Справа № 694/960/21
Провадження № 1-кс/690/59/21
УХВАЛА
про накладення арешту
04 червня 2021 року м. Ватутіне

Слідчий суддя Ватутінського міського суду Черкаської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області клопотання про накладення арешту в кримінальному провадженні № 0000001, розпочатому 12.04.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Ватутінського міського суду Черкаської області із Черкаського апеляційного суду, у порядку ст. 34 КПК України, надійшло клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000001, про накладення арешту на речі та грошові кошти, які вилучено 20.05.2021 року в ОСОБА_4 під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме: предмет, ззовні схожий на боєприпас; 10 (десять) ключів від замків; 2 (дві) квитанції; грошові кошти в розмірі 1 515 грн, а саме: 1 (одну) купюру номіналом 5 (п`ять) гривень, яка має наступні серію та номер: ПД9793219; 1 (одну) купюру номіналом 10 (десять) гривень, яка має наступні серію та номер: ЦБ9578244; 5 (п`ять) купюр номіналом 200 (двісті) гривень, яка мають наступні серію та номер: СА1718932, СЗ4249696, УФ1947983, УР0756664, ПВ9390031; 1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, яка має наступні серію та номер: ЛЗ0175261.
Вказане клопотання мотивоване тим, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000001 встановлено, що у період часу із 10.03.2021 року по 20.05.2021 року ОСОБА_4 за попередньою змовою із невстановленими досудовим слідством особами, переслідуючи корисливу мету, та будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом на отримання грошових коштів за допомогою погроз застосування насильства до потерпілого ОСОБА_5 та його близьких родичів висловили вимогу передачі їм грошових коштів еквівалентну 2 500 доларів США за повернення вигаданого боргового зобов`язання. 20.05.2021 року близько 12 год. 40 хв. ОСОБА_4 , приїхавши на автомобілі «Lexus» моделі «SG 300», д.н.з. НОМЕР_1 , на автомобільній парковці за адресою: пров. Віктора Погорілого, 1, м. Звенигородка Черкаської області, через посередника отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 49 500 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот) грн., тим самим останній заволодів майном потерпілого на зазначену суму.
Накладення арешту на речі та грошові кошти, вилучені в ОСОБА_4 , в ході його затримання в порядку ст. 208 КПК України, потрібно з метою забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання з підстав, наведених у ньому. Додатково вказав, що речі та грошові кошти, виявлені та вилучені в ОСОБА_4 , під час його затримання в порядку ст. 208 КПК України, та якому 21.05.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, мають важливе значення щодо обставин, які підлягають встановленню та доказуванню в ході досудового розслідування даного кримінального провадження. Також пояснив, що відсутня потреба накладати арешт на 2 квитанції, які вилучено в ОСОБА_4 , оскільки вони не мають відношення до даного кримінального провадження, та засвідчують факт оплати комунальних послуг.
У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області перебувають об`єднані матеріали кримінального провадження № 0000001, розпочатого 12.04.2021 року, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 189 КК України.
Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 20.05.2021 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за адресою: АДРЕСА_1 , та вилучено в нього грошові кошти в розмірі 1515 грн., 2 квитанції; предмет, ззовні схожий на боєприпас; 10 ключів від вхідних дверей.
Постановою прокурора від 20.05.2021 року вилучені під час затримання ОСОБА_4 речі та грошові кошти визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000001.
ОСОБА_4 21.05.2021 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
Заслухавши доводи прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000001, вважаю, що наявні підстави для часткового задоволення даного клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до змісту ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Задовольняючи частково вказане клопотання слідчий суддя враховує те, що грошові кошти в розмірі 1515 грн., 10 ключів від замків вхідних дверей, а також предмет, ззовні схожий на боєприпас, які вилучено 20.05.2021 року під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, є речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000001, тож накладення на них арешту, який є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, забезпечить їх збереження до завершення досудового розслідування, що сприятиме його повноті, всебічності та об`єктивності.

Водночас підстави для накладення арешту на 2 квитанції, які також вилучено 20.05.2021 року під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, оскільки вони засвідчують факт оплати комунальних послуг, та не мають доказового значення в кримінальному провадженні № 0000001.
Відповідно до ч. 4 ст. 173 ЦПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на вказане, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на грошові кошти в розмірі 1515 грн., 10 ключів від замків вхідних дверей, а також предмет, ззовні схожий на боєприпас, які вилучено 20.05.2021 року під час затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, відповідає вимогам розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131-132, 170-171, 309 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене 20.05.2021 року під час затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України, а саме:
-предмет, ззовні схожий на боєприпас;
-10 (десять) ключів від замків;
-грошові кошти, а саме:
?1 (одну) купюру номіналом 5 (п`ять) гривень, яка має наступні серію та номер: ПД9793219;
?1 (одну) купюру номіналом 10 (десять) гривень, яка має наступні серію та номер: ЦБ9578244;
?5 (п`ять) купюр номіналом 200 (двісті) гривень, яка мають наступні серію та номер: СА 1718932, СЗ4249696, УФ1947983, УР 0756664, ПВ 9390031;
?1 (одну) купюру номіналом 500 (п`ятсот) гривень, яка має наступні серію та номер: ЛЗ0175261.
Виконання ухвали доручити прокурору Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_3 .
Копію ухвали вручити прокурору та надіслати до СВ Звенигородського РВП ГУ НП в Черкаській області.
Копію ухвали надіслати ОСОБА_4 , в якого під час затримання вилучено грошові кошти та майно, на які накладено арешт.
Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено о 12 год. 20 хв. 08.06.2021 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1