Справа № 381/3429/17 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3398/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.289 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2021 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Цибулів, Монастирищенського району, Черкаської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Монастирищенського районного суду Черкаської області від 25 листопада 1994 року за ч.2 ст.14, ст.42, ч.3 ст.81 КК України (1960 року) до позбавлення волі строком на 5 років;

- вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 жовтня 2001 року за ч.5 ст.185, ч.2 ст.185 КК України (2001 року), ч. 2 ст. 142, ч. 2 ст. 215-3, ч. 2 ст. 141 КК України (1960 року) до позбавлення волі строком на 7 років з конфіскацією майна, 29 квітня 2006 року на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області звільнений умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 1 рік 7 місяців 28 днів,-

визнано невинуватим та виправдано у зв`язку з недоведеністю в його діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді застави з покладеними обов`язками до набрання вироком законної сили залишено без змін, після набрання вироку законної сили запобіжний захід у вигляді застави з покладеними обов`язками скасувати.

Ухвалено заставу в розмірі 45000 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_8 , після набрання вироком суду законної сили.

Вирішено питання про речові докази.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що у ніч на 20.03.2015, точний час не встановлено, ОСОБА_8 діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що в подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , вирішили незаконно заволодіти ним.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 за попередньою мовою з невстановленими слідством особами, шляхом відкриття воріт, проникли на огороджену територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де підійшли до вище вказаного трактору марки Т-25, який на той час був без акумуляторної батареї і викотили його з подвір`я, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом. В подальшому з місця події зникли, розпорядившись викраденим трактором на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 39500 грн.

Таким чином, стороною обвинувачення, ОСОБА_8 обвинувачується в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше сховище, тобто злочині, передбаченому ч.2 ст. 289 КК України.

Крім того, згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, в ніч на 19.04.2017, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, перебуваючи в АДРЕСА_4 , знаходиться трактор марки МТЗ-892 н.з. НОМЕР_1 , вирішили незаконно заволодіти ним.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 за попередньою змовою з невстановленими слідством особами, шляхом відкриття воріт, проникли на огороджену територію подвір`я фермерського господарства «Родина» по АДРЕСА_4 , підійшли до вище вказаного трактору марки МТЗ-892 н.з. НОМЕР_1 і викотили його з подвір`я, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом. У подальшому з місця події зникли, розпорядившись викраденим трактором на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на суму 190000 гривень.

Не погоджуючись із вказаним рішенням прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області щодо ОСОБА_8 є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

На думку прокурора, вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, повністю доведена доказами, дослідженими під час судового провадження.

Так, виправдовуючи ОСОБА_8 за ч.2 ст.289 КК України суд першої інстанції у вироку дійшов висновку, що протокол обшуку від 16.06.2017, який складено за результатами проведеного обшуку на підставі ухвали слідчого судді, за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 та в ході якого вилучено свідоцтво про реєстрацію трактора «Беларус-892» (серія НОМЕР_2 ), який є предметом злочину, є недопустимими доказами, отриманим з порушенням ст.ст. 104, 223 КПК України, здобутим з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Разом з цим, суд дійшов висновку, що інші докази прямо не підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.289 КК України, які б в достатній мірі підтверджували вчинення останніх вказаних злочинів, а всі досліджені в ході досудового розгляду докази лише такими, які підтверджують факти незаконного заволодіння транспортними засобами.

Прокурор не погоджується з оцінкою судом доказів, вказує, що допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 повідомив, що на час заволодіння трактором МТЗ-892 («Беларус-892») н.з. НОМЕР_1 свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу знаходилося в салоні трактора, що повністю спростовує можливість отримання цього документу працівниками Фастівського відділення поліції, які зі слів обвинуваченого та свідків могли підкинути його під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 .

В свою чергу свідок ОСОБА_12 є зацікавленою особою, оскільки є приятелем обвинуваченого і міг надати показання з метою уникнення останнім кримінальної відповідальності. Крім того, вказаний свідок є свідком сторони захисту, був допитаний за клопотанням захисника обвинуваченого, відомості про нього у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні. З аналогічних причин такі свідчення, які в подальшому вплинули на прийняття судом рішення про недопустимість протоколу обшуку від 16.06.2017, могли дати ОСОБА_13 , який також є приятелем обвинуваченого, ОСОБА_14 (дружина), ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (поняті під час обшуку, сусіди обвинуваченого). Показання свідка ОСОБА_16 містять протиріччя щодо того, що він не заходив до будинку, у якому працівники поліції проводили обшук, однак чув клопотання ОСОБА_14 про необхідність застосування відео зйомки. Крім того, протокол обшуку від 16.06.2017 містить підписи особи, у присутності якої проведено обшук,- ОСОБА_14 та підписи понятих ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , при цьому будь-яких заяв про порушення порядку проведення обшуку та можливих його недостовірних результатів від учасників не надходило, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також, безпосередньо, протоколами допитів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 від 16.06.2017, які підтверджують факт виявлення та вилучення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Таким чином, суд прийняв показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які надавали свої показання в суді під присягою, будучи попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та за завідомо неправдиві показання та які значно відрізняються від їхніх показань, отриманих під час досудового розслідування.

Прокурор зазначає, що судом першої інстанції було порушено принцип змагальності сторін в частині задоволення клопотань сторони захисту та безпідставної відмови в задоволенні клопотання прокурора про допит свідків. За клопотанням сторони захисту під час судового розгляду було допитано свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , а у допиті свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які заявлені за клопотанням прокурора, судом відмовлено.

Також прокурор зазначає, що у судовому засіданні під час допиту свідки ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 повідомили, що ОСОБА_19 причетний до купівлі-продажу (обміну) трактора Т-25 ОСОБА_10 на автомобіль «Форд», оскільки він домовлявся з ОСОБА_17 про вказаний транспортний засіб та привіз його до домоволодіння ОСОБА_23 . Крім того, вказані особи зазначили про особу на ім`я ОСОБА_20 , який проживав у будинку ОСОБА_23 та був раніше засуджений за незаконне заволодіння транспортних засобів і на час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні відбував покарання у вигляді позбавлення волі. Допитати вказаних осіб під час проведення досудового розслідування не представлялося за можливим оскільки про них ніхто із свідків, потерпілих чи підозрюваний не повідомляли.

Прокурор зазначає, що свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_17 підтвердили факт участі обвинуваченого ОСОБА_8 у обміні автомобіля «Форд» ОСОБА_23 на трактор Т-25, що належить ОСОБА_10 . За версією сторони захисту вказаний трактор надав братам ОСОБА_25 ніби то син потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_26 , однак підтвердити чи спростувати дану версію під час судового розгляду стало неможливим, оскільки останній помер.

Мотивуючи свій висновок про невинуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України, суд обрав вибірковий підхід до оцінки доказів і фактично обґрунтував його лише показаннями обвинуваченого та зацікавлених свідків.

Враховуючи вказані обставини, прокурор вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги зібрані під час досудового розслідування та досліджені під час судового розгляду докази, якими підтверджується вина ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, тому дійшов висновку, який не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, а саме щодо невинуватості останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України.

Обвинуваченим ОСОБА_8 подано заперечення, в яких він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , оскільки вважає її доводи необґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 щодо необґрунтованості апеляційних вимог прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.370 КПК України, будь-яке судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обґрунтовуючи свій висновок про необхідність виправдання ОСОБА_8 суд зазначив, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що обвинувачений повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше сховище, та повторно вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із проникненням у інше сховище, що завдало значної матеріальної шкоди. Тобто місцевий суд фактично вказав на недоведеність факту того, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.

У той же час обґрунтовуючи вирок зазначив також, що обвинуваченого ОСОБА_8 необхідно виправдати за всіма епізодами обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.289 КК України через недоведеність в його діянні складу злочину. При цьому не вказав, який саме елемент складу злочину не доведено.

Тобто, суд зазначив дві самостійні підстави для виправдання особи, що суперечить вимогам ст.373 КПК України та належним чином не мотивував свої висновки.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є зокрема істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 ст.412 КПК України передбачено, що істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення, чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства, чи іншим шляхом вплинули, чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Колегія суддів уважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційним судом істотним чи неістотним, залежно від обставин кримінального провадження.

Установлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки перешкодили суду повно, і всебічно розглянути кримінальне провадження, і вплинули, чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому вирок підлягає скасуванню. Дані порушення не можуть бути усунені апеляційним судом в ході апеляційного розгляду, а тому відповідно до вимог ст.9, ч.1 ст.412 КПК України, є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому розгляді кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги прокурора, дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.
Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01 червня 2021 року щодо ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Головуючий :

Судді :