ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/875/18 Номер провадження 11-о/814/5/21 Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із секретарем ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_5 про перегляд ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 27 лютого 2018 року за виключними обставинами,

встановила:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтава зі скаргою на бездіяльність відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 20 лютого 2018 року ОСОБА_5 відмовлено у задоволенні його скарги.

На вказану ухвалу ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити його скаргу, визнати протиправною бездіяльність Відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, зобов`язати Відділення поліції № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо нього та розпочати досудове розслідування.

27 лютого 2018 року ухвалою судді доповідача Апеляційного суду Полтавської області відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 20.02.2018.

23 червня 2020 року ОСОБА_5 звернувся до Полтавського апеляційного суду із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 27.02.2018, скасувати ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 27.02.2018 та відкрити апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 20.02.2018.

Свою заяву обгрунтував тим, що рішенням Конституційного Суду України від 17.06.2020 визнано неконституційними положення ч.3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що є підставою для перегляду ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи заяви та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК України виключною обставиною визнається встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи.

Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020, ухваленого за конституційною скаргою ОСОБА_5 , визнано неконституційними та такими, що втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 4819/49/19, рішення Конституційного Суду України має пряму (перспективну) дію в часі і застосовується щодо тих правовідносин, які тривають або виникли після його ухвалення. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення рішення Конституційним Судом України, однак продовжують існувати після його ухвалення, то на них поширюється дія такого рішення Конституційного Суду України. Тобто, рішення Конституційного Суду України поширюється на правовідносини, які виникли після його ухвалення, а також на правовідносини, які виникли до його ухвалення, але продовжують існувати (тривають) після цього. Водночас чинним законодавством визначено, що Конституційним Судом України може безпосередньо у тексті свого рішення встановити порядок і строки виконання ухваленого рішення.

Однак у тексті рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020 відсутні положення, які б дозволили зробити висновок про його поширення на правовідносини, які припинилися на момент його ухвалення. Натомість у резолютивній частині цього рішення чітко вказано про те, що положення ч. 3 ст. 307 КПК України втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на день постановлення Апеляційним судом Полтавської області ухвали від 27 лютого 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження норма ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, не була визнана неконституційною.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Ухвалу суду апеляційної інстанції, про перегляд якої за виключними обставинами звернувся до апеляційного суду ОСОБА_5 , постановлено 27 лютого 2018 року. На момент її прийняття суд апеляційної інстанції застосував чинні норми КПК України. Натомість Рішення Другого сенату КСУ № 4-р (ІІ)/2020 щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 309 КПК України, яке захисник вважає виключною обставиною, ухвалено 17 червня 2020 року. Тобто, на момент ухвалення вказаного рішення Конституційним Судом України кримінально-процесуальні відносини у зазначеному провадженні вже припинилися. А це означає, що дія рішення Конституційного Суду України не може поширюватися на ці правовідносини, оскільки вони виникли і закінчилися до його ухвалення.

За таких підстав, обставини, на які посилається ОСОБА_5 , з урахуванням рішення Другого сенату Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р (ІІ)/2020, не є виключними обставинами.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_5 про перегляд за виключними обставинами ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 27 лютого 2018 року.

Керуючись ст.ст. 459, 466, 467 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Заяву ОСОБА_5 про перегляд ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 27 лютого 2018 року за виключними обставинами залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3