Провадження № 1-кс/947/4421/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.04.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001317 від 26.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, СУ ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001317 від 26.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_5 , при невстановлених обставинах у невстановлений досудовим розслідуванням час виник умисел, направлений на організацію вербування та переміщення людини, вчиненого з метою експлуатації, з використанням обману, щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

З метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 , у невстановлений день, час та місці, вступив у попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які перебувають на території Туреччини, направлену на здійснення вербування кількох осіб з метою їх подальшої експлуатації та втягненні у злочинну діяльність, пов`язану з перевезенням нелегальних мігрантів, з використанням обману та переміщення їх на території Республік Італія, Греція, Туреччина, з корисливих мотивів, переслідуючи наміри незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_5 , постійно знаходячись на території України, за попередньою змовою з невстановленою особою, згідно відведеної йому ролі, мав підшукати осіб, які перебували у скрутному матеріальному становищі, в подальшому здійснювати їх вербування, сприяти оформленню ними документів для виїзду за кордон та забезпечити переміщення завербованих осіб до Республік Італія, Греція, Туреччина для їх подальшої експлуатації невстановленими досудовим розслідуванням особами та втягненні у злочинну діяльність, з корисливих мотивів, переслідуючи наміри незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів.

За визначеною схемою ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою в період з січня по лютий 2021 року, втягнув у злочину діяльність, шляхом вербування людини, з метою подальшого переміщення за межі України для експлуатації, пов`язаної з нелегальним перевезенням мігрантів раніше незнайомих йому ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, 29.01.2021, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на здійснення вербування людини, з метою подальшого їх переміщення за межі України для експлуатації та з метою втягнення у злочинну діяльність, пов`язану з нелегальним перевезенням мігрантів, з корисливих мотивів, довідавшись, що ОСОБА_6 внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявністю боргів, усвідомлюючи ці обставини, умисно, шляхом переконань, заохочень та матеріальної зацікавленості, використовуючи їх у своїх протиправних цілях став вчиняти дії, направлені на вербування та пропонувати роботу пов`язану з морськими перевезеннями людей за кордоном.

При цьому, ОСОБА_5 переслідуючи наміри вербування людини, роз`яснив, ОСОБА_6 , що він повинен буде здійснювати незаконне перевезення мігрантів, за що передбачена кримінальна відповідальність, проте діючи умисно, шляхом обману ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_6 , що вказана робота незаконна, але найтяжчі наслідки, які можуть настати, - це депортація в Україну або арешт до 4 місяців, заздалегідь знаючи про те, що зазначені факти є недостовірними, а фактично скоєння вказаного кримінального правопорушення тягне за собою більш суворе покарання, тим самим завідомо ввів в оману ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_5 роз`яснив ОСОБА_6 умови проживання та праці, а також запевнив про забезпечення зі свого боку заходів безпеки та отримання стабільного грошового забезпечення у розмірі 2500 доларів США.

Також, ОСОБА_5 надав вказівки ОСОБА_6 , що у разі затримання правоохоронними органами під час виконання покладених на нього обов`язків з нелегального перевезення мігрантів, дотримуватись правил поведінки та заходів конспірації, при цьому не викривати повної схеми та даних осіб, які є організаторами вказаного кримінального правопорушення.

З метою остаточного переконання ОСОБА_5 , запевнив ОСОБА_6 , що всі витрати, пов`язані з виїздом за кордон, будуть оплачені роботодавцем, та завдяки цій роботі він змінить своє скрутне матеріальне становище.

Крім того, 08.02.2021 ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на здійснення вербування людини, з метою подальшого їх переміщення за межі України для експлуатації та з метою втягнення у злочинну діяльність, пов`язану з нелегальним перевезенням мігрантів, з корисливих мотивів, довідавшись, що ОСОБА_7 внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин, викликаних скрутним матеріальним становищем, відсутністю роботи, постійного джерела доходів, наявністю боргів, усвідомлюючи ці обставини, умисно, шляхом переконань, заохочень та матеріальної зацікавленості, використовуючи їх у своїх протиправних цілях став вчиняти дії, направлені на вербування та пропонувати роботу пов`язану з морськими перевезеннями людей за кордоном.

При цьому, ОСОБА_5 переслідуючи наміри вербування людини, роз`яснив, ОСОБА_9 , що він повинен буде здійснювати незаконне перевезення мігрантів, за що передбачена кримінальна відповідальність, проте діючи умисно, шляхом обману ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_7 що вказана робота незаконна, але найтяжчі наслідки, які можуть настати, - це депортація в Україну або арешт до 4 місяців, заздалегідь знаючи про те, що зазначені факти є недостовірними, а фактично скоєння вказаного кримінального правопорушення тягне за собою більш суворе покарання, тим самим завідомо ввів в оману ОСОБА_7 .

