Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

8 липня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

Білоцерківським міськрайонним судом Київської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 26.12.2019 ОСОБА_3 залишений в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до розгляду даного кримінального провадження Білоцерківським міськрайонним судом Київської області та набрання вироком законної сили.
07.07.2021 захисник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Обґрунтовуючи право на подання апеляційної скарги, захисник зазначає, що суд постановив ухвалу, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч.3 ст.309 КПК України, а тому суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч.4 ст.399 цього Кодексу. На переконання захисника, суд першої інстанції, постановивши ухвалу, яка не містить строку дії, обрав у такий спосіб ОСОБА_3 запобіжний захід безстроково.
Вивчивши апеляційну скаргу, вважаю, що підстави для відкриття апеляційного провадження відсутні.
Статтею 392 КПК України визначено вичерпний перелік рішень суду першої інстанції, на які може бути подана апеляційна скарга.

Так, згідно з ч.1 ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з ст.90 КВК України у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.
Оскарження ухвали про залишення обвинуваченого в слідчому ізоляторі, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції, кримінальним процесуальним законом не передбачено, про що і зазначено в її резолютивній частині.
Посилання захисника на те, що суд постановив ухвалу, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, і обрав її підзахисному запобіжний захід у виді тримання під вартою безстроково, не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_3 засуджений іншим вироком і відбуває покарання. Постановлення ж судом ухвали про залишення засудженого у слідчому ізоляторі передбачено КВК, який відсилає до встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.
Відповідно до вимог ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Отже, апеляційна скарга подана захисником на рішення, яке не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, а тому у відкритті провадження за її скаргою належить відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 грудня 2019 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_3 .
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1