Справа № 645/4093/21
Провадження № 1-кп/645/603/21
В И Р О К
09 липня 2021 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,-
13 травня 2021 року, приблизно о 11 годині 00 хвилин, точний час встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 зустрілася разом зі своєю знайомою ОСОБА_4 , поблизу будинку АДРЕСА_2 , де в них на підґрунті раптово виниклих неприязних відносин, обумовлених ревнощами до хлопця ОСОБА_4 , виник словесний конфлікт. В ході виниклого словесного конфлікту у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник протиправний намір, спрямований на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи напроти ОСОБА_4 на відстані витягнутої руки, нанесла останній не менш ніж 4 ударів кулаком правої руки в область лобної ділянки зліва.
Так, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 спричинила ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичної експертизи №09/1069-С від 23.06.2021 р. тілесні ушкодження у вигляді: синців на голові, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п.2.3.2 «б», п.2.3.5. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року №6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Обвинувачена ОСОБА_3 подала заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_5 , згідно якої вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження.
Потерпіла ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_6 , також подали заяву про згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт про вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Суд вважає, що встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, та докази на підтвердження встановлених судом обставин, долучені до обвинувального акту, доводять вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима, не працює, навчається в ДНЗ «Регіональний центр професійної освіти інноваційних технологій будівництва та промисловості», незаміжня, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД №3» ХМР не зверталась, на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до проступків, особу винної, обставину, визнану судом такою, що пом`якшує покарання, відсутність обтяжуючих покарання обстави.
Суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій покарання у виді громадських робіт у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення.
Станом на момент розгляду справи даних про неможливість призначення громадських робіт судом не представлено.
Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченій покарання у вигляді штрафу та виправних робіт, оскільки остання не працює, що в подальшому може ускладнити виконання рішення суду. Більш суворе покарання, ніж громадські роботи не буде відповідати меті покарання.
Саме призначення покарання у вигляді громадських робіт на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Разом з тим, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченій сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчиненні нею протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.
Міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 не обиралась.
Цивільний позов потерпілою не заявлявся.
Керуючись ст. ст. 100, 107, 124, 373, 374, 382 КПК України, суд, -
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити їй покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1