ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засіданняОСОБА_5
за участі:
прокурора обвинуваченого захисника представника потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 , представника потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвоката ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сигнаївка Шполянського району Черкаської області, громадянина України, українця, освіта середня, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 . непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень.
Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» майнову шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, в сумі 374000,00 грн.

в с т а н о в и л а :

Згідно вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він, будучи фізичною особою підприємцем, виконуючи роботи по перевезенню вантажу, (КВЕД 49.41), вид діяльності вантажний автомобільний транспорт, уклав цивільно-правові угоди на стажування із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які здійснили перевезення 40 тон мінеральних добрив марки 16-16-16, які 19.05.2016 ТОВ «Хімагроекспорт» придбала у ТОВ «Українська агропромислова група», про що свідчить платіжне доручення № 198 від 19.05.2016, з метою виконання договору купівлі-продажу № 154/05 16 між ТОВ «Хімагроекспорт» та СПА «Єлізавета», згідно з яким СПА «Єлізавета» повинно було замовити автотранспорт для доставки товару і надіслало заявку та поставило під завантаження автомобілі ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп, НОМЕР_2 , та РЕНО, д.н.з. НОМЕР_3 , причіп, НОМЕР_4 .

Так, 23.05.2016 за адресою: м. Черкаси, вул. Сурікова, 10/1, де згідно товаротранспортних накладних № 23052016 та № 23052016-2 від 23.05.2016 водіями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримано 40 тон мінеральних добрив, що підтверджується їх підписами в складській звітній книзі, видатковими накладними та рахунками. 24.05.2016 вищевказані автомобілі з мінеральними добривами було доставлено до с. Тарасівка, Константинівського р-ну, Донецької обл., але розвантажено не було, тому що не було здійснено оплату за товар, що підтверджується довідкою ПАТ ТКБ «ПриватБанк» №10621063/5466138 від 06.06.2016, автомобілі повернулися до м. Черкаси, але товар ТОВ «Хімагроекспорт» не повернули, посилаючись на те, що з ними не було здійснено розрахунок. В подальшому товар відвезли на орендовану ОСОБА_7 базу за адресою: м. Черкаси. вул. Громова, 38, де автомобілі з мінеральними добривами було передано ОСОБА_7 , який самовільно, всупереч установленому законом порядку, діючи умисно, з метою забезпечення виконання зобов`язання, перевантажив товар у належні йому причіпи та уклав цивільно-правові угоди щодо зберігання майна ТОВ «Хімагроекспорт», чим спричинив ТОВ «Хімагроекспорт» матеріального збитку на суму 374 000 грн.

Органами досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст. 191 КК України. Розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого у межах пред`явленого йому обвинувачення.

Місцевим судом дії ОСОБА_7 перекваліфіковано на ст. 356 КК України, оскільки визнано не доведеним той факт, що ОСОБА_7 майно було ввірене саме ТОВ «Хімагроекспорт» за цивільно-правовим договором перевезення чи поставки. В матеріалах кримінального провадження відсутні докази щодо встановлення зобов`язань між ТОВ «Хімагроекспорт» та ФОП ОСОБА_7 . Прямий умисел ОСОБА_7 на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4. ст. 191 КК України, не доведено, крім цього обов`язковою ознакою ч.4 ст. 191 КК України є корисливий мотив, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_7 були спрямовані на відновлення його прав і законних інтересів, мети звернення майна на свою користь у нього не було.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просив його змінити, та вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 356 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, звільнивши від відбування покарання на підставі ч.5 ст. 74, ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. В решті - просив залишити вирок без змін.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, ОСОБА_7 вчинив 23.05.2016, на момент його вчинення це був злочин невеликої тяжкості, а тому строк давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за ст. 356 КК України минув в кінці травня 2018 року.

