Справа № 182/3096/21
Провадження № 1-кс/0182/648/2021
У Х В А Л А
Іменем України

21.05.2021 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Марганець, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, є особою з інвалідністю ІІ групи загального типу, одруженого, не депутата, не адвоката, на утримані нікого не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, що має правову кваліфікацію ч.2 ст. 307 КК України, яке мотивоване наступним:

ОСОБА_5 у невстановлений слідством час, місці та за невстановлених слідством обставин з метою подальшого збуту незаконно, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований», який за допомогою медичних шприців різного об`єму розфасував для подальшого збуту, які незаконно зберігав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 до моменту вилучення працівниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Так, 20.05.2021 в ході проведення санкціонованого обшуку в період часу з 07:00 год. до 08:37 год. за місцем мешкання ОСОБА_5 , а саме за адресою АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено пластикову пляшку об`ємом 200 мл на чверть заповнену коричневою рідиною, пластикову пляшку з прозорою рідиною, електронні ваги (кишенькові) сірого кольору, п`ять медичних шприців об`ємом 20 мл, з рідиною коричневого кольору, яка згідно висновку експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/104-21/16612-НЗПРАП від 21.05.2021 року масою 13,4502г., містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,7442г.. Вилучений в ході обшуку вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «опій ацетильований», ОСОБА_5 зберігав за місцем свого мешкання з метою подальшого збуту.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 КК України - незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

-вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тим, у якому підозрюється,

тому виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. У зв`язку з чим існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_5 офіційно ніде не працював, на даний час не працює та не має законних джерел доходів. Крім того, відсутність постійного джерела доходів можуть стати причиною вчинення підозрюваним нових злочинів пов`язаних зі збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, так як це єдине джерело його заробітку.

Крім того, у ОСОБА_5 вилучено значну кількість особливо небезпечного наркотичного засобу, тобто очевидно, що він і раніше займався вказаними протиправними діями, тобто вчиняв аналогічні правопорушення.

Викладене свідчить про наявність ризику вчинення ОСОБА_5 інших злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчинення ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Ні один з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуванню від суду, так як за скоєння даного злочину в якому він підозрюється передбачається позбавлення волі строком від 6 до 10 років, у зв`язку з чим є ризик того, що останній буде намагатися уникати кримінальної відповідальності за вчинення злочину, в якому він обґрунтовано підозрюється, та буде переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком від 6 до 10 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п.5 ч.2 ст.183 КПК України, тобто передбачене законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи вищевикладене та те, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового слідства, суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим, у яких підозрюється, тому виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який забезпечить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, тяжкості покарання, отримання ОСОБА_5 незаконного прибутку від злочинної діяльності, сторона обвинувачення вважає за доцільне встановити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, просив суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його фактичного проживання, а саме АДРЕСА_2 , мотивуваши його тим, що він є інвалідом ІІ групи, має проблеми зі здоров`ям.

Захисник також заперечував проти клопотання слідчого та підтримав клопотання підозрюваного.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та захисника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи вбачається, що у провадженні слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, перебуває кримінальне провадження № 0000112, внесене до ЄРДР 25.01.2021 року за ч. 2 ст. 307 КК України

Під час досудового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст. 307 КК України, що є тяжким злочином.

21.05.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту.

Обґрунтованість підозри підтверджується показаннями свідків, речовими доказами, протоколом обшуку, висновком експертизи наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів .

За думкою суду, прокурором доведено, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, може чинити тиск на свідків.

Запобігання вказаному ризику без застосування запобіжного заходу неможливо.

Разом з тим, статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно врахувати вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі по тексту ЄСПЛ), вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання у сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, в якій він зазнає судове переслідування та міжнародними контактами, особистості обвинуваченого, його моральними переконаннями.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, справу «Харченко проти України», справу «Комарова проти України» в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, можливо, враховуючи те, що за вчинення ним., злочину, передбаченого за ч.2 ст.307 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 6 до 10 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена ч. 2 ст. 181 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , має ІІ групу інвалідності, має міцні соціальні зв`язки - проживає разом з дружиною.

Згідно матеріалів, наданих в судовому засіданні, він хворіє на діабет (інсулінозалежна форма), а також має захворювання серця.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, суд вважає за можливе обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосуванням електронних засобів контролю, який зможе запобігти зазначеним прокурором та слідчим ризикам.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на два місяці.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на ОСОБА_5 , наступні обовязки

-зявлятися до слідчого, прокурора або суду, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну місця проживання;

-утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000112

ОСОБА_5 звільнити з-під варти в залі суду.
Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 21.07.2021 року.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом пяти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1