Дата документу 07.05.2021 Справа № 554/3283/21
Провадження № 1-кс/554/6460/2021
УХВАЛА
іменем України
07 травня 2021 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, від 15.03.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальних проваджень № 00000290 від 17.02.2021 року та № 00000291 від 17.02.2021 року, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить скасувати постанови слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, ОСОБА_5 від 15.03.2021 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальних проваджень № 00000290 від 17.02.2021 року та № 00000291 від 17.02.2021 року.
На обґрунтування скарги заявник вказав, ТУ ДБР, у м. Полтаві здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 00000290 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 . До вказаного кримінального провадження приєднано кримінальне провадження № 00000291 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України.
15 березня 2021 року слідчим ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава ОСОБА_5 винесено постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у у кримінальних проваджень № 00000290 від 17.02.2021 року та № 00000291 від 17.02.2021 року, з якими він та його захисник не погоджується та вважає вказані постанови незаконними, посилаючись на те, що у даних кримінальних провадженнях слідчим протягом тривалого часу не проведено жодних слідчих дій, не допитано особу щодо якої вчинено правопорушення, ні в якості свідка, ні в якості потерпілого та не отримано доказів спричинення ОСОБА_4 буль-якої шкоди.

У зв`язку з викладеним заявник вважає постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

У судове засідання заявник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 не з`явився, подав заяву у якій просив розглядати справу без його участі.
Слідчий у судове засідання не з`явився, матеріали кримінального провадження № 00000290 від 17.02.2021 року та № 00000291 від 17.02.2021 рокусуду не надав.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши в сукупності докази скарги, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною другою цієї статті передбачено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Судом установлено, що у провадженні ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження № 00000290 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, розпочатого за заявою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 . До вказаного кримінального провадження приєднано кримінальне провадження № 00000291 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України.
02 березня 2021 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава ОСОБА_5 із клопотанням про залучення ОСОБА_4 як потерпілого у кримінальному провадженні № 00000290 від 17.02.2021 року та № 00000291 від 17.02.2021 року та видати йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

15 березня 2021 року слідчим ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава ОСОБА_5 винесено постанови про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у у кримінальних проваджень № 00000290 від 17.02.2021 року та № 00000291 від 17.02.2021 року.

Мотивами винесення оскаржуваної постанови слідчий ОСОБА_5 вказав, що у ході проведення досудового розслідування у вказаному кримінальних провадженнях не встановлено, що ОСОБА_4 дійсно завдано будь-якої шкоди. Крім цього, слідством не здобуто необхідних доказів, які б підтверджували факт притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності чи перевищення влади або службових повноважень працівниками правоохоронного органу, які зазначені у заяві про злочин.

Відповідно до ч.1 ст.40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Проаналізувавши зміст постанов слідчого від 15 березня 2021 року про відмову у визнанні потерпілим та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що висновок слідчого щодо відмови у задоволенні клопотання і визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно.

За змістом п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого повинна бути вмотивована та обґрунтована, з зазначенням змісту обставин, які є підставами для її прийняття, мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскаржувані постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 зазначеним вимогам не відповідає, оскільки останні належним чином не обґрунтовані та не вмотивовані.

Так, постанови від 15 березня 2020 року не містять правового обґрунтування щодо відмови у визнанні ОСОБА_4 потерпілим та щодо надання йому відповідного процесуального статусу у кримінальному провадженні як потерпілого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим у ОСОБА_4 не встановлено заподіяння останньому факту спричинення шкоди, не з`ясовано, у чому саме полягає ця шкода, оскільки слідчим не зроблено детального аналізу всіх обставин, за яких заявник вважає, що кримінальним правопорушенням йому заподіяна шкода. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи слідчим не було допитано ОСОБА_4 , ні в якості свідка, ні в якості потерпілого для всебічного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи.

У судовому засіданні встановлено, що законодавчі вимоги щодо вмотивованості постанови слідчим при її винесенні не були дотримані з огляду на те, що у постанові міститься лише загальне посилання на необґрунтованість заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , тоді як слідчим взагалі не було здійснено оцінки викладених у заяві обставин та відсутнє обґрунтування наведених висновків щодо незавдання шкоди заявнику, з посиланням на конкретні дані та положення закону.

Крім того, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані зазначені адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 обставини у його клопотанні, а відтак, на переконання слідчого судді, слідчим належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто заяву, що не відповідає вимогам КПК України, зокрема, ст.110 цього Кодексу.

При цьому, питання пов`язані з доказуванням у кримінальному провадженні та проведення слідчих та процесуальних дій на стадії досудового розслідування віднесені виключно до компетенції слідчого, у провадженні якого перебуває справа, та який відповідно до ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя вважає оскаржувані постанови слідчого від 15 березня 2020 року такими, що містить в собі лише формальні ознаки процесуального рішення без відповідної мотивації та належного обґрунтування. В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій, рішень.

Отже, доводи заявника - адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 щодо скасування постанов під час розгляду скарги спростовані не були, а тому суд вважає їх обґрунтованими і такими, що заслуговують на увагу і в даному випадку права заявника підлягають захисту.

Щодо інших вимог скарги, то слідчий суддя вважає їх необґрунтованими та такими, що не базуються на нормах КПК України, і виходять за межі компетенції слідчого судді.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов до висновку про часткове задоволення скарги та скасування вищевказаних постанов слідчого.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого в м. Полтава ОСОБА_5 від 15 березня 2021 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальних провадженнях за № 00000290 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України, та № 00000291 від 17.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 372 КК України.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1