Не погоджуючись з вироком суду, представник потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвокат ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу в якій просив його скасувати, та винести новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним за ч.4 ст. 191 КК України і призначити йому покарання за вказаною статтею у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк 3 роки.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що досліджені місцевим судом докази свідчать , що в діях ОСОБА_7 наявний як корисливий мотив, так і склад злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, оскільки жодних об`єктивних даних про те, що дії ОСОБА_7 були спрямовані на відновлення його прав і законних інтересів, а мети звернення майна на свою користь у нього не було в матеріалах провадження немає. Фактично в основу помилкового висновку суду першої інстанції про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_7 на ст. 356 КК України покладено лише покази самого обвинуваченого. Крім того, загальна вартість майна, втраченого потерпілим в сумі 374 000 грн., є явно вищою за можливі витрати ОСОБА_7 , пов`язані з його перевезенням та зберіганням. Також, місцевий суд, приймаючи оскаржуване рішення, не надав оцінку доказам, а вдався до цитування понять кримінального права щодо відсутності умислу в ОСОБА_7 на заволодіння чужим майном, хоча матеріали кримінального провадження містять докази, що привласнене майно не належить обвинуваченому і останній це розумів. Вважає, що формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, містить істотні суперечності, оскільки зі встановлених судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого статтею 356 КК України, однак, як вбачається з формулювання обвинувачення, останній після отримання від залучених ним водіїв перевантажив товар у належні йому причіпи та розпорядився на власний розсуд, що по суті не вказує на самоправство.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив його скасувати, та ухвалити новий вирок, яким його виправдати на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог посилається на те, що місцевим судом безпідставно застосовано положення ч.3 ст. 337 КПК України, оскільки це значно погіршує його становище. Вважає, що в даному випадку необхідно було винести виправдувальний вирок. Крім того, місцевим судом йому призначено покарання за ст. 356 КК України поза межами строків, передбачених ст. 49 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_8 , подала заперечення на апеляційні скарги прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 та представника потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвоката ОСОБА_9 , в якому вказувала про їх безпідставність та необґрунтованість, а тому просила залишити їх без задоволення, вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 на підставі п.3 ч.1 ст. 373 КПК України.

Представник потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвокат ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 в якому вказував на відсутність підстав для виправдання ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану ОСОБА_7 апеляційну скаргу, просили вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, в задоволенні апеляційних скарг прокурора та представника потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвоката ОСОБА_9 просили відмовити; думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала подану прокурором апеляційну скаргу, в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та представника потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвоката ОСОБА_9 просила відмовити; думку представника потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвоката ОСОБА_9 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу, а в задоволенні апеляційних скарг прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 просив відмовити; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а апеляційні скарги представника потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення по даному кримінальному провадженню вказані вимоги закону були дотримані, хоча не в повній мірі.

Так висновки місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, відповідають фактичним обставинам справи, що ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному їх дослідженні, яким суд дав обґрунтовану і правильну правову оцінку, відповідно до ст. 94 КПК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 356 КК України судом першої інстанції кваліфіковано вірно.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, за яке він засуджений місцевим судом, його винуватість у самоправстві, тобто самовільному, всупереч установленому законом порядку, вчиненні будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина або інтересам власника, підтверджується безпосередньо дослідженими в судовому засіданні судом першої інстанції та наведеними у вироку доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який в судовому засіданні місцевого суду пояснив, що він є директором ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ», і ним було придбано добриво в кількості 40 тон та укладено договір з СПА «ЄЛІЗАВЕТА», яке знаходиться в с. Тарасівка, Костянтинівського району, Донецької області. Для перевезення даних добрив був залучений ФОП ОСОБА_7 , якому було надано письмовий договір та видано відповідні товаро - транспортні накладні, а транспортні витрати мало відшкодувати СПА «Єлизавета». Однак в с. Тарасівка замовник відмовився отримувати добрива, і автомобілі були заблоковані, у зв`язку з чим ним було викликано поліцію на місце події та в подальшому ним особисто було видано усне розпорядження, щоб автомобілі повертались в м. Черкаси, де по приїзду йому водії висунули вимогу про відшкодування витрат за перевезення, розвантаження та зберігання добрив в сумі 40000 грн, однак він відмовився відшкодовувати витрати в даному розмірі. В телефонному режимі представник ФОП ОСОБА_7 повідомив, що в разі несплати вказаних коштів товар буде продано, і на скільки йому відомо - добрива були відвантажені на території м. Черкаси на складах, а подальша їх доля йому невідома. ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» зазнав збитків, пов`язаних з крадіжкою 40 тон мінеральних добрив ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в суді першої інстанції показав, що обвинувачений ОСОБА_7 йому запропонував роботу по вантажоперевезенню мінеральних добрив з м. Черкаси до с. Тарасівка, Донецької області, на що він разом з ОСОБА_14 погодилися, і приїхали до складських приміщень, які знаходяться по вул.Сурікова в м. Черкаси, де завантажили автомобілі мінеральними добривами. В його автомобіль було завантажено 20 тон про що ним було поставлено підпис у журналі видачі вантажу, ймовірно такі самі дії були вчинені іншим водієм, однак під час руху ним було помічено невідповідність у супровідних документах, у зв`язку з чим вірні документи були доставлені на Золотоніське КП. По прибуттю до с. Тарасівка вони заїхали на територію фермерського господарства, де його представник оглянув вантаж та відмовився його приймати, оскільки вони замовляли добрива в мішках по 50 кілограмів, а привезли мішки по 500 кілограмів, їх автомобілі було заблоковано та повідомлено, що їм доведеться почекати, оскільки до них прямує вантаж, який містить необхідне їм фасування. Після довгих перемовин їм зателефонував представник ТОВ «Хімагроекспорт» на ім`я ОСОБА_15 та попросив, щоб вони не віддавали вантаж, оскільки на рахунок фірми не надійшли кошти. Згодом приїхав директор фірми замовника та повідомив, що він взагалі не заключав договір з фірмою ТОВ «Хімагроекспорт». Після приїзду поліції їх автомобілі змогли виїхати та повернулись до м. Черкаси, де намагались з директором фірми «Хімагроекспорт» вирішити питання про відшкодування коштів, які ними були витрачені на перевезення вантажу, але їм було відмовлено, у зв`язку з чим вони вантаж не віддали. Він приїхав на базу та повернув ключі від автомобіля ОСОБА_16 . На даний час йому невідомо місцезнаходження добрива;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який також був допитаний місцевим судом, та дав аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_11 ;

- даними протоколу усної заяви ОСОБА_13 від 26.05.2016, який повідомив про те, що 26.05.2016 водії автомобілів ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 , - ОСОБА_12 , та РЕНО, д.н.з. НОМЕР_3 , - ОСОБА_11 незаконно проти його волі заволоділи належним майном (нітроамафоска) на суму 400000 грн.;

- даними витягу з ЄРДР від 26.05.2016 згідно якого за фактом вчинення відносно ОСОБА_13 самоправних дій відносно майна за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України, внесено відповідні відомості про злочин;

- даними платіжного доручення № 198 від 19.05.2016, згідно якого ТОВ «Хімагроекспорт» сплатило грошові кошти за 40 тон добрива 16-16-16 згідно рахунку № 1672 від 19.05.2016 в сумі 360000,00 грн., отримувач ТОВ Українська агропромислова група;

- даними з ЄДРРОУ № 05.3-15/2312 від 20.03.2015 ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» та даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємств ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ»;

- даними видаткової накладної № 2749 від 23.05.2016, з якої вбачається, що ТОВ «УКРАЇНСЬКА АГРОПРОМИСЛОВА ГРУПА» видала ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» добриво азотно фосфорно калійне комплексне марки 16-16-16 3105 20 10 00 в кількості 40 тон на суму разом з ПДВ - 360000,00 грн.;

- даними видаткової накладної № РН-0000222 від 23.05.2016, яка підтверджує, що ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» на підставі договору поставки № 154/05/16 від 19.05.16, видав СПА «ЄЛІЗАВЕТА» добриво азотно фосфорно-калійне комплексне марки 16-16-16 в кількості 40 тон, на суму разом с ПДВ 37400,00 грн.;

- даними заявки на відвантаження товару, в якій директор СПА «ЄЛІЗАВЕТА» просив відвантажити товар зі складу в м. Черкаси по вул. Сурікова, 10/1, в кількості 40 тон, на вантажні автомобілі марки «ДАФ», «РЕНО»;

- даними договору поставки № 154/05/16 від 19.05.20169 між ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» та СПА «ЄЛІЗАВЕТА» про поставку мінеральних добрив та даними додатку №1 до договору заявки про придбання товару (добриво складне азотно фосфорне калійне ) в кількості 40 тон на загальну суму разом с ПДВ - 374000,00 грн.;

- даними довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 10621063/5466138 від 06.06.2016 про відсутність надходження коштів від СПА «ЄЛІЗАВЕТА» за період з 19.05.2016 по 03.06.2016 ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ»;

- даними протоколу огляду місяця події від 16.06.2016, асфальтованої ділянки, що знаходиться за адресою по вул. Громова, 138 в м. Черкаси з фототаблицями до нього від 16.06.2016, якими встановлено місце вчинення злочину, детально зображено як розташований вантажний автомобіль разом з причепом;

- даними товарно - транспортної накладної № 23052016-1 від 23.05.2016, згідно якої ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» відвантажив 20 тон на вантажний автомобіль Рено, НОМЕР_3 , (водій ОСОБА_11 ), перевізником є ПП « ОСОБА_7 », добриво складне азотно фосфорне калійне на суму 187000 грн. для перевезення в Донецьку обл., Константинівський район, с. Тарасівка для СПА «ЄЛІЗАВЕТА»;

- даними товарно - транспортної накладної № 23052016-2 від 23.05.2016 згідно якої ТОВ «ХІМВГРОЕКСПОРТ» відвантажив 20 тон на вантажний автомобіль ДАФ, НОМЕР_1 , (водій ОСОБА_12 ), перевізником є ПП « ОСОБА_7 », добриво складне азотно фосфорне калійне на суму 187000,00 грн. для перевезення в Донецьку обл. Константинівський район с. Тарасівка для СПА «ЄЛІЗАВЕТА»;

- даними повідомлення від ФОП ОСОБА_7 про відшкодування витрат, понесених Перевізником під час перевезення добрива азотно фосфорно калійного комплексного марки 16-16-16, директору ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» ОСОБА_13 ;

- даними відповіді ФОП ОСОБА_7 на вимогу № 80/01-07 від 01.07.2016, щодо надання директором ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» ОСОБА_13 підтверджуючих документів на право власності на добриво азотно фосфорно калійного комплексного марки 16-16-16;

- даними запиту № 6200/46-2018 від 03.05.2018 начальнику ДПІ в Черкаській області про надання інформації про отримання ФОП Годунок грошових коштів в період з 24.05.2016 та наявність або відсутність працівників в даному ФОП;

- даними відповіді на запит № 6200/46-2018 від 03.05.2018, з якого вбачається, що ФОП ОСОБА_7 зареєстрований в ДПІ у м. Черкасах, як СГД фізична особа з 15.03.2010 та задекларовано обсяг доходу за 2016 -275000,00 грн., 2017 250000,00 грн. та за період з 24.05.2016 по теперішній час не подавала звітність про використання праці найманих працівників;

- даними відповіді ТОВ «УКРАЇНСЬКА АГРОПРОМИСЛОВА ГРУПА» на запит від 20.07.2018 № 10154/46-2018 та доданими до неї документами (видатковою накладною № 2749 від 23.05.2016, копією із журналу обліку в`їзду та виїзду на територію складського комплексу вантажних автомобілів), з яких вбачається, що 23.05.2016 було здійснено відвантаження 40 тон добрива азотно фосфорного калійного комплексного марки 1616-16 ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» на вантажні автомобілі РЕНО (водій ОСОБА_11 ), ДАФ (водій ОСОБА_12 ) про що останні розписались у журналі обліку в`їзду та виїзду із території складського комплексу;