Крім того, ОСОБА_5 роз`яснив ОСОБА_9 умови проживання та праці, а також запевнив про забезпечення зі свого боку заходів безпеки та отримання стабільного грошового забезпечення у розмірі 2500 доларів США.

Також, ОСОБА_5 надав вказівки ОСОБА_9 що у разі затримання правоохоронними органами під час виконання покладених на нього обов`язків з нелегального перевезення мігрантів, дотримуватись правил поведінки та заходів конспірації, при цьому не викривати повної схеми та даних осіб, які є організаторами вказаного кримінального правопорушення.

З метою остаточного переконання ОСОБА_5 , запевнив ОСОБА_7 , що всі витрати, пов`язані з виїздом за кордон, будуть оплачені роботодавцем, та завдяки цій роботі він змінить своє скрутне матеріальне становище.

Крім того, продовжуючи реалізацію свого злочинного плану маючи умисел на здійснення вербування людини, з метою подальшого їх переміщення за межі України для експлуатації та з метою втягнення у злочинну діяльність, пов`язану з нелегальним перевезенням мігрантів, з корисливих мотивів, 16.02.2021 ОСОБА_5 , довідавшись, що ОСОБА_8 за своєю спеціальністю є судовим механіком, має навички керуванням морськими суднами, та не одноразово перебував у морських рейсах, а також маючи скрутне матеріальне становище, відсутність роботи та постійного джерелу доходів, усвідомлюючи ці обставини, умисно використовуючи їх у своїх протиправних цілях став вчиняти дії, направлені на вербування та пропонувати роботу пов`язану з морськими перевезеннями людей.

При цьому, ОСОБА_5 переслідуючи наміри вербування людини, роз`яснив, ОСОБА_9 , що він повинен буде здійснювати незаконне перевезення мігрантів, за що передбачена кримінальна відповідальність, проте діючи умисно, шляхом обману ОСОБА_5 запевнив ОСОБА_8 що вказана робота незаконна, але найтяжчі наслідки, які можуть настати, - це депортація в Україну або арешт до 4 місяців, заздалегідь знаючи про те, що зазначені факти є недостовірними, а фактично скоєння вказаного кримінального правопорушення тягне за собою більш суворе покарання, тим самим завідомо ввів в оману ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_5 роз`яснив ОСОБА_8 умови проживання та праці, а також запевнив про забезпечення зі свого боку заходів безпеки та отримання стабільного грошового забезпечення у розмірі 2500 доларів США.

Також, ОСОБА_5 надав вказівки ОСОБА_8 що у разі затримання правоохоронними органами під час виконання покладених на нього обов`язків з нелегального перевезення мігрантів, дотримуватись правил поведінки та заходів конспірації, при цьому не викривати повної схеми та даних осіб, які є організаторами вказаного кримінального правопорушення.

З метою остаточного переконання ОСОБА_8 , запевнив ОСОБА_7 , що всі витрати, пов`язані з виїздом за кордон, будуть оплачені роботодавцем, та завдяки цій роботі він змінить своє скрутне матеріальне становище.

Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме: вербування та переміщення людини, вчинене з метою експлуатації, з використанням обману, щодо кількох осіб, повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Так, 04.04.2021 в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України здійснено його особистий обшук в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Nomi», в корпусі золотого кольору, із сім картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_1 ; мобільний телефон марки «LG», в корпусі золотого кольору, imei: НОМЕР_2 ; портативний акумулятор марки «EnricoFermi», в корпусі білого кольору; навушники, чорного кольору; еластичний бинт; грошові кошти в сумі 188 гривень.

Надалі, вище перелічені речі, предмети та документи були оглянуті слідчим та в подальшому у відповідності до ст.98 КПК України, на підставі винесеної постанови визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, оскільки є достатньо підстав вважати, що вони є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якому зазначив, що наполягає на задоволенні клопотання.

Підозрюваний надав заяву в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 05.04.2021 року вищевказані речі та предмети визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Крім того, санкція ч.2 статті 149 КК України передбачає можливу конфіскацію майна, як покарання.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів та з метою забезпечення конфіскації майна. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження та дослідження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001317 від 26.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.149 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 04.04.2021 в ході затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ч. 3 ст. 208 КПК України та в ході його особистого обшуку, а саме:

- мобільний телефон марки «Nomi», в корпусі золотого кольору, із сім картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» № НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон марки «LG», в корпусі золотого кольору, imei: НОМЕР_2 ;

- портативний акумулятор марки «EnricoFermi», в корпусі білого кольору;

- навушники, чорного кольору;

- еластичний бинт;

- грошові кошти в сумі 188 гривень.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1