Справа № 215/3740/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді- ОСОБА_1 , за участю секретаря- ОСОБА_2 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , засудженого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в режимі відео конференції з ДУ «Криворізька установа виконання покарань №3» , справу за клопотанням засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк, -

В С Т А Н О В И В:
До Тернівського районного суду м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на строкове покарання.

В обґрунтування свого клопотання засуджений ОСОБА_5 вказує, що він засуджений до довічного позбавлення волі 08.02.2007 року вироком колегії судової палати Апеляційного Суду Дніпропетровської області . Просить врахувати норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, рішення Європейського суду з прав людини, Закон України «Про міжнародні договори України» та замінити йому довічне покарання на строкове покарання.

В судовому засіданні ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив задовольнити у повному обсязі, замінивши покарання у вигляді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк, з зарахуванням відбутого строку до покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні в повному обсязі підтримала клопотання засудженого ОСОБА_5 та просила задовольнити у повному обсязі, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та норм КПК Укрїни.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого, оскільки чинним законодавством не передбачено можливості заміни невідбутої частини покарання більш м`яким для довічно засуджених.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно вироку Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року, ОСОБА_5 засуджено за ст.ст.121 ч.2, 187 ч.4, 115 ч.2 п.п.6,12,13, ст.70 ч.1 КК України до довічного позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Ухвалою Верховного Суду України від 05.06.2007 року вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року залишено без змін.

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 серпня 2017 року зараховано засудженому ОСОБА_5 в строк відбутого покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.02.2007 року, строк попереднього ув`язнення з 27.06. 2006 року по 05.06. 2007 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Так, згідно ст. 152 КВК України, підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Кримінальним кодексом України, передбачені окремі види покарань, які утворюють певну їх систему, яка закріплені у ст.51 КК України у формі встановленого законом і обов`язкового для суду вичерпного переліку видів покарань, які розташовані у певному порядку - відповідно до ступеня їх суворості. Так, статтею 51 КК України визначено серед інших видів покарань визначені два види покарання у виді позбавлення волі: позбавлення волі на певний строк та довічне позбавлення волі.

У відповідності зі ст. 64 КК України, довічне позбавлення волі є безстроковим основним видом покарання, яке встановлюється за вчинення особливо тяжких злочинів і застосовується лише у випадках, спеціально передбачених цим Кодексом, якщо суд не вважає за можливе застосовувати позбавлення волі на певний строк.

Згідно ст. 4 КВК України, підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

Виходячи із кримінального процесуального кодексу України, можливість звільнення від відбування покарання може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк. Разом з тим, законодавство України про кримінальну відповідальність передбачено механізм захисту прав осіб, які засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, шляхом помилування.

Таким чином, можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, передбачена ст. 82 КК України, та може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким до засуджених до довічного позбавлення волі законодавством України не передбачена.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 87 КК України, помилування здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи. Актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

Засудження до довічного позбавлення волі, як і до позбавлення волі на певний строк, передбачає конкретне визначення початку відбування цих покарань. Упродовж відбування довічного позбавлення волі законодавством установлені конкретні часові показники, сплив яких змінює правовий статус засудженого до цього покарання. Йдеться, зокрема, про виникнення у засудженого до довічного позбавлення волі права на подання клопотання про помилування - «після відбуття ним не менше двадцяти років призначеного покарання (частина сьома статті 151 КВК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року є міжнародним договором в розумінні пункту (а) частини першої статті першої Віденської конвенції про право міжнародних договорів.

Згідно ст.6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України суд зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК України, згідно якої, на території України порядок кримінального провадження визначається Конституцією України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, кримінальним процесуальним законом та іншими законами України.
Норми кримінального процесуального закону України зобов`язують суддю діяти виключно в межах своїх повноважень, передбачених процесуальним законом, та приймати рішення керуючись загальними приписами ст. 370 КПК України.
Оскільки ні КК України, ні КПК України не передбачено порядку та процедури розгляду суддею заяви засудженого про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк, тому суд не вправі перебирати на себе повноваження, що не властиві суду, на даний час відсутні підстави для заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк.
Лише за умови внесення змін до національного законодавства щодо можливості заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавленням волі на певний строк, вирішення таких питань можливо судом в порядку діючих статей 537, 539 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до переконання, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання у вигляді довічного позбавлення волі на більш м`яке у виді позбавлення волі на певний строк - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: