Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1919/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олевську обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 12.03.2020 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.В.Гнеушево Рильського району Курської області Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта середня, не інваліда, не одруженого, не працюючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ :
06.03.2020 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , проходячи по АДРЕСА_2 , поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 , по вказаній вулиці, вирішив зайти на територію вищезазначеного домоволодіння, власником якого являється ОСОБА_5 .
Шляхом вільного доступу ОСОБА_4 зайшов на територію домоволодіння, перебуваючи на території даного домоволодіння, а саме біля будинку, ОСОБА_4 , побачив на землі автомобільний домкрат чорного кольору.
В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вищезазначеного чужого майна. В цей день та час ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими шляхом вільного доступу таємно викрав автомобільний домкрат чорного кольору, який відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи з оцінки обладнання колісного транспортного засобу № 020/041 від 16.03.2020 становить 308 гривень 97 копійок.
В подальшому ОСОБА_4 після вчинення крадіжки з викраденим майном вийшов на територію домоволодіння, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В результаті кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_5 завдано матеріального збитку на суму 308 гривень 97 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений із обмеженням прав на апеляційне оскарження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, а також запевнив, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись, а тому просив суд суворо його не карати.
Прокурор у судовому засіданні просить призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вважає, що обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини, які обтяжують покарання відсутні.

Потерпілий ОСОБА_5 просить суд суворо обвинуваченого ОСОБА_4 не карати, претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого, який не заперечував проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого, дослідженням матеріалів експертного висновку та дослідженням характеризуючих особу ОСОБА_4 матеріалів.
Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: не працюючий, не інвалід, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має,раніше не судимий, за місцем проживання характеризується негативно, на диспансерному обліку у психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.
Тому суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 185 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження інших кримінальних правопорушень.

При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Відповідно до частини 2 ст. 5 КК України в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Цивільний позов по даній справі не заявлений, арешт на майно не накладався, витрати на проведення експертиз відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.
Розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням становить 308,97 грн. , яка відшкодована у повному обсязі.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись: ст.ст. 50, 65 , 66, 67, ч.1 ст. 185 КК України ; ст.ст. 100, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: автомобільний домкрат чорного кольору залишити законному власнику ОСОБА_5 .
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1