Справа № 496/4585/19
Провадження № 1-кс/496/906/21
У Х В А Л А

08 червня 2021 року слідчий суддя Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка Ширяївського району Одеської області, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000820 від 25.11.2019 року, за ознаками ч.4 ст. 152 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому вказує на те, що ОСОБА_5 з 2017 року по 2019 року, точного періоду часу слідством не встановлено, за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , із застосуванням фізичного насильства та погроз, щодо малолітніх ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що виражалось в утриманні рук та голів потерпілих, не зважаючи на їх категоричні відмови щодо статевих зносин та супротив, всупереч їх волі, задовольняв з ними свою статеву пристрасть, вступавши з ними в орогенітальні контакти шляхом введення свого статевого органу до ротових порожнин потерпілих, з невстановленою періодичністю, не менш два рази на тиждень. За даним фактом 25.11.2019 року слідчим СВ Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000820 за ч. 4 ст. 152 КК України. 08.06.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України. Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий ОСОБА_6 звернулася до суду з вказаним клопотанням.

08.06.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення застави.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. При цьому пояснив, що вважає підозру необґрунтованою, тому відсутні підстави для обрання запобіжного заходу. Разом з цим, пояснив, що у разі якщо суд вважає підозру обґрунтованою, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: домашній арешт за місцем мешкання, оскільки тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом. Також вказав, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, від органів досудового розслідування та/або суду переховуватись не має наміру, оскільки проживає зі співмешканкою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника. При цьому пояснив, що категорично заперечує обґрунтованість підозри, він дійсно офіційно працевлаштований, вчинене кримінальне правопорушення не скоював, потерпіла його оговорює, через образу за жорстоке виховання, також не має наміру переховуватися і буде з`являтися за першою вимогою.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Захисник та підозрюваний у судовому засіданні категорично заперечували обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколами допиту неповнолітніх ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , психологічними висновками спеціалістів, висновками судово-психіатричних ескпертів № 48 та № 49.

«Обґрунтована підозра» у вчиненні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин («Ілгар Маммадов проти Азербайджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), § 88; «Ердагоз проти Туреччини» (Erdagoz v. Turkey), § 51; «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), § 32).

Тлумачення терміну «обґрунтована» залежить від усіх обставин справи, але факти, які викликають підозру, не повинні бути ж такого рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть пред`явлення обвинувачення («Мерабішвілі проти Грузії [ВП]» (Merabishvili v. Georgia [GC]), § 184).

Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який повинна подолати підозра, щоб переконати об`єктивного спостерігача в тому, що факти, які є предметом обвинувачення, ймовірно, мали місце. Позбавлення волі повинно ґрунтуватися на достатньо об`єктивних елементах, щоб виправдати «обґрунтовану підозру» в тому, що відповідні факти дійсно мали місце. Крім того, такі факти мають обґрунтовано вважатися такими, що підпадають під диспозицію однієї зі статей Кримінального кодексу, що описують злочинну поведінку («Кавала проти Туреччини*» (Kavala v. Turkey*), § 128).

Таким чином, слідчий суддя вважає підозру на даній стадії досудового розслідування обґрунтованою.

Виходячи з того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, не працює, не одружений, утриманців не має, за місцем реєстрації не мешкає, без постійного місця проживання, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає підтвердженим ризик переховування від органу досудового розслідування.

До того ж, з протоколів допиту потерпілої ОСОБА_9 і свідка ОСОБА_8 вбачається, що після погроз та застосування фізичного насильства вони бояться за своє життя і життя та здоров`я своєї родини. Також в ході судового розгляду встановлено, що підозрюваний проживає за адресою потерпілих, оскільки іншого житла не має. Наведене свідчить про наявність ризику незаконного впливу на потерпілих (неповнолітніх дітей) та свідка ОСОБА_11 (матір дітей) (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України).

Крім того, він неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

На думку слідчого судді інші запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Натомість ризик, зазначений у клопотанні, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор у судовому засіданні не довів.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, а саме: вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому клопотання слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В ИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали - 60 днів з дня взяття під варту, а саме з 08 червня 2021 року до 06 серпня 2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1