів у сумі 35 тис. доларів США, щодо ОСОБА_19 та ОСОБА_20 з погрозою насильства над потерпілими чи їх близькими родичами.

З цією метою ОСОБА_16 надав ОСОБА_11 повну інформацію щодо ОСОБА_19 , зокрема, адресу його фактичного проживання, номер телефону, особисті та сімейні фотознімки, а також номер телефону і адресу реєстрації ОСОБА_20 для їх використання при висуненні вимог передачі чужого майна.

27.12.2020 року ОСОБА_11 , реалізуючи спільний злочинний умисел, керуючи організованою злочинною групою, разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 прибув до домоволодіння ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою здійснення щодо ОСОБА_19 вимоги передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над потерпілим чи його близькими родичами, а також пошкодження чи знищення їхнього майна.

Після прибуття ОСОБА_11 , разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , зустрівся з ОСОБА_19 у ресторані «Pioppo Nero», за адресою: м. Київ, вул. Виноградна, 1, що знаходиться неподалік від місця проживання ОСОБА_19 , пред`явив особисті та сімейні фотознімки ОСОБА_21 , отримані від ОСОБА_16 , висловив погрози застосування насильства над потерпілим чи його близькими родичами, а також пошкодження чи знищення їхнього майна, оскільки володіє повною інформацією щодо нього та його близьких родичів і їхнього майна, після чого висловив вимогу передачі йому коштів під вигаданим приводом компенсації за знищення шляхом підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 в м. Чернігів, яке сталося у 2019 році, яке нібито організував ОСОБА_19 та виконав ОСОБА_20 .

Після цього, ОСОБА_19 запропонував ОСОБА_11 зустрітись через певний час після того, як він, ОСОБА_19 , особисто з`ясує вищевказані обставини спалення автомобіля в м. Чернігів.

21.01.2021 року, 24.01.2021 року, 09.02.2021 року ОСОБА_11 телефонував ОСОБА_19 з номеру абонента НОМЕР_5 на номер НОМЕР_6 за допомогою месенджера «WhatsApp» та продовжував висловлювати вимоги передачі йому коштів.

18.03.2021 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 прибули до місця проживання ОСОБА_20 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вимоги передачі чужого майна з погрозою застосування насильства над ОСОБА_20 , а також пошкодження чи знищення його майна.

Однак, ОСОБА_20 зачинився у будинку та викликав працівників поліції і відмовився розмовляти з ОСОБА_11

18.03.2021 року приблизно о 13.55 год. ОСОБА_19 та ОСОБА_20 на вимогу ОСОБА_11 зустрілись з ним, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на АЗС «Глуско» на 48 км. траси Київ-Харків, де ОСОБА_11 надав ОСОБА_19 копії матеріалів кримінального провадження №0006834, що розслідується слідчим відділом Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, зазначивши, що у них на його думку містяться докази вчинення підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 ОСОБА_19 та ОСОБА_20 та повторив вимогу передати йому кошти у сумі 15 тис. доларів США.

В дійсності у кримінальному провадженні №0006834 не було зібрано достатньо доказів для оголошення про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_19 та ОСОБА_20 і будь-яким особам не повідомлялось про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Після цього, ОСОБА_11 надіслав ОСОБА_19 два СМС-повідомлення - «15», «жду неделю» - у месенджері «WhatsApp», що означає вимогу сплатити через тиждень 15 тис. доларів США.

В подальшому, ОСОБА_11 спланував разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вчинити викрадення ОСОБА_20 і його катування з метою примусити зізнатись у вчиненні підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 за замовленням ОСОБА_19 та в подальшому використати цей факт як погрозу застосування аналогічного насильства до останнього для примусу ОСОБА_19 та ОСОБА_20 передати їм грошові кошті у сумі 35 тис. доларів США.

09.04.2021 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 на автомобілях марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_7 та марки «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 прибули на АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків, куди також викликали ОСОБА_19 та ОСОБА_20 .

Реалізовуючи зазначений спільний умисел на вчинення вимагання коштів у ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , викрадення і катування ОСОБА_20 , ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 розмістили автомобілі біля альтанки на парковці АЗС «Глуско» таким чином, щоб загородити від сторонніх спостерігачів та камер спостереження АЗС місце навколо альтанки.

Після прибуття на АЗС 09.04.2021 року приблизно о 14.44 год., ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пройшли до альтанки, де знаходились ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 .

У цей момент ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 , виконуючи спільний злочинний план, переслідуючи корисливий мотив, діючи організованою групою, викрали ОСОБА_20 , а саме, із застосуванням насильства примусово помістили його у автомобіль марки «VOLKSWAGEN» моделі «TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_7 та вивезли у невстановлене місце неподалік АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків.

Тим часом, ОСОБА_11 , перебуваючи на вказаній АЗС, наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_19 з метою залякування та переконання у дійсності його ( ОСОБА_11 ) намірів застосувати в подальшому до ОСОБА_19 фізичне насильство у разі непередачі йому коштів, після чого ОСОБА_11 також під`їхав на автомобілі «LAND ROVER» моделі «RANGE ROVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 у невстановлене місце неподалік АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків, куди ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 примусово доставили ОСОБА_20 , викравши його.

Перебуваючи у невстановленому місці неподалік АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 протягом приблизно 2 годин, умисно, з метою заподіяння ОСОБА_20 сильного фізичного болю та фізичних страждань, наносили йому удари руками, ногами, молотком по голові, руках, ногах, тулубу та обличчю, вимагаючи зізнатись у вчиненні підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_16 .

Під час незаконного позбавлення волі та викрадення і катування ОСОБА_20 , останній з метою припинення заподіяння йому фізичного болю та фізичних страждань, на вимогу ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 повідомив, що це саме він вчинив за власною ініціативою підпал автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_16 , без сприяння у цьому інших осіб.

Після цього, ОСОБА_11 повернувся на АЗС «Глуско» на 48 км. автодороги Київ-Харків та повідомив ОСОБА_16 та ОСОБА_19 про те, що ОСОБА_20 зізнався у вчиненні за власною ініціативою умисного підпалу автомобіля «Mazda CX7» державний номер НОМЕР_3 та автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_16 , а також повідомив, що він разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 може продовжити катування ОСОБА_20 .

У зв`язку з цим, ОСОБА_19 , з метою уникнути катування ОСОБА_20 , усвідомлюючи реальність намірів застосування ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , та ОСОБА_15 фізичного насильства до нього, прийняв їхню вимогу передати їм кошти у сумі 15 тис. доларів США.

Далі ОСОБА_11 , продовжуючи реалізовувати спільний з іншими учасниками злочинної групи злочинний план на вчинення вимагання коштів у сумі 35 тис. доларів США, користуючись моральною пригніченістю ОСОБА_19 через раніше застосоване насильство до нього та ОСОБА_20 , 18.04.2021 року у месенджері «WhatsApp», з номеру абонента НОМЕР_5 на номер НОМЕР_6 , надіслав ОСОБА_22 . СМС-повідомлення з вимогою сплатити йому крім раніше обумовленої суми додатково ще 20 тис. доларів США нібито за спалення автомобіля «Subaru Outback» державний номер НОМЕР_4 , яким користувався ОСОБА_16

21.04.2021 року у телефонній розмові ОСОБА_19 з ОСОБА_16 за номером абонента НОМЕР_8 у месенджері «WhatsApp», останній повторив вимоги злочинної групи про передачу додатково ще 20 тис. доларів США та ОСОБА_19 , будучи морально пригніченим через раніше застосоване насильство до нього та ОСОБА_20 , погодився, усвідомлюючи, що у разі відмови злочинна група у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_23 та ОСОБА_15 застосує аналогічне фізичне насильство до нього чи його близьких або пошкодить чи знищить їхнє майно, оскільки володіє повною інформацією щодо нього.

06.05.2021 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 .

06.05.2021 року ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України.

07.05.2021 року слідчий СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.05.2021 року задоволено клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 год. 04.07.2021 року включно.

З таким висновком слідчого судді колегія суддів погоджується з огляду на наступне.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.
Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України.
Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінальних правопорушень, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Згідно повідомлення про підозру від 07.05.2021 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 127 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого останній підозрюється.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі та усвідомлюючи передбачене законодавством за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення покарання, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, колегією суддів враховуються дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, що раніше ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності не притягувався та інші дані, передбачені ст. 178 КПК України.
Вирішуючи питання щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів зазначає наступне.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_7 заставу в порядку, посилаючись на ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства.

Слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку про неможливість задоволення заяв осіб, що виявили бажання взяти ОСОБА_7 на поруки.

За таких обставин, істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді без змін.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 травня 2021 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 24 год. 04 липня 2021 року включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
У задоволенні клопотань ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 про особисту поруку відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3