УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000204 від 28.04.2021 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Кицкани, Слободзейського району Молдови, молдованина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
1.Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування поданого клопотання.
Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 16.10.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000204 від 28.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 4ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що в невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_8 , володіючи якостями лідера, організаторськими здібностями, знаючи психологію людей, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, приблизно у 2020 році, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 створив злочинну організацію з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме заволодіння майном шляхом обману та зловживання довірою громадян України та Молдови, яка функціонувала до липня 2021 року.
Суть діяльності злочинної організації полягала у створенні та забезпеченні діяльності на території міста Одеси угрупування - «кулл-центру», члени якого за допомогою SIP телефонії зв`язувались з потерпілими, вводили їх в оману, представляючись співробітниками банківської установи, входили в довіру та під оманливим приводом схиляли останніх до перерахування власних коштів на банківські рахунки, які належать невстановленим учасникам злочинної організації.
Метою злочинної організації ОСОБА_8 було незаконне збагачення за рахунок коштів, отриманих шляхом обману та зловживання довірою від потерпілих.
Взявши на себе функцію загального керівництва злочинною організацією, ОСОБА_8 , з метою керівництва її структурними підрозділами та напрямками, координації злочинної діяльності інших учасників злочинного угрупування, залучив до участі у ньому в якості співорганізаторів довірених осіб із свого найближчого оточення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які надали свою згоду на організацію та координацію злочинів, пов`язаних з шахрайством.
Залучивши вказаних осіб до вчинення злочинів у складі злочинної організації, ОСОБА_8 розробив злочинний план, визначивши окремі структурні підрозділи злочинної організації та розподілив ролі та напрямки діяльності із зайняття шахрайством, при цьому доручивши вказаним особам, виконувати функції (співорганізаторів) керівників окремих напрямків діяльності злочинної організації, самостійно планувати та контролювати вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів відповідно до напрямів діяльності підконтрольного їм напрямку.
Так, ОСОБА_11 , як найбільш наближеній до ОСОБА_8 особі, останній делегував виконання функції свого «заступника» та здійснення загального контролю за злочинною діяльністю організації.
В свою чергу ОСОБА_11 підпорядковувався ОСОБА_9 , якому ОСОБА_8 доручив виконання функцій «директора кулл-центру».
Функціями «головного бухгалтера кулл-центру» ОСОБА_8 наділив ОСОБА_10 , який звітував ОСОБА_11 щодо обліку грошових коштів, отриманих від протиправної діяльності злочинної організації, та підпорядковувався ОСОБА_9 ..
Згодом, ОСОБА_8 , спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у невстановлений досудовим розслідуванням час підібрано приміщення для «кулл-центру» під номером АДРЕСА_3 , власником якого є ОСОБА_12 , який не був обізнаний щодо протиправної діяльності злочинної організації.
У вказаному приміщенні за вказівкою ОСОБА_8 було створено та обладнано окремі структурні підрозділи злочинної організації «служба безпеки», «адміністрація», а також «відділ холодників», «відділ клоузерів» та «кредитний відділ», які мали окремі приміщення, з необхідними меблями, комп`ютерним та технічним обладнанням, з доступом до мережі Інтернет,на якому встановлено необхідні для здійснення злочинного умислу комп`ютерні програми та SIP-телефонія.
Також, ОСОБА_8 визначив конкретні завдання організації, співорганізаторів, детально розподіливши їх обов`язки та діючи спільно з співорганізаторами, разом розробили схему здійснення заволодіння чужим майном шляхом шахрайства.
Кожний «відділ кулл-центру» мав свої функції, штат працівників, свого «адміністратора», інструкції щодо введення потерпілих в оману та навчальний матеріал, який, з метою конспірації, члени злочинного угрупування називали «спіч», «адміністратори» кожного відділу окремо звітували про його діяльність «головному адміністратору», грошові кошти, отримані від введених в оману потерпілих, розподілялись ОСОБА_8 в залежності від функції учасника злочинної організації та отриманого прибутку.
Згідно визначеної функції «служба безпеки» здійснювала пропускний режим у приміщення «кулл-центру», пропускаючи тільки учасників злочинного угрупування, контролювала появу біля адреси знаходження «кулл-центру» сторонніх осіб, чим забезпечувала безперешкодну злочинну діяльність угрупування. «Начальник служби безпеки» підпорядковувався та звітував «директору кулл-центру».
В чіткий ієрархії злочинного угрупування «адміністрація кулл-центру» ділилась на «головного адміністратора» та підпорядкованих йому «адміністратора відділу холодників», «адміністратора відділу клоузерів» та «адміністратора кредитного відділу».
Так, «головному адміністратору» підпорядковані три «адміністратори відділів» та «робітники відділів», в його функції входило здійснення контролю за роботою «відділів кулл-центру», проведення загальних зборів учасників злочинного угрупування, висвітлення недоліків в злочинній діяльності кожного «робітника відділів», покладення штрафів за порушення правил внутрішньої дисципліни та розпорядку злочинної організації, проведення загальних навчань «робітників відділів» з визначенням лінії поведінки у нестандартній ситуації при вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину.
В свою чергу, в функції «адміністраторів відділів» входило здійснення контролю за «робітниками свого відділу», навчання останніх відповідної побудови розмови з потерпілих та введення їх в оману, з метою заволодіння їх коштами, заміна своєї ланки в схемі вчинення шахрайства при виникненні нестандартної ситуації.
Згідно єдиного злочинного плану, з метою складання у потерпілого хибного враження про те, що він дійсно спілкується з робітниками банківської установи, безпосередні учасники вчинення шахрайства ділились на ланки - «холодників», «клоузерів» та «кредитний відділ».
Так, члени злочинного угрупування, які входили до «відділу холодників», дзвонили потерпілим, заздалегідь отримавши від співорганізаторів злочинної організації перелік номерів мобільних телефонів з даними їх власників, за допомогою SIP-телефонії, представляючись робітниками банківської установи, вводили останніх у оману та в ході розмови повинні були розташувати потерпілого до себе, приспати пильність, переконати в тому, що потерпілий дійсно розмовляє з робітником банку та отримати від нього номер його банківської картки. Після цього, розмову з потерпілим продовжував член злочинного угрупування, який входив до «відділу клоузерів».
Продовжуючи розмову з потерпілим, «клоузер» повинен був переконати потерпілого, що за його даними надійшла заява до банківської установи на отримання позики, яка погоджена та грошові кошти переведені на резервний банківський рахунок, тобто знаходяться між кредитором та отримувачем. Далі, розмову з потерпілим продовжував член злочинного угрупування, який входив до «кредитного відділу».
З метою досягнення єдиного злочинного результату, член злочинного угрупування, який входив до «кредитного відділу» запевняв потерпілого в необхідності отримання ним позики - для того, щоб позику на його ім`я не отримали сторонні особи, йому необхідно подати аналогічну заяву (до справжньої банківської установи) та самому отримати позикові кошти, після чого перерахувати їх на особистий рахунок банківської установи, тобто повернути позику.
Отримавши згоду від потерпілого, розмову з ним продовжував «клоузер», який повідомляв номер банківського рахунку, на який необхідно перерахувати грошові кошти.
Таким чином, введений в оману потерпілий за допомогою інтернет-банкінгу звертається до банківської установи з заявою на отримання «швидкої» позики та отримує грошові кошти на свій банківський рахунок, після чого перераховує їх на банківський рахунок, який належить невстановленому учаснику злочинної організації.
У разі відмови потерпілого в отриманні позики, завданням «клоузера» є отримання даних cvv (cvc) коду його банківської картки та іншої особистої інформації, що дає можливість через інтернет-банкінг, пояснюючи потерпілому, що йде списання грошових коштів за банківські послуги, перерахувати гроші, які знаходяться на банківському рахунку потерпілого, на оплату послуг, у тому числі за послуги міжнародним медіасервісом «Megogo», користуванням мережею Інтернет, тощо.
Так, з метою незаконної організації діяльності «кулл-центру», члени злочинної організації облаштували три зали приміщення, в яких були обладнані як робочі місця «холодників», «клоузерів», «робітників кредитного відділу», так і робочі місця співорганізаторів злочинного угрупування. Придбавши комп`ютерну техніку та супутнє обладнання,члени злочинної організації інсталювали спеціальне програмне забезпечення, необхідне для здійснення злочинного умислу та підключили SIP-телефонію. Водночас, обладнали у кожному залі комп`ютерну мережу з доступом комп`ютерів усіх «відділів кулл-центру» до одного сервера таким чином, щоб з головного серверу за допомогою цієї мережі, здійснювався доступ до кожного комп`ютеру, на якому розміщено програмне забезпечення.
З метою полегшення керівництва і координації діяльності злочинної організації та швидкого доведення вказівок організаторів до учасників злочинного угрупування, створили дві групи в месенджері «Telegram», єдині для всіх учасників злочинної організації, доступ до одної з яких знаходився на робочому комп`ютері, доступ до іншої здійснювався за допомогою мобільних телефонів.
До першої групи в месенджері «Telegram» від співорганізаторів злочинної організації надходили перелік з особистими даними потерпілих, номерами мобільних телефонів і місцем мешкання останніх та номер банківського рахунку невстановленого учасника злочинної організації, на який потерпілий, введений в оману, перераховував власні грошові кошти.
За допомогою другої групи в месенджері «Telegram» організатори злочинного угрупування контролювали та координували час прибуття та відбуття з приміщення учасників злочинної організації та інші питання, пов`язані з загальною діяльністю «кулл-центру».
Далі, для забезпечення функціонування організованого ними «кулл-центру», співорганізатори злочинного угрупування підшукали інших учасників злочинної організації, які виконували функції «адміністрації», «служби безпеки», «холодників», «клоузерів», «робітників кредитного відділу» ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, яким роз`яснили їх ролі у злочинній діяльності угрупування та мету злочинної організації незаконне збагачення за рахунок коштів, отриманих шляхом обману та зловживання довірою від потерпілих, таким чином попередньо зорганізувавшись у стійке ієрархічне об`єднання для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких або особливо тяжких злочинів учасниками цієї організації.
З метою унеможливлювання ідентифікації особи та в подальшому викриття правоохоронними органами, співорганізатори злочинної організації назвались іншим учасникам злочинного угрупування вимишленими іменами, а саме: ОСОБА_9 - «Джабраіл», ОСОБА_11 - « ОСОБА_19 », ОСОБА_10 « ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ».
У відповідності із розробленим планом злочинної діяльності, функції та завдання кожного члена організації були розподілені наступним чином:
ОСОБА_8 , обравши собі роль керівника злочинної організації та визначивши вчинення злочину, як основного джерела для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування та функціонування структурних підрозділів та злочинної організації в цілому, діючи з прямим умислом корисливим мотивом у складі організованої ним злочинної організації, згідно розробленого ним плану, відомого всім учасникам, для заволодіння чужим майном шляхом шахрайства розробив єдиний злочинний план та способи його реалізації, доводив ці дані до відома керівників напрямів діяльності злочинної організації, які у подальшому доводили їх до персоналу «відділів кулл-центру», розподіляв між членами злочинної організації їх обов`язки, встановивши певну ієрархію, порядок підпорядкування членів організації їх лідеру та один одному.
Відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_8 здійснював загальне керівництво діяльністю злочинної організації; координував дії кожного з її учасників; для розміщення «кулл-центру» підібрав приміщення, де учасники злочинної групи здійснювали свою незаконну діяльність, проводили зібрання, отримували заздалегідь розподілені ним грошові кошти, отримані внаслідок здійснення шахрайських дій; контролював скоєння кримінальних правопорушень учасниками злочинного угрупування; отримував незаконний дохід від скоєння злочину; забезпечував фінансування організації та розподіл між її учасниками злочинних доходів; визначав склад злочинної організації; забезпечував співучасників комп`ютерною технікою; вигадував схеми прикриття незаконної діяльності у разі проведення слідчих дій з боку правоохоронних органів.
ОСОБА_11 (прізвисько « ОСОБА_19 »), як співорганізатор, виконував керівничі функції «заступника» ОСОБА_8 оглита здійснював загальний контроль за злочинною діяльністю організації, забезпечував функціонування злочинної організації, передавав вказівки організатора ОСОБА_8 співорганізаторам та іншим учасникам злочинної організації, контролював скоєння кримінальних правопорушень учасниками злочинного угрупування; отримував незаконний дохід від скоєння злочину; забезпечував фінансування організації та розподіл між її учасниками злочинних доходів; визначав склад злочинної організації, отримував звіти «директора кулл-центру» ОСОБА_9 , «начальника служби безпеки» ОСОБА_14 , «головного бухгалтера кулл-центру» ОСОБА_10 ..
На ОСОБА_9 (прізвисько « ОСОБА_23 »), як співорганізатора, було покладено керівничі функції «директора кулл-центру», де він знаходився постійно, особисто здійснював підбір учасників злочинної організації «холодків», «клоузерів», «кредитного відділу», приймав звіти від «начальника служби безпеки» ОСОБА_14 та «головного адміністратора» ОСОБА_13 , отримував незаконний дохід від скоєння злочину, контролював вчинення злочинів учасниками злочинного угрупування, забезпечував фінансування організації та розподіл між її учасниками злочинних доходів.
ОСОБА_10 (прізвисько « ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ») як співорганізатор виконував керівничу роль «головного бухгалтера кулл-центру», контролював та вів облік надходження грошових коштів, отриманих від протиправної діяльності злочинної організації та витрат, необхідних для функціонування злочинної організації, про що звітував ОСОБА_11 , передавав учасникам злочинної організації номери банківських рахунків, на які потерпілі, будучи введені в оману, перераховували грошові кошти, приймав участь в розподілі між учасниками злочинної організації доходів, отриманих злочинним шляхом.
ОСОБА_13 як учасник злочинної організації, згідно відведеної ролі «головного адміністратора», приймав звіти невстановлених досудовим розслідуванням «адміністраторів відділів», проводив загальні збори учасників злочинного угрупування, висвітлював недоліки в злочинній діяльності кожного «робітника відділів», ввів систему штрафів та заохочень для учасників злочинної організації та визначав їх розмір, проводив загальні навчання «робітників відділів» з визначенням лінії поведінки у нестандартній ситуації при вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, отримував незаконний дохід від скоєння злочину.
ОСОБА_15 ,як учасник злочинної організації виконував функції «адміністратора відділу клоузерів», здійснював контроль за учасниками злочинної організації, які виконували функції «клоузерів», проводив навчання останніх відповідної побудови розмови з потерпілими та введення їх в оману, з метою заволодіння їх коштами, заміняв ланку «клоузерів» в схемі вчинення шахрайства при виникненні нестандартної ситуації, отримував незаконний дохід від скоєння злочину.
На ОСОБА_14 як учасника злочинної організації, було покладено функції «служби безпеки», який підшукав у якості персоналу двох осіб, які виконували функції охоронців та не були обізнані щодо протиправної діяльності злочинної організації, здійснював пропускний режим у приміщення «кулл-центру», пропускаючи тільки учасників злочинного угрупування, контролював появу біля адреси знаходження «кулл-центру» сторонніх осіб, чим забезпечував безперешкодну злочинну діяльність злочинної організації, отримував незаконний дохід від скоєння злочину.
В свою чергу, ОСОБА_18 як учасник злочинної організації, виконував функції «служби безпеки», здійснював пропускний режим у приміщення «кулл-центру», пропускаючи тільки учасників злочинного угрупування, контролював появу біля адреси знаходження «кулл-центру» сторонніх осіб, чим забезпечував безперешкодну злочинну діяльність злочинної організації, отримував незаконний дохід від скоєння злочину, контролював виконання учасниками злочинної організації встановлених правил дисципліни та внутрішнього розпорядку.
ОСОБА_16 як учасник злочинної організації, виконувала функції «холодника», в складі злочинної організації безпосередньо вчиняла шахрайства - дзвонила потерпілим, заздалегідь отримавши від співорганізаторів злочинної організації перелік номерів мобільних телефонів з даними їх власників, за допомогою SIP-телефонії, представляючись робітником банківської установи, вводила останніх у оману та в ході розмови розташовувала потерпілого до себе, переконувала в тому, що потерпілий дійсно розмовляє з робітником банку та отримавши від нього номер його банківської картки, з метою досягнення єдиної злочинної мети «передавала» потерпілого іншому учаснику злочинної організації - «клоузеру», отримував незаконний дохід від скоєння злочину.
ОСОБА_6 (прізвисько « ОСОБА_24 »), як учасник злочинної організації, виконував функції «клоузера», в складі злочинної організації безпосередньо вчиняв шахрайства вводив потерпілих в оману, переконуючи, що за його даними надійшла заява до банківської установи на отримання позики, яка погоджена та грошові кошти переведені на резервний банківський рахунок, повідомляв номер банківського рахунку учасника злочинної організації, на який потерпілі перерахували грошові кошти, отримував незаконний дохід від скоєння злочину, у випадку, якщо потерпілий не надає свою згоду на отримання позики, під оманливим приводом отримував дані cvv (cvc) коду банківської картки потерпілого та іншої особистої інформації та через інтернет-банкінг, ввівши потерпілого в оману пояснюючи, що йде списання грошових коштів за банківські послуги, перерахував гроші, які знаходяться на банківському рахунку потерпілого, на оплату послуг, у тому числі за послуги міжнародним медіасервісом «Megogo», користуванням мережею Інтернет, тощо.
ОСОБА_17 як учасник злочинної організації, виконувала функції «кредитного відділу», в складі злочинної організації безпосередньо вчиняла шахрайства вводила потерпілих в оману, запевнюючи потерпілого в необхідності отримання ним позики та перерахування грошових коштів на номер банківського рахунку учасника злочинної організації, отримувала незаконний дохід від скоєння злочину.
та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, які у складі злочинної організації виконували функції адміністраторів «відділу клоузерів» та «кредитного відділу», «холодників», «клоузерів», «робітників кредитного відділу», приймали безпосередню участь у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, у результаті чого всі учасники злочинної організації отримували незаконний прибуток.
Крім того, у вказаній злочинній організації ОСОБА_8 було встановлено чітку ієрархію між усіма учасниками злочинної організації, а саме «холодники», «клоузери» та «кредитний відділ» підпорядковувалися своїм адміністраторам, у тому числі ОСОБА_15 , проходили у них навчання та зверталися для вирішення нагальних питань, пов`язаних з протиправною діяльності злочинної організації. В свою чергу адміністратори відділів, у тому числі ОСОБА_15 , підпорядковувались «головному адміністратору» ОСОБА_13 , звітували про злочинну діяльність кожного члена свого відділу. «Директору кулл-центру» були підпорядковані «головний адміністратор» ОСОБА_13 , «адміністратори відділів», у тому числі ОСОБА_15 , «холодники», у тому числі ОСОБА_16 , «клоузери», у тому числі ОСОБА_6 , «кредитний відділ», у тому числі ОСОБА_17 , «начальник служби безпеки» ОСОБА_14 , «служба безпеки» ОСОБА_18 ,які виконували його вказівки та дотримувались встановленої правил та чіткої дисципліни. В свою чергу співорганізатори злочинного угрупування «директор» ОСОБА_9 та «головний бухгалтер кулл-центру» ОСОБА_10 підпорядковувалися та звітували ОСОБА_11 , найбільш наближеній до ОСОБА_8 особі, якій останній делегував функції свого «заступника». Усім учасникам злочинної організації повідомлялось, що керівником злочинної організації є ОСОБА_8 , який приймає остаточні рішення, стосовно «працевлаштування», «звільнення», «виплати заробітної платні», фінансування діяльності окремих підрозділів злочинної організації та її керування в цілому. Співорганізатори ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звітували та підпорядковувалися безпосередньо підпорядковувалися та звітували ОСОБА_8 , який здійснював загальне керування як шляхом особистого спілкуванням з кожним із керівників окремого напрямку чи структурного підрозділу, забезпеченням останніх «робочим місцем», так і проведенням загальних зборів між керівниками, з метою організації роботи «кулл-центру» та надання вказівок, які у подальшому доводилися керівниками іншим учасникам злочинної організації.
Злочинна організація характеризувалася попередньою зорганізованістю в спільне об`єднання для вчинення особливо тяжких злочинів та забезпечення діяльності окремих структурних підрозділів, стабільністю, згуртованістю та стійкістю свого складу, тривалістю постійної злочинної діяльності, домовленістю і готовністю до постійного вчинення злочинів кожним із учасників групи, отриманням матеріальних благ від такої діяльності на постійній основі та чітко розмежованої та встановленої ієрархії.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, учасники очолюваної і керованої ОСОБА_8 , злочинної організації, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи у період з 2020 року по липень 2021 року на території м. Одеси, підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.
Так, приблизно в 2020 році, більш точний час не встановлено, організатори злочинної організації, діяльність якої направлена на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у приміщенні під номером АДРЕСА_3 , забезпечили членів зазначеної злочинної організації, яка діяла у м. Одесі під керівництвом ОСОБА_8 , необхідними меблями, комп`ютерним та технічним обладнанням, з доступом до мережі Інтернет,на якому встановлено необхідні для здійснення злочинного умислу комп`ютерні програми та SIP-телефонія.
Далі, на виконання злочинного плану, 24.06.2021 до групи в месенджері «Telegram», єдиної для всіх учасників злочинної організації, доступ до якої знаходився на робочих комп`ютерах «кулл-центру», від організаторів злочинного угрупування надійшов перелік з номерами мобільних телефонів, місцем мешкання та особистими даними осіб потенційних потерпілих, серед яких знаходились відомості щодо ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Діючи узгоджено, згідно єдиного плану та розподілу ролей в схемі скоєння шахрайства злочинної організації ОСОБА_8 , з метою досягнення єдиного злочинного результату заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, учасники злочинного угрупування ОСОБА_6 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, отримавши зазначений перелік, вибрали у якості предмету свого злочинного посягання майно ОСОБА_25 ..
Після чого, невстановлений досудовим розслідуванням учасник злочинної організації, виконуючий функції «холодника», за допомогою SIP-телефонії здійснив виклик на номер мобільного телефону ОСОБА_25 ..
В ході телефонної розмови, з метою досягнення єдиного злочинного результату, направленого на заволодіння майном ОСОБА_25 шляхом шахрайства, учасники злочинного угрупування ОСОБА_6 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, представились ОСОБА_25 співробітниками банківської установи «Сбербанк Росії», чим ввели останнього в оману.
Далі, з метою складання у потерпілого хибного враження про те, що він дійсно спілкується з робітниками банківської установи, почергово приймали участь у розмові з потерпілим, у якості «спеціаліста фінансового відділу», «начальника відділу фінансової групи фінансового відділу» та «спеціаліста відділу кредитування».
В ході розмови з потерпілим, учасники злочинного угрупування ОСОБА_6 та дві невстановлені досудовим розслідуванням особи, здійснювали на ОСОБА_25 психологічний вплив, який виразився в систематичному чергуванні та повторенні одних й тих самих питань (щодо передачі номеру банківської картки та її ПІН-коду, паролю та логіну для входу до інтернет-банкінгу стороннім особам, вимоги підтвердження заяви на отримання позики), повідомлення інформації (щодо погодження банківською установою заяви на отримання позики та переказу грошових коштів з його банківського рахунку на ім`я сторонніх осіб), загроз (щодо блокування його банківського рахунку, виникнення кредитного боргу у сумі 200 000 рублів РФ, списання банківською установою грошових коштів, які знаходяться на його банківському рахунку). При цьому, у залежності від відповіді та настрою потерпілого, маніпулювали його діями, вимагаючи надати номер та cvv (cvc) код його банківської карти, вказати строк її дії та подати заяву на отримання кредиту в особистому кабінеті клієнта банківської установи.
Так, невстановлений досудовим розслідуванням учасник злочинної організації, виконуючий функції «холодника» представившись ОСОБА_25 «спеціалістом фінансового відділу» банківської установи «Сбербанк Росії» повідомив, що до банківської установи надійшов запит щодо неодноразового переказу грошових коштів з банківської картки ОСОБА_25 на ім`я « ОСОБА_26 », запросив підтвердження переказу, банківська операція по переказу грошових коштів призупинена, зазначений запит розглядається як несанкціоноване списання особистих коштів, у зв`язку з чим банківські рахунки ОСОБА_25 та отримувача переказу блокуються, для підтвердження що він є клієнтом банківської установи, він повинен пройти систему ідентифікації особи, яка полягає в передачі реквізитів особистої банківської картки та балансового залишку грошових коштів на банківському рахунку, який обслуговує ця картка.
Будучи введений в оману, ОСОБА_25 передав невстановленому досудовим розслідуванням учаснику злочинної організації зазначені відомості, після чого, згідно єдиного плану злочинного угрупування, розмову з ним продовжив учасник злочинної організації ОСОБА_6 , який згідно відведеної йому ролі, виконував функції «клоузера».
В ході розмови учасник злочинної організації ОСОБА_6 , представившись ОСОБА_25 «керівником відділу фінансової групи фінансового відділу» банківської установи «Сбербанк Росії», запевнив потерпілого, що від його імені надійшла заява до банківської установи на отримання позики, яка погоджена, грошові кошти переведені на резервний банківський рахунок, тобто знаходяться між кредитором і отримувачем.
Далі, під хибними приводами, а саме для безкоштовного підключення двофазного захисту банківської картки, зловживаючи довірою ОСОБА_25 , дізнався від нього наявну кількість банківських карт, їх цільове призначення, суму грошових коштів на банківському рахунку, який обслуговує наявна банківська карта, строк дії та її cvv (cvc) код.
Після чого, в розмову з потерпілим вступив невстановлений досудовим розслідуванням учасник злочинного угрупування, який виконував функції «кредитного відділу», який представився ОСОБА_25 «спеціалістом відділу кредитування» банківської установи «Сбербанк Росії», тазапевняв останнього в необхідності отримання ним позики - для того, щоб позику на його ім`я не отримали сторонні особи, йому необхідно подати аналогічну заяву (до справжньої банківської установи) та самому отримати позикові кошти, після чого перерахувати їх на особистий рахунок банківської установи, тобто повернути позику та уникнути боргових зобов`язань.
