Провадження № 1-в/127/460/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до вимог законодавства, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про приведення вироку щодо нього у відповідність до вимог законодавства. Засуджений посилався на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, яким внесено зміни до ч. 2 ст. 309 КК України, а саме змінено перелік кваліфікуючих ознак злочину та санкцію статті, в зв`язку із чим просив привести вирок щодо нього у відповідність до чинного КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні вважав, що клопотання підлягає задоволенню. Просив привести вирок щодо ОСОБА_4 у відповідність до вимог законодавства та вважати ОСОБА_4 засудженим на 5 років обмеження волі.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 засуджений та відбуває покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2019 року. Згідно вказаного вироку ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України на 2 роки обмеження волі. Відповідно до ст. 71, 72 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 29.11.2017 року Оратівського районного суду Вінницької області та призначено остаточне покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.
З вироку Оратівського районного суду Вінницької області від 29.11.2017 року, покарання за яким приєднано до покарання призначеного, вироком Козятинського міськрайонного суду від 15.07.2019 року, вбачається, що ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 310 КК України на 2 роки обмеження волі, ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Із вказаного вироку суду вбачається, що дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України кваліфіковані як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018, яким внесено зміни до КК України. Згідно вказаних змін з диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України виключено кваліфікуючу ознаку злочину вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.
Частиною 1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК.
Із диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України на даний час виключено кваліфікуючу ознаку вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України. Наявність вказаної ознаки у діях ОСОБА_4 на час постановлення вироку зумовила кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України та призначення покарання за вчинення вказаного злочину в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В зв`язку із внесеними змінами, його дії на даний час слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, яка не передбачає як вид покарання позбавлення волі, що безумовно пом`якшує кримінальну відповідальність.
Вказане свідчить, що на даний час ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України, а призначене засудженому покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі підлягає зниженню, оскільки така міра покарання перевищує санкцію нового закону (ч. 1 ст. 309 КК України в чинній редакції визначено максимальний вид покарання 5 років обмеження волі).
Вирішуючи питання щодо строку та виду покарання до якого слід знизити засудженому покарання, суд враховує вимоги ч. 3 ст. 74 КК України, згідно із якими призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Зазначене свідчить, що покарання ОСОБА_4 у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі має бути перераховано у 5 років обмеження волі.
В той же час суд враховує, що вказаним вироком ОСОБА_4 засуджено і за ч. 1 ст. 310 КК України із застосуванням при призначені покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України правила поглинання менш суворого покарання більш суворим (призначеним за ч. 2 ст. 309 КК України), до остаточного покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
Враховуючи вказане, остаточно призначене покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України за вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 29.11.2017 року підлягає перерахунку з застосуванням положень ст. 72 КК України та має становити 5 років обмеження волі.
Зазначене приведення у відповідність вироку Оратівського районного суду Вінницької області від 29.11.2017 року, покарання за яким частково приєднано до покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2019 року, призводить до того, що покарання за вказаним вироком від 15.07.2019 року, призначене за правилами ст. 71 КК України із приєднанням покарання за вироком від 29.11.2017 року, має також бути приведено у відповідність.
Так, ОСОБА_4 засуджений та відбуває покарання за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2019 року. Згідно вказаного вироку ОСОБА_4 засуджений за ч. 1 ст. 296 КК України на 2 роки обмеження волі. Відповідно до ст. 71, 72 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 29.11.2017 року Оратівського районного суду Вінницької області та призначено остаточне покарання у виді 3 років 8 місяців позбавлення волі.
Зниження покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів за вироком від 29.11.2017 року Оратівського районного суду Вінницької області до 5 років обмеження волі призводить до того, що саме вказане покарання має бути приєднано частково до покарання за ч. 1 ст. 296 КК України у виді 2 років обмеження волі.
При цьому суд враховує, що згідно ст. 71 КК України засудженому слід призначити покарання, яке має бути більшим ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком (5 років обмеження волі) та покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення ( 2 роки обмеження волі за ч. 1 ст. 296 КК України). В той же час суд враховує і вимоги ч. 2 ст.61 КК України, згідно із якими обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
Вказане свідчить, що максимальне покарання, яке можливо призначити ОСОБА_4 за сукупністю вироків становить 5 років обмеження волі і вказане покарання має бути більшим ніж покарання, призначене за кожним із вироків, що є підставою для зниження покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України та остаточного покарання на підставі ст. 70 за вироком від 29.11.2017 року до 4 років 11 місяців обмеження волі.
Крім того, ч. 3 ст. 74 КК України визначено, що у разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 затриманий на виконання вироку 13.11.2019 року та в вказаного часу відбуває покарання у виді позбавлення волі. Зазначене відбуте покарання у виді позбавлення волі слід зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання у виді обмеження волі із розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 58 Конституції України, ст. 4, 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Привести вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2019 року та вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 29.11.2017 року відносно ОСОБА_4 у відповідність до Кримінального кодексу України в редакції від 01.07.2020 року.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 29.11.2017 року за ч. 1 ст. 310 КК України на 2 роки обмеження волі, ч. 1 ст. 309 КК України на 4 роки 11 місяців обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років 11 місяців обмеження волі. Рішення щодо звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання за вказаним вироком перегляду не підлягає.
Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.07.2019 року за ч. 1 ст. 296 КК України на 2 роки обмеження волі. Відповідно до ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 29.11.2017 року Оратівського районного суду Вінницької області та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді 5 років обмеження волі.
На підставі ч. 3 ст. 74 КК України відбуте засудженим покарання у виді позбавлення волі з часу затримання, тобто 13.11.2019 року до часу етапування його до місця відбування покарання у виді обмеження волі, зарахувати в строк остаточно призначеного покарання з перерахуванням 1 дня позбавлення волі в 2 дні обмеження волі.
Єтапувати засудженого ОСОБА_4 для відбування покарання у виді обмеження волі за правилами етапування засуджених до позбавлення волі до місця відбування покарання у виді обмеження волі.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя: