15.06.2021 Справа № 940/555/21
Провадження по справі № 1-кп/940/70/21
УХВАЛА
15 червня 2021 року Тетіївський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Поліське Київської області, громадянина України, має середню освіту, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000р. № 770 (далі Переліку), в тому числі «канабісу», включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19, 20 цього Закону.
Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних засобів, включених до таблиці 1 Переліку:
-діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії ( ст. 15 Закону);
-використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);
-діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.. 20 Закону).
Так, ОСОБА_4 всупереч вимогам вищевказаного Закону, у невстановлений дізнанням час та за невстановлених обставин, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс. В подальшому незаконно придбаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, масою 5, 27 г, ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно зберігав при собі в кишені куртки до 11 год. 40 хв. 25.04.2021 року, тобто до моменту добровільної видачі працівникам поліції.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, надійшов до Тетіївського районного суду Київської області 19 травня 2021 року.
Під час проведення судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про звільнення його відкримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 307 КК України, оскільки він добровільно здав наркотичні засоби та вказав джерело їх придбання. Прокурор наполягала на розгляді зазначеного клопотання після дослідження даних, які характеризують особу обвинуваченого та з`ясування його ставлення до вчиненого.
Обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав вину, щиро розкаявся, повідомив, що на даний час наркотичних речовин не вживає, характеризується посередньо, розповів обставини вчиненого кримінального проступку, а також підтримав своє клопотання.
Прокурор висловила сумніви щодо повноти надання обвинуваченим ОСОБА_4 відомостей про джерело придбання наркотичних речовин саме з огляду на його показання у судовому засіданні, які містять певні розбіжності та неточності з показаннями, наданими обвинуваченим в ході дізнання, у зв`язку з чим вважала, що ОСОБА_4 не вказав точно джерело придбання наркотичної речовини.
Заслухавши обвинуваченого, прокурора, суд вважає, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 загалом відповідають обставинам вчиненого кримінального правопорушення та узгоджуються з іншими матеріалами провадження. Крім того, в обвинувальному акті в якості обставини, яка пом`якшує покарання зазначене щире каяття, а відтак за відсутності сумнівів у щирості обвинуваченого, відсутні і підстави для надлишкового формалізму при з`ясуванні джерел придбання наркотичної речовини, в першу чергу з огляду на її рослинне походження, незначну вагу, частково неподрібнений стан, що цілком вірогідно відповідає фактичним обставинам її придбання, встановленим у ході дізнання.
Разом з тим, прокурор не заперечувала факту добровільної видачі (здачі) наркотичної речовини обвинуваченим ОСОБА_4 , щирості його каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
З приводу тверджень прокурора щодо неузгодженості показань ОСОБА_4 , наданих у судовому засіданні з показаннями, які надавались ним в ході дізнання, суд зазначає, що у відповідності до ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відтак суд бере до уваги саме показання, надані в ході судового розгляду.
Більш того, в обвинувальному акті зазначено, що факт придбання ОСОБА_4 , наркотичної речовини мало місце у невстановлений дізнанням час та за невстановлених обставин, що також ставить під сумнів твердження про суперечливість різних показань ОСОБА_4 , оскільки саме у судовому засіданні і встановлено, за яких обставин він незаконно придбав наркотичний засіб, у зв`язку з чим суд дійшов таких висновків.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Суд вказані дії ОСОБА_4 кваліфікує як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Частиною 4 ст. 286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальностіобвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Частиною 4 ст. 307 КК України передбачено, що особа, яка добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини або їх аналоги і вказала джерело їх придбання або сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, пов`язаних з їх незаконним обігом, звільняється від кримінальної відповідальності за незаконне їх виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання (частина перша цієї статті, частина перша статті 309 цього Кодексу).
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення, характер висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 309 КК України, у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченого, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку судом.
Окрім цього, судом встановлено, що обвинувачений розуміє свої права, передбачені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 307 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ч. 4 ст. 307 КК України.
Таким чином, оскільки визначені законом України про кримінальнувідповідальність, а саме ч. 4 ст. 307 КК України, умови фактично виконано, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення клопотання обвинуваченого і звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 307 КК України.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні покласти на обвинуваченого, з огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався. Цивільний позов відсутній.
Долю речових доказів у провадженні вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
З огляду на викладене та керуючись статтями 307, 309, ч. 4 ст. 286, 369-372 КПК України, суд
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов відсутній.
Після набрання ухвалою законної сили речові докази у провадженні, а саме речовину рослинного походження у висушеному та подрібненому стані схожу на канабіс, яка знаходилась у паперовому згортку та поліетиленовому пакеті, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1