КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/824/359/2021 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою з доповненням захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 .
Продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , а саме:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування з підозрюваним, свідками визначеними слідчим/прокурором.
Визначено строк дії ухвали слідчого судді до 21.02.2021 року.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що дану ухвалу ухвалено з порушенням вимог кримінального процесуального закону, незаконним складом суду, висновки викладені у ній не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва в порушення вимог ст. 33-1, ч. 1 ст. 184 КПК України безпідставно розглянув клопотання про продовження дії домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , оскільки клопотання підлягало направленню для розгляду до Вищого антикорупційного суду.
Також апелянт зазначає, що слідчий суддя в порушення вимог ч. 4 ст. 196 КПК України визначив дату закінчення строку дії ухвали до 21.02.2021 року не в межах строку передбаченого КПК України. Так, як 29.12.2020 спливає два місяці досудового розслідування, а строк досудового розслідування не продовжувався. 21.12.2020 року стороні захисту оголошено про закінчення досудового розслідування. Станом на цю дату залишилось 7 днів строку досудового розслідування. Тому апелянт вважає, що слідчий суддя мав право продовжити строк дії домашнього арешту та обов`язків виключно до 29.12.2020 року.
Крім того апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, оскільки не містить мотивів, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали і положень закону, якими він керувався. Ухвала не містить мотивів, чому слідчий суддя не взяв до уваги мотиви адвоката ОСОБА_6 , які зазначені в запереченнях поданих на клопотання, а саме: про неможливість продовження строку домашнього арешту поза межами строку досудового розслідування, про необґрунтованість підозри та недопустимість доказів, про недоведеність продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та необхідність посилання на докази, які підтверджують існування ризиків.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням сторони обвинувачення, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно частини шостої даної статті у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
28.10.2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Калини Тячівського району Закарпатської області, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.
05.11.2020 Печерським районним судом м. Києва до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною йому залишати місце свого проживання в певний період доби, а саме з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 26 грудня 2020 року включно та покладено зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування з підозрюваним, свідками визначеними слідчим/прокурором.
21.12.2020 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заборонивши йому залишати місце свого проживання з 22.00 до 06.00 наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, на два місяці.
Одночасно із продовженням строку домашнього арешту прокурор ставив питання про продовження строку дії обов`язків покладених на підозрюваного передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України на два місяці, а саме:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- з дати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- утримуватись від спілкування з підозрюваним, свідками визначеними слідчим/прокурором.
Необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 прокурор обґрунтував тим, що з часу обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 КПК України не зменшилися та наявні до цього часу в повному обсязі, оскільки в ході досудового розслідування з моменту обрання запобіжного заходу під час проведення слідчих дій здобуто додаткові докази, що самостійно чи в своїй сукупності з іншими доказами підтверджують вину останнього, у органу досудового розслідування виникає необхідність у продовженні строку застосування раніше обраного стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Також зазначив 21.12.2020 прокурором у кримінальному провадженні у відповідності до вимог ч. 1 ст. 290 КПК України зібрані під час досудового розслідування докази були визнані достатніми для складання обвинувального акту відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , та надано доручення слідчому про повідомлення сторонам кримінального провадження про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження.
Однак, враховуючи обсяг матеріалів кримінального провадження, існують підстави вважати, що для виконання вимог, передбачених ст. 290 КПК України, завершити ознайомлення підозрюваних та їх захисників з матеріалами провадження до завершення строку дії раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та покладених на підозрюваного при застосуванні вказаного запобіжного заходу обов`язків, тобто до 26.12.2020 включно, не представиться можливим. Таким чином, у разі не продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, враховуючи обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_7 , можуть існувати ризики непроцесуальної поведінки підозрюваного, що в свою чергу свідчить про необхідність у продовженні строку застосування вищевказаного запобіжного заходу.
21.12.2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва вказане клопотання прокурора задоволено.
Згідно ухвали суду, слідчий суддя, оцінивши наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та наявність вагомих доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків має постійне місце проживання та раніше не судимий, слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та те, що заявлені ризики не зменшилися. Вказане надає підстави для продовження строку застосування щодо ОСОБА_7 заходу у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, заборонивши йому відлучатися з місця проживання з 22.00 години до 06.00 години наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги і є тим запобіжним заходом, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Розглядаючи клопотання прокурора, слідчий суддя суду першої інстанції належно дослідив наведені в ньому доводи щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та виконання вимог стороною обвинувачення, передбачених ст. 290 КПК України.
При вирішенні питання про продовження строку тримання ОСОБА_7 під домашнім арештом слідчим суддею також перевірені доводи клопотання прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та встановлено, що заявлені у клопотанні ризики не зменшились та існують на даний час.
Крім того, як вбачається з матеріалів судової справи, наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.