Отримавши від потерпілого відмову в поданні заяви на отримання позики через Інтернет-банкінг, невстановлений досудовим розслідуванням учасник злочинної організації переключив розмову з ОСОБА_25 на «клоузера» ОСОБА_6 , який згідно відведеної йому ролі, не перериваючи розмову з потерпілим, діючи умисно, з корисливих намірів, направлених на досягнення єдиної мети злочинної організації, використовуючи відомості, отримані шляхом обману та зловживання довірою потерпілого, за допомогою відповідних програм, встановлених на комп`ютерному обладнанні, через Інтернет-банкінг увійшов до особистого кабінету клієнта банківської установи - ОСОБА_25 , та під приводом списання грошових коштів за банківські послуги, здійснив незаконну операцію по переказу грошових коштів з особистого банківського рахунку потерпілого на оплату послуг міжнародного медіасервісу «Megogo», заволодівши таким чином грошовими коштами потерпілого ОСОБА_25 в розмірі 5000 російських рублів, що в еквіваленті на національну валюту на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме станом на 24.06.2021 за даними Національного банку України становить 1879,8 гривень.
Крім того, приблизно у 2020 році, більш точний час не встановлено, організатори злочинної організації, діяльність якої направлена на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у приміщенні під номером АДРЕСА_3 , забезпечили членів зазначеної злочинної організації, яка діяла у м. Одесі під керівництвом ОСОБА_8 , необхідними меблями, комп`ютерним та технічним обладнанням, з доступом до мережі Інтернет,на якому встановлено необхідні для здійснення злочинного умислу комп`ютерні програми та SIP-телефонія.
Далі, на виконання злочинного плану, 01.07.2021 до групи в месенджері «Telegram», єдиної для всіх учасників злочинної організації, доступ до якої знаходився на робочих комп`ютерах «кулл-центру», від організаторів злочинного угрупування надійшов перелік з номерами мобільних телефонів, місцем мешкання та особистими даними осіб потенційних потерпілих, серед яких знаходились відомості щодо ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Діючи узгоджено, згідно єдиного плану та розподілу ролей в схемі скоєння шахрайства злочинної організації ОСОБА_8 , з метою досягнення єдиного злочинного результату заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, учасники злочинного угрупування ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, отримавши зазначений перелік, вибрали у якості предмету свого злочинного посягання майно ОСОБА_27 ..
Після чого, невстановлений досудовим розслідуванням учасник злочинної організації, виконуючий функції «холодника», за допомогою SIP-телефонії здійснив виклик на номер мобільного телефону ОСОБА_27 ..
В ході телефонної розмови, з метою досягнення єдиного злочинного результату, направленого на заволодіння майном ОСОБА_27 шляхом шахрайства, учасники злочинного угрупування ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, представились ОСОБА_27 співробітниками банківської установи «Сбербанк Росії», чим ввели останнього в оману.
Далі, з метою складання у потерпілого хибного враження про те, що він дійсно спілкується з робітниками банківської установи, почергово приймали участь у розмові з потерпілим, у якості «спеціаліста фінансового відділу» та «керівника відділу фінансової групи центрального банку Російської Федерації».
В ході розмови з потерпілим, учасники злочинного угрупування ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, здійснювали на ОСОБА_27 психологічний вплив, який виразився в систематичному чергуванні та повторенні одних й тих самих питань (щодо передачі номеру банківської картки та її ПІН-коду, паролю та логіну для входу до інтернет-банкінгу стороннім особам, вимоги підтвердження заяви на отримання позики) та повідомлення інформації (щодо погодження банківською установою заяви на отримання позики та переказу грошових коштів з його банківського рахунку на ім`я сторонніх осіб). При цьому, у залежності від відповіді та настрою потерпілого, маніпулювали його діями, вимагаючи надати номер та cvv (cvc) код його банківської карти, вказати строк її дії та здійснити дії в особистому кабінеті клієнта банківської установи.
Так, невстановлений досудовим розслідуванням учасник злочинної організації, виконуючий функції «холодника» представившись ОСОБА_27 «спеціалістом фінансового відділу» банківської установи «Сбербанк Росії» повідомив, що до банківської установи надійшов запит щодо неодноразового переказу грошових коштів з банківської картки ОСОБА_27 на ім`я « ОСОБА_26 », запросив підтвердження переказу, та для підтвердження що він є клієнтом банківської установи, він повинен пройти систему ідентифікації особи, яка полягає в передачі реквізитів особистої банківської картки та балансового залишку грошових коштів на банківському рахунку, який обслуговує ця картка.
Будучи введений в оману, ОСОБА_27 передав невстановленому досудовим розслідуванням учаснику злочинної організації зазначені відомості, після чого, згідно єдиного плану злочинного угрупування, розмову з ним продовжив учасник злочинної організації ОСОБА_6 , який згідно відведеної йому ролі, виконував функції «клоузера».
В ході розмови учасник злочинної організації ОСОБА_6 , представившись ОСОБА_27 «керівником відділу фінансової групи центрального банку Російської Федерації», запевнив потерпілого, що від його імені надійшла заява до банківської установи на отримання позики, яка погоджена та під хибними приводами, а саме для безкоштовного підключення двофазного захисту банківської картки, зловживаючи довірою ОСОБА_27 , дізнався від нього наявну кількість банківських карт, їх цільове призначення, суму грошових коштів на банківському рахунку, який обслуговує наявна банківська карта, строк дії та її cvv (cvc) код.
З метою доведення злочинного умислу до кінця, учасник злочинної організації ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_27 , що його банківська картка поставлена на перевипуск, банк відкрив йому новий рахунок, на який необхідно перерахувати грошові кошти з особистого банківського рахунку.
У подальшому потерпілий ОСОБА_27 , будучи впевненим, що здійснює переказ грошових коштів між своїми банківськими рахунками, зі свого мобільного телефону через Інтернет-банкінг увійшов до особистого кабінету клієнта банківської установи та перерахував свої грошові кошти на банківський рахунок НОМЕР_1 , який реалізуючи спільний злочинний умисел злочинної організації надав йому учасник злочинної ОСОБА_28 , заволодівши таким чином грошовими коштами потерпілого ОСОБА_27 у розмірі 5000 російських рублів, що в еквіваленті на національну валюту на момент вчинення кримінального правопорушення, а саме станом на 01.07.2021 за даними Національного банку України становить 1865,05 гривень.
Таким чином, ОСОБА_6 , за сукупністю злочинів підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених: ч. 2 ст. 255 КК України, за кваліфікуючими ознаками: участь у злочинній організації; ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинені організованою групою злочинною організацією.
2.Позиції учасників судового засідання.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, оскільки підозрюваний має на утриманні неповнолітніх дітей, одружений, має постійне місце мешкання. Просив відмовити в задоволенні клопотання, та застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний в судовому засіданні з підозрою не погодився, просив застосувати домашній арешт.
3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Висновки слідчого судді.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, а також надані стороною захисту матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.
4.1. Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
Згідно матеріалів поданого клопотання, 28.07.2021 року ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками:
- участь у злочинній організації;
- заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинені повторно, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, вчинені організованою групою злочинною організацією.
Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).
Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).
Враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
Слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій.
4.2. Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.
Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)).
Розглядаючи ризик переховування підозрюваного в контексті практики Європейського суду з прав людини, слід звернути увагу на наступне: підозрюваний офіційно не працевлаштований, тобто немає офіційного джерела прибутку. Слідчий суддя також оцінює кількість епізодів кримінального правопорушення, їх корисливий характер, ступінь організації та суспільно-небезпечні наслідки.
Все вищевказане в сукупності свідчить про обґрунтованість ризику переховування.
Слідчий суддя зазначає, що на теперішній час слідством не вилучено всіх документів, доступ до яких має підозрюваний, а тому слідчий суддя приходить до переконання щодо існування ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Кримінальний процесуальнийкодекс України встановлює наступну процедуру отримання показань від свідків, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).
Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Стосовно ризику незаконного впливу на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), підозрюваний може незаконного впливати на потерпілих та свідків з метою зміни ними свідчень у ході судового розгляду кримінального провадження у подальшому, впливати на свідків, яких ще не допитано для дачі ними неправдивих свідчень, які його виправдовують, або впливати на інших осіб, які можуть бути допитані, оскільки більшість з них, відповідно до матеріалів кримінального провадження, знайомі з підозрюваним, а тому слідчий суддя приходить до переконання про доведеність в судовому засіданні існування вказаного ризику.
4.3. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) домашній арешт; 4) застава. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, домашнього арешту та особистого зобов`язання є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.
З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно положень п. 4 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.
Так, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України, обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, ступінь організації та суспільно-небезпечні наслідки, встановлені в ході розгляду даного клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000204 від 28.04.2021 року задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 25.09.2021 року.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1