- даними договору № 000027 відповідального зберігання майна від 27.05.2016 та актом № 01 приймання передачі майна до договору відповідального зберігання майна № 000027 між ТОВ НВО «Екопром» та ФОП ОСОБА_7 відповідно до якого 27.05.2016 ФОП ОСОБА_7 передав НВО «Екопром» на зберігання селітру аміачну в кількості 40000 кг. вартістю 374200 грн.;

- даними рахунку фактури № К-000157 від 27.05.2016, з якого вбачається сума послуги ТОВ НВО «Екопром» за відповідальне зберігання вантажу, яка складає 6000,00 грн.;

- даними витягу з ЄРДР від 27.05.2016, згідно якого за фактом вчинення відносно ОСОБА_13 самоправних дій відносно майна за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, внесено відповідні відомості про злочин;

- даними постанови від 25.09.2018 про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення, якою змінено правову кваліфікацію кримінального правопорушення зі ст. 356 КК України на ч.4 ст. 191 КК України;

- даними ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.10.2018 про накладення арешту на автомобілі, які на праві приватної власності належать ОСОБА_7 ..

Аналіз наведених доказів в їх сукупності з доказами, на які маються посилання у вироку суду, свідчить про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке він засуджений, і його дії за ст. 356 КК України кваліфіковано правильно.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що місцевий суд, змінюючи кваліфікацію його дій, значно погіршив його становище є безпідставними, оскільки санкцією ст. 356 КК України, передбачено максимальне покарання у виді арешту на строк до трьох місяців, тоді як санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, яка ставилася в вину ОСОБА_7 органом досудового розслідування, передбачає максимальне покарання у виді позбавленням волі на строк до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Підстав для закриття кримінального провадження в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, колегія суддів не вбачає.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, не доведена, і зібраних доказів недостатньо для визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, оскільки прокурором в ході судового розгляду не доведено той факт, що ОСОБА_7 майно було ввірене саме ТОВ «Хімагроекспорт» за цивільно-правовим договором перевезення чи поставки, також не доведено прямий умисел ОСОБА_7 на вчинення злочину, передбаченого ч.4. ст. 191 КК України, та обов`язкову ознаку вказаного злочину - корисливий мотив. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії ОСОБА_7 були спрямовані лише на відновлення його прав і законних інтересів, тобто відшкодування витрачених ним коштів на перевезення вантажу, і мети звернення майна на свою користь у нього не було.

Згідно даних відповіді ФОП ОСОБА_7 на вимогу № 80/01-07 від 01.07.2016 щодо надання директором ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» ОСОБА_13 підтверджуючих документів на право власності на добриво азотно фосфорно калійного комплексного марки 16-16-16 - ТОВ «Хімагроекспорт» заперечує факт цивільно-правових відносин між ним та ФОП ОСОБА_7 ..

Тобто в матеріалах кримінального провадження відсутні докази щодо встановлення зобов`язань між ТОВ «Хімагроекспорт» та ФОП ОСОБА_7 .

Таким чином доводи представника потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвоката ОСОБА_9 про наявність в діях ОСОБА_7 корисливого мотиву та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, є неприйнятними.
Також місцевий суд, перекваліфіковуючи дії ОСОБА_7 з ч.4 ст. 191 КК України на ст. 356 КК України, обґрунтовано зазначив про те, що ОСОБА_7 заволодів майном, відносно якого передбачав, хоча і помилково, про наявність у нього певних прав, а саме права на застосування притримання як способу забезпечення виконання цивільно-правового зобов`язання з метою отримання винагороди за здійснення перевезення 40 тон мінеральних добрив марки 16-16-16 від ТОВ «Хімагроекспорт». Тобто в його діях наявні усі ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Доводи представника потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвоката ОСОБА_9 про те, що, місцевий в вироку не надав оцінку доказам, а вдався до цитування понять кримінального права щодо відсутності умислу в ОСОБА_7 на заволодіння чужим майном, є неспроможними, оскільки місцевим судом не лише процитовано норми права, а й детально вмотивовано своє рішення.
Також місцевим судом описано всі ознаки складу кримінального правопорушення за яке засуджено ОСОБА_7 .. Викладено об`єктивну сторону самовільне вчинення дії ОСОБА_7 , тобто притримання вантажу, що підтверджується укладенням договору на відповідальне зберігання та повідомленням ТОВ «Хімагроекспорт» ОСОБА_7 про відкрите володіння ним мінеральними добривами марки 16-16-16 та про укладення ним договору зберігання майна ТОВ «Хімагроекспорт» з ТОВ НВО «Екопром»; оспорювання дій особи, яке виразилося у тому, що представник ТОВ «Хімагроекспорт» в судовому засіданні заявив про незаконність дій ОСОБА_7 ; суспільно-небезпечні наслідки у вигляді значної шкоди інтересам ТОВ «Хімагроекспорт» та необхідний причинно-наслідковий зв`язок між діями ОСОБА_7 та значною шкодою, заподіяною ТОВ «Хімагроекспорт». Також вірно зазначено, що ОСОБА_7 є належним суб`єктом даного кримінального правопорушення, і його вина характеризується умислом щодо протиправного діяння (притримання), і необережністю щодо наслідку (заподіяння значної шкоди через неправильне зберігання мінеральних добрив марки 16-16-16).
Представник потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвокат ОСОБА_9 зазначає, що ОСОБА_7 , після отримання товару від залучених ним водіїв, перевантажив його у належні йому причіпи та розпорядився на власний розсуд, що по суті не вказує на самоправство, а є кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.4 ст. 191 КК України. Однак, місцевим судом встановлено, що дії ОСОБА_7 були спрямовані лише на відшкодування витрачених ним коштів на перевезення вантажу, і мети звернення майна на свою користь у нього не було, що знайшло своє підтвердження і в ході апеляційного розгляду.

Також представник ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвокат ОСОБА_9 вказує на те, що загальна вартість майна, втраченого потерпілим на суму 374 000 грн., є явно вищою за можливі витрати ОСОБА_7 , пов`язані з його перевезенням та зберіганням. Однак відсутні докази про наміри обвинуваченого ОСОБА_7 реалізувати вказане майно, і не спростована його версія, що у разі повернення йому коштів за перевезення та зберігання вантажу, він мав на меті повернути його ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що доводи прокурора щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ч.5 ст. 74, ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є обґрунтованими.
Дії ОСОБА_7 місцевим судом кваліфіковано за ст. 356 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до трьох місяців, тобто згідно ст. 12 КК України на момент вчинення ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення, це був злочин невеликої тяжкості.

Згідно п.1 ч.1 ст. 49 КК України, яка діяла на момент вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Як вбачається з вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України, 23.05.2016, та в матеріалах кримінального провадження не міститься даних про вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень після 23.05.2016.

Таким чином, на момент постановлення оскаржуваного вироку минуло більше двох років з дня вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, а тому останнього необхідно було звільнити від призначеного покарання за ст. 356 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, однак цього зроблено не було.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково, апеляційні скарги представника потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року залишити без змін, та звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ст. 356 КК України, на підставі ч.5 ст. 74, ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.1 ч.1 ст. 49 КК України.

Керуючись ст. 405, ст. 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.
Апеляційні скарги представника потерпілого ТОВ «ХІМАГРОЕКСПОРТ» - адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 01 березня 2021 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ст. 356 КК України, на підставі ч.5 ст. 74, ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п.1 ч.1 ст. 49 КК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді