Справа № 567/537/21
УХВАЛА

19.08.2021 м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2021р. за №0000047 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Вельбівно Острозького району Рівненської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, одруженої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, -

встановив :

ОСОБА_4 обвинувачується у безгосподарському використанні земель, що спричинило порушення структури грунту при наступних обставинах.
ОСОБА_4 , як власник земельної ділянки площею 0,242 га, розташованої за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:002:0090, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, у 2006 році (точний час під час досудового розслідування не встановлено), достовірно знаючи про заборону використання земельної ділянки не за цільовим призначенням, умисно, з метою створення штучної водойми, в порушення вимог ст.ст.91, 168 Земельного кодексу України, ст.35 Закону України «Про охорону земель», самовільно, без виготовлення документації із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, без отримання спеціального дозволу на зняття, зберігання та використання ґрунтового покриву (родючого шару грунту) земельної ділянки, облаштувала за допомогою спеціальної техніки (екскаватора) на даній земельній ділянці штучну водойму (ставок), площею 0,05 га, що призвело до порушень структури грунту на вказаній земельній ділянці площею 0,242 га та втрати можливості її використання за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Обвинувачена ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні подала до суду клопотання, в якому просить звільнити її від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.254 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, мотивуючи тим, що кримінальне правопорушення, вчинення якого їй ставиться у провину було вчинено у 2006 р. та з вказаного часу до початку кримінального провадженняминуло понад 14 років, від досудового слідства та суду вона не ухилялася, до закінчення строків, передбачених ст.49 КК України, нового злочину не вчинила.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України обґрунтованим та просив його задовольнити. Не заперечував проти звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закриття провадження з наведених підстав.

Суд, заслухавши прокурора, обвинувачену, дослідивши обставини на які посилається обвинувачена як на підставу для її звільнення від кримінальної відповідальності, прийшов до наступного.

Статтею 314 КПК України передбачено перелік рішень, одне з яких суд вправі прийняти у підготовчому судовому засіданні.

Так, згідно пункту 2 ч.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні вправі закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст.284 цього Кодексу.

Згідно із п.1 ч.2 ст.284 КПК України суд закриває кримінальне провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, вчинення якого ставиться у провину ОСОБА_4 , передбачає покарання у виді штрафу від однієї до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів громадян або обмеження волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

Судом встановлено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.254 КК України у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до кримінальних проступків.

Згідно висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 566/554/16-к (провадження №51-2110км19) від 12 листопада 2019 р., щодо застосування відповідних норм права вказав, що виходячи з положень п.1 ч.2 ст.284, ч.3 ст.285, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клотання й у випадку встановлення передбачених у ст.49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Визнання винуватості не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, у зв`язку з чим особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від визнання вини.

У підготовчому судовому засіданні, судом не встановлено обставин, з якими закон пов`язує переривання чи зупинення перебігу строку давності притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, передбачених частинами 2, 3 ст.49 КК України, оскільки в матеріалах справи відсутні та прокурором не наведено обставин, що обвинувачена ухилялася від слідства або суду чи вчинила новий злочин в період часу з 2006 року по даний час.
Виходячи з фактичних обставин справи, так як вони викладені в обвинувальному акті, подія кримінального правопорушення мала місце в 2006 року (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), відтак на даний час минув, передбачений п.2 ч.1 ст.49 КК України, трьохрічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим суд, враховуючи згоду обвинуваченої на закриття кримінального провадження з підстав, визначених ст.49 КК України, приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.254 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Беручи до уваги викладене та керуючись п.2 ч.1 ст.49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ч.1 ст.286, ч.3 ст.288, ст.314 КПК України, -

постановив :

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.254 КК України на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Закрити кримінальне провадження №0000047, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2021р. відносно ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд Рівненської області протягом семи днів.

Ухвала суду набирає законної сили, якщо інше не передбачено КПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1