Справа № 331/1690/21
Провадження № 1-кс/331/1261/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2021 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого Слідчого відділення Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладання арешту на майно у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000160 від 12.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
встановив:

Слідчий, за погодженням із прокурором, звернувся до Жовтневого районного суду м.Запоріжжя з клопотанням про накладання арешту на майно по вищезазначеному кримінальному провадженні.

У клопотанні органу досудового розслідування вказано, що Слідчим відділенням Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000160 від 12.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Підставою для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 м.т. НОМЕР_1 щодо шахрайських дій.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 у соціальній мережі інтернет «Instagram» перейшовши на сторінку з гіперпосиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 де було розміщено фото товару, вирішила після перегляду товару придбати костюм. В ході переписки потерпілій повідомили, що потрібно здійснити повну оплату товару, та надали номер банківської картки № НОМЕР_2 яка емітована «Альфа банк», заявник здійснив оплату за допомогою сервісу «Альфа банк» з власної банківської картки на суму 599 гривень на вказану картку.

Після двох тижнів очікування сторінку потерпілій у соціальній мережі інтернет «Instagram» заблокували, додали до чорного списку, після чого ОСОБА_6 зрозуміла, що вказана особа є шахраєм, тим самим було завдано матеріального збитку на суму 599 гривен.

В подальшому було оперативним шляхом інспектором ВПК в Запорізькій області Департаменту кіберполіції НПУ встановлено, що зняття готівки з банківської картки № НОМЕР_2 , здійснювалося за адресою м. Запоріжжя, вул. Запорізька 1Б.

Також під час відпрацювання вище зазначеної інформації було оперативним шляхом встановлено, що зазначений інтернет магазин за гіперпосиланням https://www.instagram.com/evascode.ua/ для отримання грошових коштів надає громадянам банківські картки за № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 емітовані «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_5 , а також на картку № НОМЕР_5 емітована «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_7 .

Такі випадки є не поодинокі, наприклад відділу поліції №2, надійшло звернення від ОСОБА_8 , котра мешкає у м. Херсон, про те, що 10.01.2021, що нею також інтернет магазин за гіперпосиланням https://www.instagram.com/evascode.ua/, було зроблено замовлення та відправлені кошти на кратку № НОМЕР_5 емітована у «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_7 , але за приходом поставки товару на пошту, виявила що товар відправлений не повністю, та після листування з продавцем її також було заблоковано, чим завдало збитків на суму 550 гривень.

До відділу поліції №2, надійшло звернення від ОСОБА_9 , котра мешкає у Київській області, про те, що 11.12.2021, що нею також інтернет магазин за гіперпосиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 було зроблено замовлення та відправлені кошти на кратку №5158-7456-0537-8857 на ім`я ОСОБА_5 , але з приходом поставки товару на пошту, виявила що товар замовленню не відповідає, вказаними діями було чим завдало збитків на суму 603 гривень.

26.06.2021 надійшло звернення ОСОБА_10 про те, що вона перейшла на інтернет магазин за гіперпосиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 було зроблено замовлення та відправлені кошти на кратку №5158-7456-0537-8857 на ім`я ОСОБА_5 , товар не отримала, кошти протягом пів року не отримала, таким чином, вказаними діями було завдало збитків на суму 998 гривень.

Крім того, в ході досудового розслідування надійшли звернення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , в вказаних зверненнях аналогічні вчинення злочинів та посилаються на банківську картку № НОМЕР_6 , котра належить ФОП ОСОБА_5 .

Під час досудового розслідування було отримано тимчасовий доступ до речей і документів, тобто доступ до юридичної справи банківських рахунків та карток № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 емітовані «Приватбанк», на ім`я ОСОБА_5 , а також на картку № НОМЕР_5 емітована «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_7 , № НОМЕР_2 яка емітована «Альфа банк», на ім`я ОСОБА_5 .

Згідно анкети-заявки картки № НОМЕР_2 , яка емітована «Альфа банк», на ім`я ОСОБА_5 , вказана особа являться фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до інформації Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видом діяльності є п.п. 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах (основний); 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами; 15.12 Виробництво дорожніх виробів, сумок, лимарно-сідельних виробів зі шкіри та інших матеріалів;14.39 Виробництво іншого трикотажного та в`язаного одягу;14.19 Виробництво іншого одягу й аксесуарів; 14.14 Виробництво спіднього одягу; 14.13 Виробництво іншого верхнього одягу; 14.12 Виробництво робочого одягу; 14.11 Виробництво одягу зі шкіри; 13.99 Виробництво інших текстильних виробів, н.в.і.у.

В порядку ст. 40, 93 КПК України, було отримано відповідь в Державного підприємства «Український інститут інтелектуальної власності», що станом на 16.06.2021 у Державному реєстрі свідоцтв України на торгівельні марки відсутні відомості щодо реєстрації торгівельної марки «EVA S CODE», що може свідчити про незаконну діяльність та уникнення кримінальної відповідальності ФОП ОСОБА_5 , а також уникнення цивільно-правових відносин між «виробником» та замовником.

14.07.2021 на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого р/с м. Запоріжжя ОСОБА_1 №1кс/331/1233/2021, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_14 , за фактичним місцем мешкання ОСОБА_5 , де було виявлено та вилучено комп`ютерну техніку, носії інформації, банківські картки, на яких можуть зберігатись відомості з фактом злочинних дій, а саме: ноутбук «Самсунг» с/н 2BG693FS700375K, флеш-картки 7 шт., ноутбук «Тошиба» с/нНD1179199, мобільний телефон «Айфон 11ProMax» імей: НОМЕР_7 з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_8 , банківські кратки у кількості 10 шт.

