Справа № 616/346/18
Провадження по справі №1-кп/635/460/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року Харківський районний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,
секретар судового засідання ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які існували на момент обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , продовжують існувати, застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам та забезпечити виконання останнім його процесуальних обов`язків.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби, з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання його батька, посилаючись на те, що під час допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідження письмових доказів у кримінальному провадженні встановлені обставини, які виключають причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, підтримав клопотання захисника про зміну запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Колегія суддів, вислухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , виходячи з наступного.
Ухвалою Великобурлуцького районного суду Харківської області від 10 січня 2018 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому запобіжний захід відносно ОСОБА_6 продовжувався, останній раз ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 січня 2021 року.
Строк тримання під вартою обвинуваченого спливає 22 березня 2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Вимогами ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.
При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу суд повинен враховувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого ця особа обвинувачується, та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від суду чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу, колегія суддів бере до уваги, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, який класифікується як особливо тяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який класифікується як тяжкий, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 10 років, враховує фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а саме: умисного заподіяння смерті іншій людині шляхом нанесення не менш ніж шести ударів в область голови, умисного знищення майна, вчиненого шляхом підпалу.
При цьому, надаючи оцінку можливості обвинуваченому переховуватися від суду, колегія суддів вважає, що саме внаслідок підвищеної суспільної небезпечності дій обвинуваченого у сукупності із тяжкістю можливого покарання та даними про особу обвинуваченого, є об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, в тому числі з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Отже, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, продовжує існувати.
Колегія суддів погоджується із доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки відповідно до обвинувального акту обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, а саме: вироком Київського районного суду м. Харкова від 17 липня 1990 року за ч.4 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України в редакції 1960 року до 5 років позбавлення волі; вироком Харківського обласного суду від 26 травня 1994 року за ч.3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 141, ст. 43 КК України в редакції 1960 року до 9 років позбавлення волі; вироком Московського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2003року за ч.3 ст. 187 КК України 7 років позбавлення волі; вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2013 року за ст. 15 ч.2, ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі, що об`єктивно свідчить про продовження існування ризику продовження ОСОБА_6 своєї злочинної діяльності та вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Водночас, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора щодо продовження існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, - незаконного впливу на свідків, оскільки на теперішній час свідки у кримінальному проваджені допитані судом.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, тяжкість покарання, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінують обвинуваченому, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинуваченого, ризик продовження або повторення протиправної поведінки, колегія суддів вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати, а їх доведеність об`єктивно вбачається із системного аналізу відомостей, що стосуються особи обвинуваченого та обставин кримінального провадження, які прокурор вважає доведеними, а отже запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даній стадії процесу в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого є недостатніми, щоб забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків.
При цьому колегія суддів не погоджується із доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою, оскільки стороною захисту не наведено жодних відомостей, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може запобігти вище вказаним ризикам та є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків.
Щодо доводів захисника про недоведеність причетності обвинуваченого до вчинення інкримінованих йому злочинів, а відтак і відсутності підстав для його тримання під вартою, то вони колегією суддів не приймаються, оскільки питання чи винен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення вирішується судом за наслідками судового розгляду при ухваленні вироку.

За вказаних обставин, колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 331 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.2 ст. 194 КК України, продовжити на шістдесят днів - до 16 травня 2021 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а обвинуваченим - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3