Справа № 752/7154/19
Провадження по справі № 1-кп/752/528/21
В И Р О К
іменем України

"25" травня 2021 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі колегії суддів:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві об`єднане кримінальне провадження, данні про яке 18.08.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0117896, відносно
ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Азербайджан, азербайджанця, громадянина Республіки Азербайджан, з базовою середньою освітою (у 2000 році закінчив ЗОШ №179 м. Києва), офіційно не працюючого, у розлученні, не маючого на утриманні малолітній дітей або інших осіб, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 21.12.2009 за ч.1 ст.121, ч.2 ст. 296 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого з Житомирської ВК 31.07.2014 за відбуттям строку покарання,
обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.14 ч.1 ст.115 КК України,
за участю сторін і учасників кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
потерпілої ОСОБА_13 ,
представника потерпілої ОСОБА_14 ,

встановив:
16.08.2018 о 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час конфлікту з дружиною, що виник на ґрунті ревнощів, маючи намір на завдання тілесних ушкоджень невизначеної тяжкості, умисно наніс кухонним ножем хаотичні удари у бік ОСОБА_15 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження у виді чотирьох різаних ран: по зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині, ліктьовій поверхні лівого передпліччя в нижній третині, долонній поверхні правої кисті в проекції голівки 4-ої п`ясної кістки, в ділянці правої зовнішньої кісточки, які є легкими тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, суд визнає винуватим ОСОБА_5 в завданні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинуваченого, потерпілу, досліджені письмові докази сторони обвинувачення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого в умисному завданні потерпілій легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, є доведеною.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 частково визнав себе винуватим у пред`явленому обвинувачені у завданні тілесних ушкоджень дружині. Зазначив, що із потерпілою перебував у зареєстрованому шлюбі та іноді між ними виникали сварки. У серпні 2018 з дружиною виник конфлікт на ґрунті ревнощів, під час якого він завдавав їй удари долонями та штовхнув. Від удару вона впала та порізала руку о кахельну плитку, після чого він відвіз її до лікарні. Заперечує, що наносив удари кухонним ножем. Не зміг пояснити, чому потерпіла надає інші показання.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_13 з приводу завдання їй тілесних ушкоджень надала суду показання в яких зазначила, що на час подій перебувала з обвинуваченим у зареєстрованому шлюбі. За час їх спільного проживання ОСОБА_5 на ґрунті ревнощів неодноразово її бив, зокрема, у 2017 йому за це призначали 15 діб арешту. В решті разів - до поліції не зверталася, побоюючись чоловіка. Щодо подій злочину пояснила, що з 13.08.2018 чоловік три дні поспіль утримував її у квартирі, періодично бив, намагаючись з`ясувати з ким вона йому зраджує. Наносив удари кулаками по обличчю, палкою по тілу. Потім взяв ніж та порізав їй праву ногу та руки (зап`ясти). Вона не могла залишити квартиру, оскільки боялася чоловіка та ледве рухалася з причин нанесених їй побоїв, в неї боліло все тіло. Не кликала сусідів тому, що вони боялися її чоловіка. На третій день перебування у квартирі, чоловік вранці ударив її ножем у плече, від чого з`явилася глибока рана та пішла кров і ОСОБА_5 відвіз її до лікарні.

Під час судового розгляду потерпіла у червні 2020 подала заяву про закриття провадження у зв`язку із тим, що вона не має до свого колишнього чоловіка ніяких претензій.

Свідок ОСОБА_16 надавав суду показання з приводу можливого проживання обвинуваченого, батьком якого він є, за адресою його постійного проживання. Показань з приводу інкримінованих обвинуваченому дій, не надавав.

Так, окрім часткового визнання обвинуваченим своєї вини у спричинені потерпілій умисних тілесних ушкоджень, його вина у таких протиправних діях доводиться даними, що містяться у письмових доказах, які надавалися стороною обвинувачення, а також узгоджуються з показаннями потерпілої, зокрема в частині часу, місця, обставин та способу завдання їй тілесних ушкоджень.

Так, згідно висновку експерта №042-256-2019 від 26.06.2019 за наслідками судово-медичного обстеження та медичної документації, у ОСОБА_15 при зверненні 16.08.2018 за медичною допомогою мали місце такі тілесні ушкодження: чотири різані рани, які були розташовані по зовнішній поверхні правого плеча в верхній третині, ліктьовій поверхні лівого передпліччя в нижній третині, долонній поверхні правої кисті в проекції голівки 4-ої п`ясної кістки, в ділянці правої зовнішньої кісточки, та які, були спричинені чотирикратною травмуючою дією гострого предмету, що має ріжучі властивості (до якого відноситься клинок ножа). Такі ушкодження експертом визнані легкими тілесними ушкодженнями та такими, що спричинили короткочасний розлад здоров`я і могли утворитися 16.08.2018.

Данні слідчого експерименту, проведеного 13.09.2018, які відображені в протоколі (а.с. 145-154, т.1), також узгоджуються з показаннями потерпілої та висновками експерта в частині механізму та способу завдання тілесних ушкоджень, наявність яких доведена шляхом медичного обстеження, окрім забою м`яких тканин обличчя, яке було виключено експертом як необґрунтоване.

Під час проведення судово-медичної експертизи №36 від 12.03.2019 визначено, що ОСОБА_5 на час проведення експертизи виявляє ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використанні інших психоактивних речовин із синдромом залежності та перебуває у стані утримання, що пов`язано із умовами, які виключають можливість вживання. За своїм психічним станом ОСОБА_5 визнаний таким, що може усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, не потребує примусових заходів медичного характеру та лікування від наркотичної залежності.

Висновками первинної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №36 від 12.03.2019 та комісійної первинної стаціонарної судово-психіатричної експертизи №165 від 26.11.2019 визначено, що ОСОБА_5 на час проведення експертиз та у період інкримінованих йому дій, виявляв ознаки психічних та поведінкових розладів внаслідок поєднаного вживання наркотиків та використання інших психоактивних речовин із синдромом залежності, але міг та може усвідомлювати значення своїй дій та керуватися ними, як на момент подій, так і на час проведення експертиз. Він не потребує примусових заходів медичного характеру та лікування від наркотичної залежності.

З урахуванням вищезазначених висновків експертів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 є осудним відповідно до вимог ст. 19 КК України.

Клопотання потерпілої про закриття провадження під час судового розгляду (07.04.2021) усною ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання залишено без задоволення у зв`язку тим, що дане кримінальне провадження пов`язано з домашнім насильством, оскільки воно відбувається у формі приватного обвинувачення за завою ОСОБА_15 від 17.08.2018 на підставі якої 18.08.2018 були внесені відомості в ЄРДР за № 007896. Відповідно до вимог абз.)7 ч.1 ст. 284 КПК України такі обставини є винятком для закриття провадження з підстав відмови потерпілого від обвинувачення.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про доведеність поза розумним сумнівом винуватості ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Щодо обвинувачення ОСОБА_5 у готуванні до умисного вбивства суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 було пред`явлено обвинувачення у готуванні до умисного вбивства, а саме: умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_15 , яке відбувалося при наступних обставинах. Починаючи з грудня 2018 ОСОБА_5 неодноразово висловлював мешканцям будинку за місцем свого проживання, а також дружині про свій намір убити останню. 13.12.2018 він здійснив підшукування знарядь злочину, а саме придбав автомобільну покришку та горючу рідину, які приніс за місцем проживання де почав їх зберігати до появи за вказаною адресою дружини. Вказані дії, направлені на готування до позбавлення життя ОСОБА_15 , були помічені мешканцями будинку АДРЕСА_3 , які повідомили про це останню. Після цього ОСОБА_15 повідомила працівникам поліції про наміри чоловіка та він був затриманий на місці готування до злочину, а саме поряд із будинком за місцем проживання. Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 14 ч.1 ст.115 КПК України.

За результатами судового розгляду, під час якого було допитано обвинуваченого, потерпілу, досліджені письмові докази сторони обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що ОСОБА_5 підлягає виправданню за обвинуваченням у готуванні до умисного вбивства ОСОБА_15 у зв`язку з наступним.

ОСОБА_5 вину у пред`явленому йому обвинуваченні у готуванні до умисного вбивства дружини не визнав. Категорично заперечував, що мав намір вбивати дружину. Зазначив, що після того, як у серпні 2018 відвіз дружину до лікарні, більше її не бачив і у квартирі проживав один. Наприкінці 2018 у квартирі відбулося замикання у проводці та сталася пожежа, яка призвела до пошкодження частини квартири, зокрема у коридорі погоріли стіни. Він залишав ключі сусідці, яка і викликала пожежників. Після цього у його відсутності дружина навідувалася до квартири та бачила наслідки від пожежі, але він із нею особисто не зустрічався. Після пожежі у квартирі він постійно не проживав, лише навідувався та здійснював її провітрювання. Хотів поїхати з України до Республіки Азербайджан та збирав кошти на літак. Мав періодичні заробітки. Пояснюючи наявність у квартирі гумової покришки, пояснив, що на прохання знайомого відшукував гумові покришки, тому, коли знайшов необхідну - приніс її до квартири. Наявність у квартирі бензину пояснює тим, що мав намір чистити радіатор. Із сусідами по під`їзду конфліктів не мав. Спілкувався лише з однією сусідкою та просив її вмовити дружину повернутися до нього. Нікому не погрожував, не мав наміру нікого і нічого підривати.

Допитана в судовому засіданні потерпіла надала суду показання в яких зазначила, що після того, як 16.08.2018 їй наклали шви у лікарні, додому вона не повернулася та протягом 2 тижнів проживала у подруги. Потім перебувала вдома лише два дні, але знову пішла і проживала у родичів. Чоловік увесь цей час постійно її шукав. Вимагав від її подруги ОСОБА_17 допомогти зв`язатися із нею, говорив, що у разі невиконання його вимог, спалить їй квартиру. По телефону подруга ОСОБА_17 повідомила, що горить її квартира, про що їй повідомили сусіди. Дату дзвінка вона не пам`ятає, але ОСОБА_5 також їй відповів по телефону, що пізно та квартира вже горить. Коли вона приїхала до квартири, пожежа була погашена. У квартирі були наслідки від пожежі: обгорілі стіни, майно тощо. Її чоловік в цей час був на вулиці та з нею не розмовляв. Наступного дня вона звернулася до поліції з заявою про те, що її квартиру підпалили та разом із поліцейськими чекала на появу чоловіка. Вона є власницею квартири, але розмір збитків, завданих пожежею не встановлювала.

Після клопотання прокурора про повторний допит, потерпіла відмовилася надавати показання, скориставшись положеннями ст. 63 Конституції України. Від попередніх показань не відмовлялася.

У підтвердження обвинувачення по вищезазначеному епізоду, стороною обвинувачення були надані письмові документи, за наслідками дослідження яких суд встановив наступне.

14.12.2018 о 13 год. 35 хвилин слідчим Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_18 прийнята заява від ОСОБА_15 про те, що ОСОБА_5 постійно погрожує підпалити (підірвати) квартиру АДРЕСА_4 та погрожує вбивством (а.с. 175-176, т.1). Внесення відомостей до ЄРДР за зазначеною заявою за відбулося 14.12.2018р. о 18 год. 52 хв., яким присвоєно №011286. Дане провадження було об`єднано в одне з кримінальним провадженням №0007896 щодо спричинення тілесних ушкоджень, з присвоєнням об`єднаному провадженню №0007896.

14.12.2018 у період з 12 год. 10 хв. по 12 год. 50 хв. за згодою ОСОБА_15 проведений огляд місця подій, а саме квартири АДРЕСА_5 , яка розташована за вищезазначеною адресою, під час якого були виявлені: обгорілі вхідні металеві двері, у коридорі гумова шина, у одній із кімнат диван в обгорілому стані, велика кількість електричних приладів, мотки дротів, обгорілі стіни, на підлозі окрім інших речей та мотлоху виявлена дволітрова пляшка із рідиною, яка містить специфічний запах. У другій кімнаті обгорілі дерев`яні двері та шафа, розкиданий одяг, інструменти, різний мотлох. Пляшка із рідиною та гумова автомобіль покришка вилучені з місця подій та постановою від 29.01.2019 визнані речовими доказами (а.с. 178-185, т.1).

Фотознімки до протоколу відображають загальний стан квартири, зокрема наявність безлічі розкиданих речей, відсутність порядку, стан стіни, біля якої знаходилася автомобільна покришка, яка не містить слідів горіння та слідів кіптяви на стіні поруч із нею (а.с.185, т.1).

Висновками експерта № 11-1/526 від 17.01.2019 рідина, яка містилася у вилученій з квартири пляшці, визнана такою, що віднесена до нафтопродуктів, та є зміненим бензином.

Згідно даних рапорту, що вилучений з бази «Армор» убачається, що 13.12.2018 о 22 год. 12 хв. ОСОБА_15 повідомила службу «102» про те, що її чоловік ОСОБА_5 хоче взорвати квартиру і у нього є «коктейлі Молотова», але поліція за викликом на місце не прибула, оскільки заявниця повідомила, що звернеться до поліції для написання заяви самостійно (а.с. 182, т.1).

На наступний день 14.12.2018р. о 9 год. 29 хв. ОСОБА_15 також телефонувала до поліції та попросила направити до неї наряд поліції, оскільки її чоловік погрожує підпалити квартиру та до квартири позаносив покришки, про що також відображено у рапорті з бази «Армор» (а.с. 181, т.1).

Свідки обвинувачення не були допитані з причин не забезпечення їх явки стороною обвинувачення, зокрема у визначені судом за клопотанням сторони захисту граничні терміни забезпечення явки свідків, що тричі встановлювалися стороні обвинувачення. Дослідження доказів сторони обвинувачення, зокрема в частині допиту свідків, було судом припинено.

Аналізуючи норми ст. 14 та ст.115 КК України, суд приходить до наступного. Так, стадія готування до злочину характеризується діяльністю суб`єкта, яка полягає у створенні умов, необхідних для подальшого вчинення злочину. З обвинувального акту убачається, що 13.12.2018 ОСОБА_5 здійснив підшукування знарядь для вчинення умисного вбивства дружини, а саме придбав автомобільну покришку та горючу рідину, яки приніс за місцем проживання і зберігав до появи дружини у квартирі.

З даних вищезазначеного протоколу огляду місця подій встановлено, що у квартирі були виявлені покришка та горюча рідина. Між тим, стороною обвинувачення не були визначені дії обвинуваченого щодо способу заподіяння смерті потерпілій. Даних у підтвердження суб`єктивної сторони інкримінованих ОСОБА_5 дій, зокрема щодо змісту і спрямованості його умислу, також не було здобуто за наслідками дослідження письмових доказів, показань потерпілої і обвинуваченого тощо.

Таким чином, у процесуальних документах, наданих стороною обвинувачення, зокрема, протоколі огляду місць подій, зафіксовано лише обстановка у квартирі, наслідки горіння (що могли бути і від попередньої пожежі), наявність покришки та горючої рідини. Між тим, такі данні не можуть бути достатніми та переконливими доказами винності ОСОБА_5 у вчинені ним готування до умисного вбивства дружини, а інших доказів, тобто фактичних даних, отриманих у визначений КПК України спосіб, яки б доводили винність ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14 ч.1 ст. 115 КК України, стороною обвинувачення суду не надано.

Окрім того, суд бере до уваги показання потерпілої, яка в судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_5 у листопаді 2018 вже підпалював її квартиру. У грудні 2018 він їй особисто не говорив про те, що має намір підпалити квартиру і вбивством не погрожував, зокрема і шляхом підпалу квартири. У квартирі в листопаді-грудні 2018 року вона не проживала, а ОСОБА_5 жив там сам. Підпал квартири відбувся коли її там не було, і чоловік достовірно знав про її відсутність у квартирі. Після пожежі у коридорі квартири була виявлена автомобільна покришка, але автомобіля у них із чоловіком не було.

Такі показання потерпілої узгоджуються з даними, що містяться у базі «Армор», рапорти з якої надані стороною обвинувачення у якості письмових доказів, які містять інформацію про те, що 24.11.2018 потерпіла повідомляла про те, що ОСОБА_5 підпалив її квартиру, після чого останній був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та відповідні данні було внесено до ЄРДР за № 0010733 (а.с. 133, т.1). Між тим, результати зазначеного кримінального провадження суду не відомі, взаємозв`язок із подіями, що інкримінуються обвинуваченому та відбувалися 13 грудня 2018, судом не встановлений. Будь-яких належних доказів, яки б доводили факти пожежі у квартирі потерпілої, як 24.11.2018, так і 13.12.2018, причини їх виникнення та наслідки, суду не надані, що також унеможливлює дослідження можливих дій обвинуваченого з приводу умисного пошкодження майна потерпілої.

Наведене вище дає колегії суддів підстави прийти до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.14 ч.1 ст. 115 КК України, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_5 .

Ураховуючи, що згідно вимог ст. 63 Конституції України і ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_19 за ч.1 ст. 14 ч.1 ст. 115 КК України, відповідно до п.1) ч.1 ст. 373 КПК України.

При призначені покарання ОСОБА_5 у частині доведеного обвинувачення, а саме у завданні тілесних ушкоджень, суд ураховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу, згідно яких обвинувачений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, затримувався працівниками поліції за вчинення хуліганства, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місце колишнього проживання характеризувався незадовільно, має не зняту і не погашену судимість за тяжкий злочин, на момент затримання офіційно не працював.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом також не встановлено, оскільки під час судових дебатів прокурор наголосив, що такі обставини, на його думку, відсутні.

Враховуючи наведене у сукупності, суд приходить до висновку, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді обмеження волі, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення, перевиховання і попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів.

Ураховуючи вимоги ст.73 КК України, та беручи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 у період з 14.12.2018р. по 09.12.2019р. був попередньо ув`язнений згідно обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за можливе призначити йому покарання в роках, місяцях та днях.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід обраховувати з дня винесення вироку, зарахувавши в строк покарання, строк його попереднього ув`язнення у період з 14.12.2018 по 09.12.2019 (що складає 11 місяців 25 днів) із дотриманням вимог ч. 5 ст. 72 КК України, згідно якої, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до обмеження волі день за два.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати на залучення експерта в розмірі 1619,10 грн. (висновок №042-256-2019 від 26.02.2019р.) відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави. Витрати на залучення експерта в розмірі 1144грн. (висновок № 11-1/526 від 17.01.2019р.) у зв`язку із виправданням ОСОБА_5 по пред`явленому обвинуваченню у відповідній частині віднесенню на рахунок держави.

Керуючись ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, п.1 ч.1 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 14 ч.1 ст. 115 КК України визнати невинуватим та виправдати, оскільки не доведено, що зазначене правопорушення вчинено.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 11 місяців 10 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 25 травня 2021 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання зарахувати ОСОБА_5 строк його попереднього ув`язнення у період з 14.12.2018 по 09.12.2019 (включно), з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення на 2 дні обмеження волі.
Вважати ОСОБА_5 таким, що фактично відбув призначене судом покарання у виді 1 року 11 місяців 10 днів обмеження волі.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1619,10 грн.

Витрати на залучення експерта в розмірі 1144 грн. віднести на рахунок держави.

Речовий доказ - гумова шина, яка зберігається в камері збереження речових доказів за квитанцією № ФП-011583 від 07.02.2019, знищити.

Речовий доказ DVD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження їх права на ознайомлення із журналом судового засідання і поданням на нього письмових зауважень, а також на отримання в суді копії вироку, вручити його обвинуваченому - негайно.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
______________ _______________ _______________