Справа № 521/9114/20
Провадження№1-кп/521/631/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0002791 від 06.09.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Олександрівка, Южноукраїнського району, Миколаївської області, громадянин України, має середню освіту, не працюючий, не одружений, раніше неодноразово судимого: 17.07.2015 вироком Южноукраїнського міського суду за ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки; 27.10.2015 вироком Южноукраїнського міського суду за ч.ч. 2,3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 12.01.2016 за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області визнаний винним за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців.

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , обвинувачуються у тому, що він будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став, та знову обвинувачується у вчиненні злочину за наступних обставин.

Так, 16.09.2019 приблизно о 10 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись на вул. Малиновського 23, в м. Одесі, побачили секцію огорожі, що знаходилась на території Одеської СШ №64 І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області.

Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, за попередньою змовою, впевнившись, що їх дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , таємно викрали майно, яке належить Одеській СШ №64 І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області а саме: секцію огорожі вартістю 400 гривень.

Надалі, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зникли з місця вчинення злочину, тим самим завдавши Одеській СШ №64 І ступеня з поглибленим вивченням англійської мови Одеської міської ради Одеської області матеріальний збиток на загальну суму 400 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб. Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину (який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином), особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, відсутні.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого , суд враховує, що ОСОБА_6 не має постійного місця проживання, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинений нетяжкий злочин, особу винного, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючої покарання обставин, а також те, що ОСОБА_6 неодноразово притягується до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності, що свідчить проте що, певних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, суд, вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у вигляді позбавлення волі.

У зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити незмінним застосований до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, та відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення до строку покарання з дня затримання 03.10.2019 року до 08.04.2020 та з 14.11.2020 року дня набрання вироком законної сили.
Процесуальні витрати відсутні.

При вирішенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_9 суд керується вимогами ст. ст. 128, 129 КПК України, ст. 11 ЦПК України та ст. 1166 ЦК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана фізичної або юридичної особі, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її заподіяла.
Судом встановлено, що шкода завдана потерпілій ОСОБА_9 заподіяна злочинними діями саме обвинуваченого ОСОБА_6 , у зв`язку з чим позов заявлений потерпілим саме до обвинуваченого є обґрунтованим.
Обвинувачений в ході судового розгляду повністю визнав позовні вимоги потерпілої.
Заподіяння шкоди майну потерпілого також повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, дослідження яких відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним, оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичних обставин по провадженню.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як по зверненню фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі.
При цьому потерпілою ОСОБА_9 документально підтверджено заподіяння їй матеріальної шкоди, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позов потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди задовольнити у повному обсязі.
Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі строк 1 (один) років.
До набрання вироком законної сили залишити незмінним застосований до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».
Початок строку відбування ОСОБА_6 покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.
У строк відбутого покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 за період з 03.10.2019 року до 08.04.2020 та з 14.11.2020 року дня набрання вироком законної сили, зараховуючи попереднє ув`язнення відповідно до положень ч.ч. 1, 5 ст. 72 КК України із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_6 на корить потерпілої ОСОБА_9 суму завданих йому матеріальних збитків у розмірі 133, 30 гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - з дня отримання його копії.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1