Справа № 161/4146/21
Провадження № 1-кп/161/611/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 06 квітня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000035 від 10.02.2021, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Луцьк Волинської області, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта середня спеціальна, неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2008 та 2012 років народження, не працює, несудимий,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_3 , згідно з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.11.2017 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 6000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 19 вересня 2017 року і до досягнення ОСОБА_6 повноліття.
Однак, ОСОБА_3 , достеменно знаючи про вказане рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей, будучи дієздатною та працездатною особою, маючи дохід з неофіційних джерел, проте, з доходів аліменти не сплачував, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надавав, заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.11.2017 у справі №161/14349/17 коштів (аліментів) на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) за період з 19.09.2017 по 31.12.2017 включно становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Крім того, ОСОБА_3 , достеменно знаючи про вказане рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей, будучи дієздатною та працездатною особою, маючи дохід з неофіційних джерел, проте, з доходів аліменти не сплачував, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надавав, заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо, злісно, повторно ухилився від сплати встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.11.2017 у справі №161/14349/17 коштів (аліментів) на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) за період з 01.07.2018 по 30.04.2020 включно становить 132 000 (сто тридцять дві тисячі) гривень, тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Окрім того, ОСОБА_3 , достеменно знаючи про вказане рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей, будучи дієздатною та працездатною особою, маючи дохід з неофіційних джерел, проте, з доходів аліменти не сплачував, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надавав, заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо, злісно, повторно ухилився від сплати встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.11.2017 у справі №161/14349/17 коштів (аліментів) на утримання дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) за період з 01.09.2020 по 31.01.2021 включно становить 30000 (тридцять тисяч гривень ) гривень, тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.
Таким чином, ОСОБА_3 інкримінується злісне ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.164 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що йому відомо про рішення суду, він дійсно не сплачує аліменти, при цьому частково сплачував такі кошти. Повідомив, що мав неофіційні заробітки, просив суд суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 , будучи допитаною безпосередньо в судовому засіданні підтвердила факт ухилення від сплати аліментів ОСОБА_3 , повідомила що обвинувачений не бере участі у вихованні дітей, частково сплачував аліменти, щодо міри покарання поклалася на розсуд суду.
Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 КК України.
Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, інформація про негативну характеристику відсутня, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального проступку, думку потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_3 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як ним, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.
Підстав для призначення більш суворого покарання у виді арешту чи обмеження волі суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий