УХВАЛА
Іменем України

18.03.2021 Справа №607/4812/21 Провадження № 1-кс/607/1636/2021

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 16.03.2021 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макіївка Донецької області, громадянки України, з повною середньою освітою, розлученої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час без встановленого місця проживання, непрацюючої, раніше судимої, востаннє 09.12.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за ч. 2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 місяців,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

УСТАНОВИВ:

18.03.2021 заступник начальника СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що відділенням поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 16.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16.03.2021 приблизно о 13 год. 10 хв. у ОСОБА_4 , яка раніше вчиняла злочини проти власності та перебувала у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, 16.03.2021 приблизно о 13 год. 10 хв. ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи і бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою особистого збагачення, перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_7 , зайшла у спальню кімнату будинку та, наблизившись до потерпілої ОСОБА_8 , нанесла останній три удари кулаком правої руки в ділянку лоба та два удари кулаком лівої руки в ділянку лоба, при цьому висловлюючи вимогу на заволодіння коштами. Захищаючись, потерпіла прикривала голову руками та неодноразово просила ОСОБА_4 припинити вказані дії, на що ОСОБА_4 не реагувала та продовжувала свої протиправні дії. Тоді ОСОБА_7 вийняла зі схованки гаманець, в якому знаходились кошти у сумі 3000 грн, яким ОСОБА_4 відкрито заволоділа. Продовжуючи свої злочинні дії та діючи з єдиним умислом, ОСОБА_4 відкрито викрала із серванту шуруповерт марки «MODECO Expert» вартістю 3000 грн, чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6000 грн. Після чого з викраденим майном ОСОБА_4 з місця злочину втекла.

Слідчий зазначає, що у кримінальному провадженні № 0000064 від 16.03.2021 наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий доводить наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення.

За таких підстав слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці без визначення застави.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з викладених у ньому підстав та просив клопотання задовольнити. Додатково зазначив, що на даний час у підозрюваної немає місця постійного проживання на території, де здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання та просив застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання. Вважає, що зазначені прокурором ризики кримінального провадження є недоведеними. Також вказав, що під час затримання до підозрюваної було застосовано фізичне насильство зі сторони працівників правоохоронних органів, внаслідок чого у ОСОБА_4 зламана нога.

У судовому засіданні підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію свого захисника та просила не застосовувати до неї запобіжний захід у виді тримання під вартою. Додатково зазначила, що донедавна проживала за адресою: АДРЕСА_3 . Однак зараз винаймає інше житло, адресу якого не знає. Також вказала, що не працює та перебуває на утриманні у свого співмешканця, а її неповнолітній син проживає окремо з бабусею та вона іноді їх навідує.

Також підозрювана ОСОБА_4 заявила про застосування до неї фізичного насильства під час затримання за таких обставин. Так, 16.03.2021 ОСОБА_4 перебувала біля залізничного вокзалу у м. Тернополі разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_10 . Підозрювана зазначила, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння. В цей час до них під`їхали працівники поліції, які сказали, щоб ОСОБА_4 та ОСОБА_10 проїхали з ними у відділення поліції. Про причини такої необхідності працівники поліції не повідомили, а також ОСОБА_4 вони не представились. До якого саме відділення поліції підозрювану та її співмешканця відвезли, ОСОБА_4 також невідомо. У відділенні поліції між підозрюваною та одним з працівників поліції виникла суперечка, внаслідок якої останній завдав удар ногою по нозі підозрюваної. ОСОБА_4 одразу відчула сильний біль, про що повідомила працівників поліції. Тоді її відвели в інший кабінет, де перебувала заступник начальника СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 . Підозрювана знову повідомила про біль в нозі, однак її заява була проігнорована. Після вчинення усіх необхідних процесуальних дій ОСОБА_4 відвезли до ІТТ в м. Теребовля. Також підозрювана проходила того дня медичний огляд і заявляла лікарю про біль в нозі. Медичний працівник зазначила працівникам правоохоронних органів про необхідність додаткового огляду та здійснення медичних процедур, однак останні сказали, що цього робити не треба. Лише наступного дня в ІТТ ОСОБА_4 була надана необхідна медична допомога та на пошкоджену ногу була накладена гіпсова пов`язка. Також 17.03.2021 в ІТТ був присутній прокурор, прізвище якого підозрювана не пам`ятає, і якому вона повідомляла про вказані обставини та який прийняв від неї письмову заяву.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання, додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: 1). переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2). знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3). незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4). перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; 5). вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Так, відділенням поліції № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 16.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

16.03.2021 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17.03.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Про обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_4 , та її можливу причетність до вчиненого кримінального правопорушення свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.03.2021, відповідно до якого ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_4 відкрито викрала належне потерпілій майно; протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 16.03.2021, в якому зафіксовані показання останньої щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі і щодо нанесення ОСОБА_4 їй ударів кулаками по голові під час вимагання грошей; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 16.03.2021, який показав, що працює водієм таксі і 16.03.2021 возив декількох осіб, в тому числі і жінку, яка була нетверезою, до будинку на АДРЕСА_2 . При цьому ця жінка заходила до даного будинку, а потім вибігла з нього і за нею бігла старша жінка та щось кричала. Також ці особи забули в машині таксі шуруповерт; протоколом огляду предмета від 17.03.2021; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.03.2021, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 серед чотирьох осіб, зображених на фотознімках, впізнав ОСОБА_4 як особу, яку він 16.03.2021 возив до будинку на АДРЕСА_2 .

Отже, з урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні дані слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри та можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

При цьому слідчий суддя відхиляє посилання сторони захисту щодо того, що таке кримінальне правопорушення не є насильницьким, так як не підтверджується висновком судової медичної експертизи про спричинення потерпілій тілесних ушкоджень. Так, насильницькі дії підозрюваної під час заволодіння належним потерпілій майном на даному етапі досудового розслідування підтверджуються показаннями потерпілої, яка вказала, що ОСОБА_4 била її кулаками по голові.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, та позицію сторони захисту щодо їх недоведеності, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. А як зазначено в п. 111-112 рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії», обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, в обґрунтування застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор зазначив, що існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що остання підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене безальтернативне покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Також підозрювана не має постійного місця роботи та на даний час не має встановленого місця проживання, її соціальні зв`язки є слабкими. Вказане дає підстави вважати, що підозрювана з метою уникнення покарання за вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Відтак слідчий суддя вважає, що даний ризик є досить вірогідним та доведеним стороною обвинувачення.

Щодо ризику впливати на потерпілу та свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання потерпілої і свідків, які будуть надані останніми безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни потерпілою та свідками своїх показань на користь підозрюваної або відмови від дачі показань остання може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. При цьому, враховуючи, що підозрювана знайома з потерпілою та свідками, ймовірність цього впливу є досить високою.

Також прокурором доведено, що підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення. Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів проти власності. Вказане свідчить про підвищену суспільну небезпеку підозрюваної, її схильність до вчинення протиправних діянь та, враховуючи відсутність в останньої постійного доходу, можливість вчинити нове кримінальне правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя вважає, що посилання прокурора на ризик, що підозрювана може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неконкретизованим та формальним, так як прокурором не зазначено, які саме дії може вчиняти підозрювана для такого перешкоджання та не надано доказів на їх підтвердження.

Відтак слідчий суддя доходить висновку, що прокурором доведено, а стороною захисту не спростовано, що у даному кримінальному провадженні з метою виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є необхідним застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Також слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор в повному обсязі довів, що обмеження права підозрюваної на свободу є виправданим. З урахуванням викладеного слідчий суддя доходить висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як тримання підозрюваної ОСОБА_4 під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжкого кримінального правопорушення.

При прийнятті рішення слідчий суддя також враховує, що відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

За встановлених обставин слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та доведеним прокурором у судовому засіданні, а застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме її особі, обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує втручання у право підозрюваної на особисту свободу та недоторканість.

Крім того, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, ніж тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України. Доводи сторони захисту щодо відсутності заявлених ризиків, слідчий суддя вважає безпідставними, недоведеними у судовому засіданні та такими, які є частиною єдиної лінії захисту підозрюваної у цьому кримінальному провадженні.

При цьому слідчий суддя також враховує обставини, визначені ст. 178 КПК України, і відповідно до наданих доказів приймає до уваги відсутність у підозрюваної постійного місця роботи, її соціальні зв`язки, які не є міцними, негативну характеристику з місця відбування попереднього покарання, відсутність доказів про негативний стан здоров`я підозрюваної, який би унеможливлював її перебування в умовах СІЗО, та доходить висновку, що обраний запобіжний захід є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження.

Крім того, згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вчинене із застосуванням до потерпілої насильства, а саме шляхом нанесення їй кулаками ударів по голові, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваній альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави.

При цьому слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Також ч. 6, 7 ст. 206 КПК України визначають, що якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі.

Враховуючи, що під час судового засідання підозрювана ОСОБА_4 заявила про застосування до неї фізичного насильства зі сторони працівників правоохоронних органів, слідчий суддя вважає за необхідне зафіксувати таку заяву, зобов`язати слідчого забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваної, а також доручити керівнику Тернопільської обласної прокуратури провести дослідження фактів, викладених підозрюваною ОСОБА_4 у судовому засіданні, щодо застосування до неї такого фізичного насильства.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 206, 369-372, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000064 від 16.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів.

Встановити строк дії ухвали до 15.05.2021.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваній ОСОБА_4 .

Зобов`язати заступника начальника СВ ВП № 1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Доручити керівнику Тернопільської обласної прокуратури провести дослідження фактів, викладених підозрюваною ОСОБА_4 у судовому засіданні 18.03.2021, щодо застосування до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичного насильства та спричинення їй тілесних ушкоджень з боку працівників правоохоронних органів під час її затримання 16.03.2021.

Копію ухвали направити до Тернопільської обласної прокуратури для виконання в частині проведення дослідження фактів, викладених в усній заяві ОСОБА_4 .

Про результати перевірки повідомити слідчого суддю Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1