Справа №538/1093/21
Провадження по справі №1-кп/538/105/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2021 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, в м. Лохвиця, Полтавської області матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000218 від 25.05.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Лохвиця, зареєстрована та фактично проживає по АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, середня спеціальна освіта, одружена, має на утриманні одну малолітню дитину, працює помічником вихователя в Лохвицькій ДНЗ №1 «Теремок», раніше не судима;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 25.12.2021 близько 16 год. 10 хв., керуючи мопедом марки «HONDA реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Героїв України в м. Лохвиця, Миргородського району, Полтавської області, діючи з необережність, невірно вибрала швидкість руху мопеду марки ««HONDA реєстраційний номер НОМЕР_1 , не врахувала дорожню обстановку, втратила при цьому змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась через проїзну частину вказаної вулиці по нерегульованому пішохідному переході. В результаті даної дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого скалкового перелому кісток правої гомілки на рівні середньої третини та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Згідно висновку інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/117-21/7359-ІТ від 23.06.2021 року в діях водіях мопеда марки « HONDA» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідність вимогам п.18.11 Правил Дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної події.

В умовах даної події, водій мопеда марки «HONDA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , мала технічну можливість уникнути наїзд на пішохода ОСОБА_5 шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала повністю та погодилася із обставинами, що вказані в обвинувальному акті.

Потерпіла ОСОБА_5 , в судове засідання з`явилась в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Просила суд обвинувачену суворо не карати, та зазначила, що матеріальних претензій до ОСОБА_4 не має.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою ОСОБА_4 суті пред`явленого обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ч. 3 ст. 349 КПК України, за їх згодою визнав недоцільним дослідження доказів фактичних обставин справи, та обмежився допитом обвинуваченої, та вивченням матеріалів, щодо речових доказів та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої, так як показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників кримінального провадження не оспорюються. Одночасно учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження в межах пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, суд дійшов висновку про доведеність вини останньої у вчиненні кримінального правопорушення, та кваліфікує дії ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України обвинувачена скоїла нетяжкий злочин.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, та ураховує те, що покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (не свавільним) та пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

У п. 3 постанови Пленуму Верховного суду Українивід 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо. При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при призначені покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчиненого злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стані правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

При призначенні покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вину визнала повністю, щиро кається в скоєному.

Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона має середню-спеціальну освіту, не одружена, має на утриманні одну малолітню дитину, працює помічником вихователя в Лохвицькій ДНЗ №1 «Теремок», раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем роботи характеризується як добросовісний, дисциплінований працівник, за місцем проживання характеризується як привітна не конфліктна особа.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття у скоєному злочині, активне сприяння його розкриттю.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , є вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Згідно досудової доповіді органу з питань пробації ризики вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як середні. На думку органу пробації виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність тяжких наслідків, той факт, що матеріальна шкода відшкодована, пом`якшуючи покарання обставини, у сукупності із даними, що характеризують ОСОБА_4 , її відношення до скоєного злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілої, та вважає необхідним призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності- призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Зважаючи на усю сукупність вказаних вище обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, того факту, що злочин, у вчиненні якого вона обвинувачуються, відноситься до категорії нетяжких, ставлення обвинуваченої до вчиненого нею діяння, також в повній мірі усвідомила протиправність своїх дій, а також його наслідки, щирого каяття, а також враховуючи позицію сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у виді шести місяців виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку в дохід держави десяти відсотків, з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Суд не вбачає підстав до застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 ст.ст. 69, 69- 1 КК України.

Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити до ст. 100 КПК України.

На підставі ст.ст. 118, 122, 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 1372,96 грн., що підтверджується довідкою.

Питання щодо скасування арешту майна, суд приймає на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, відповідно до якої, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

З урахуванням наведеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді шести місяців виправних робіт з відрахуванням із суми заробітку в дохід держави десяти відсотків, з позбавленням права керувати транспортними засобами на один рік.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судові витрати за проведення судових експертиз в Полтавському НДЕКЦ МВС України у розмірі 1372 грн 96 коп.(одна тисяча триста сімдесят дві грн 96 коп.).

Речові докази, що знаходиться на території відділення поліції № 2 Миргородського районного відділу поліції ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Лохвиця, вул. Гоголя, буд. 19- мопед марки «HONDA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, що належить ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 , виданого 18.03.2017 року- повернути власнику а саме ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після набрання вироком законної сили скасувати арешт мопеда марки «HONDA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, який був накладений ухвалою слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 28.05.2021 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на стадії досудового розслідування не обирався. Підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченій роз`яснити право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1