Слідчим 14.07.2021 вищевказане майно на підставі ст.ст. 98,100,110 КПК України було визнано речовим доказом.

З огляду на це, на думку суб`єкта звернення, вилучені за адресою: АДРЕСА_2 речі є тимчасово вилученим майном, подальшу долю якого слід вирішувати в порядку накладення арешту на нього як на речові докази.

В судовому засідання прокурор на задоволенні клопотання з підстав зазначених у ньому наполягає.

ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на зазначене майно. Пояснив, що за адресою: АДРЕСА_2 він фактично проживає разом із дружиною, а вилучене майно є її особистою власністю.

Слідчий суддя, з`ясувавши думку учасників процесу, вивчивши доводи клопотання і долучені до нього копії документів, дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, в провадженні слідчого відділу СВ Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за № 0000160 від 12.03.2021 року, внесенному до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, при наступних обставинах: громадянка ОСОБА_6 у соціальній мережі інтернет «Instagram» на сторінці за гіперпосиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 придбала одяг здійснюючи передплату, однак товар не був відправлений, чим завдана матеріальна шкода 599 гривень. Грошові кошти перераховувались на відповідну банківську картку, власник якої встановлені органами досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження містять відомості про аналогічні випадки із ознаками шахрайських дій з громадянами ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 протягом 2020-2021 року.

Картка на яку перераховувались грошові кошти належить ОСОБА_5 , який зареєстрований як фізична особа підприємець і здійснює підприємницьку діяльність по виготовленню одягу.

Ухвалою слідчого судді від 24 червня 2021 року наданий дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 з метою відшукання та вилучення речей і документів, а саме: комп`ютерної техніки, за допомогою якою здійснювалися шахрайські дії, електронні носії інформації, документи та чорнові записи, банківські та платіжні картки, мобільні телефони, SIM-карти операторів зв`язку, а також інші, предмети які мають безпосереднє значення для встановлення істини у кримінальному провадженні та мають безпосередня відношення до вчинення злочинів, тощо.

14.07.2021 на підставі зазначеної ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено і вилучено комп`ютерну техніку, носії інформації, банківські картки, мобільні телефони, а саме: ноутбук «Самсунг» с/н 2BG693FS700375K, флеш-картки 7 шт., ноутбук «Тошиба» с/нНD1179199, мобільний телефон «Айфон 11ProMax» імей: НОМЕР_7 з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_8 , банківські кратки у кількості 10 шт.

Слідчий звернувся до слідчого суді з клопотанням про арешт вилученого майна, в межах встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України строку, шляхом подання відповідного клопотання через канцелярію суду.
Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Постановою слідчого від 14.07.2021 року майно, на яке слідчий просить накласти арешт визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000160 від 12.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Вирішуючи клопотання про арешт майна, вилученого під час обшуку, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Доводи ОСОБА_5 про належність вилученого під час обшуку майна іншім особам нічим не підтверджені.

В ході досудового розслідування встановлено, що кримінальне правопорушення вчинення із використанням електронно-обчислювальної техніки.

Станом на час розгляду клопотання не виключається, що вилучене під час обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 12.07.2021 р. майно за адресою: АДРЕСА_2 за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 - комп`ютерна техніка, носії інформації, банківські картки, мобільні телефони, а саме: ноутбук «Самсунг» с/н 2BG693FS700375K, флеш-картки 7 шт., ноутбук «Тошиба» с/нНD1179199, мобільний телефон «Айфон 11ProMax» імей: НОМЕР_7 з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_8 , банківські кратки у кількості 10 шт., можуть містити відомості на підтвердження факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому заперечення ОСОБА_5 про безпідставність вилучення майна слідчим суддею не приймаються.

Разом з тим, за положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Подальша доля тимчасово вилученого майна вирішується у відповідності до вимог ст.169, ст.171 - 173 КПК України, а саме на нього ухвалою слідчого судді накладається арешт або воно повертається власнику.

Системний аналіз статей 170, 171 КПК України вказує на те, що арешт на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується до тимчасово вилученого майна та майна, яке виявлено слідчим або прокурором іншими заходами, ніж проведення обшуку.

Стосовно майна, яке було зазначено в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук, для виявлення якого і проводиться обшук, судовий контроль обмеження права власності на це майно здійснюється під час розгляду клопотання слідчого або прокурора на дачу дозволу на проведення обшуку.

З аналізу наведених вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене внаслідок проведення обшуку за переліком, зазначеним в ухвалі слідчого судді про дозвіл на обшук, яке визнане речовим доказом та утримується стороною обвинувачення не ґрунтується на законі, оскільки для законного утримання цього майна та обмеження прав власності не має потреби звертатись до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на це майно, доля речових доказів вирішується на підставі вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2, ч.3 ст.100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 12.07.2021 р. майно, зокрема комп`ютерна техніка, носії інформації, банківські картки, мобільні телефони, на яких можуть зберігатись відомості з фактом злочинних дій, а саме: ноутбук «Самсунг» с/н 2BG693FS700375K, флеш-картки 7 шт., ноутбук «Тошиба» с/нНD1179199, мобільний телефон «Айфон 11ProMax» імей: НОМЕР_7 з сім-карткою «Водафон» НОМЕР_8 , банківські кратки у кількості 10 шт., яке входило до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, і визнано слідчим речовим доказом у даному кримінальному провадженні № 0000160 - не потребує накладення арешту, а отже, у даному випадку, є зайвим вирішення питання про накладення арешту на майно. Зберігання речових доказів та подальша доля вирішується органом розслідування відповідно до вимог статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, клопотання слідчого про накладення арешту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 100,169-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання слідчого Слідчого відділення Відділу поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16 липня 2021 року.
Повний текст ухвали оголошений 16 липня 2021 року о 13-30 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1