Також, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив клопотання органу досудового розслідування, оскільки вирішив клопотання згідно вимог чинного законодавства, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ст. 178 КПК України та у підсумку вірно встановив відсутність підстав, які б переконували суд, що менш суворі запобіжні заходи здатні запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Доводи захисника про відсутність у слідчого судді підстав для продовження строку запобіжного заходу після 29.12.2020 у зв`язку з тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні закінчено, а строк досудового розслідування не продовжувався, є необґрунтованими, оскільки 21.12.2020 року сторонам кримінального провадження повідомлено про завершення досудового розслідування, тобто 21.12.2020 року слідчий, за дорученням прокурора почав виконувати вимоги ст.290 КПК України і дані вимоги на момент розгляду клопотання не виконані. А у відповідності до ч.3 ст.219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, в порядку ст.290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування, тому відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України у разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 216 КПК України визначено, що слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.
Відповідно до ч. 5 ст. 216 КПК України детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-1, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов:
1) кримінальне правопорушення вчинено:
Президентом України, повноваження якого припинено, народним депутатом України, Прем`єр-міністром України, членом Кабінету Міністрів України, першим заступником та заступником міністра, членом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Антимонопольного комітету України, Головою Державного комітету телебачення і радіомовлення України, Головою Фонду державного майна України, його першим заступником та заступником, членом Центральної виборчої комісії, Головою Національного банку України, його першим заступником та заступником, Головою Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступником, членом Ради Національного банку України, Секретарем Ради національної безпеки і оборони України, його першим заступником та заступником, Постійним Представником Президента України в Автономній Республіці Крим, його першим заступником та заступником, радником або помічником Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України;
державним службовцем, посада якого належить до категорії "А";
депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад;
суддею (крім суддів Вищого антикорупційного суду), суддею Конституційного Суду України, присяжним (під час виконання ним обов`язків у суді), Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої ради правосуддя, Головою, заступником Голови, членом, інспектором Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;
прокурорами органів прокуратури, зазначеними у пунктах 1-4, 5-11 частини першої статті 15 Закону України "Про прокуратуру";
особою вищого начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, органів та підрозділів цивільного захисту, вищого складу Національної поліції, посадовою особою митної служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника митної служби III рангу і вище, посадовою особою органів державної податкової служби, якій присвоєно спеціальне звання державного радника податкової служби III рангу і вище;
військовослужбовцем вищого офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Національної гвардії України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України;
керівником суб`єкта великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків;
2) розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);
3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини.
Прокурор, який здійснює нагляд за досудовими розслідуваннями, які проводяться детективами Національного антикорупційного бюро України, своєю постановою може віднести кримінальне провадження у кримінальних правопорушеннях, передбачених абзацом першим цієї частини, до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України, якщо відповідним кримінальним правопорушенням було заподіяно або могло бути заподіяно тяжкі наслідки охоронюваним законом свободам та інтересам фізичної або юридичної особи, а також державним чи суспільним інтересам. Під тяжкими наслідками слід розуміти заподіяння шкоди життєво важливим інтересам суспільства та держави, зокрема державному суверенітету, територіальній цілісності України, реалізації конституційних прав, свобод і обов`язків трьох і більше осіб.
Детективи Національного антикорупційного бюро України з метою попередження, виявлення, припинення та розкриття кримінальних правопорушень, які віднесені цією статтею до його підслідності, за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України та за погодженням із прокурором Спеціалізованої антикорупційної прокуратури можуть також розслідувати кримінальні правопорушення, які віднесені до підслідності слідчих інших органів.
У разі встановлення підрозділом внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України кримінальних правопорушень, передбачених статтями 354, 364-370 Кримінального кодексу України, які були вчинені службовою особою Національного антикорупційного бюро України (крім Директора Національного антикорупційного бюро України, його першого заступника та заступника), такі кримінальні правопорушення розслідуються детективами зазначеного підрозділу.
Згідно до ч. 1 ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 218 КПК України якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.
Частина 5 ст. 218 КПК України, передбачено, що спори про підслідність вирішує керівник органу прокуратури вищого рівня.
Спір про підслідність у кримінальному провадженні, яке може належати до підслідності Національного антикорупційного бюро України, вирішує Генеральний прокурор або його заступник.
Згідно ч.2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається:
1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини;
2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.
Разом з тим, матеріали цього клопотання не містять будь-яких процесуальних рішень Генерального прокурора чи його заступника, які стосувалися підслідності даного кримінального провадження.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не звертався з клопотанням до Генерального прокурора чи його заступника про зміну підслідності, більш того саме до Печерського районного суду м. Києва захисник звертався з скаргою на повідомлення про підозру щодо ОСОБА_7 .
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги в частині того, що слідчий суддя безпідставно розглянув клопотання про продовження дії домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , не обґрунтованими.
Наявність чи відсутність кваліфікуючих ознак, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КПК України є предметом судового розгляду.
Всі інші обставини підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та спростовуються викладеним.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання сторони обвинувачення, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви прийнятого рішення.
На підставі викладеного рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та обґрунтованим, оскільки ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання з 22.00 год. до 06.00 год. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 . Продовжено строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , які визначені даною ухвалою до 21.02.2021 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:
______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4