ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 654/4191/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/305/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2021 року м Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченої: ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні апеляційну скаргу прокурора Новокаховської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03.02.2021 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0001045 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України, -
в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Гола Пристань Херсонської області, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимої повернуто прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків. В обґрунтування цього рішення суд послався на те, що у порушення вимог ст. 384 КПК України, під час досудового розслідування прокурор не роз`яснив обвинуваченій можливості та особливостей розгляду кримінального провадження стосовно неї судом присяжних і не долучив відповідного письмового роз`яснення до обвинувального акта й реєстру матеріалів досудового розслідування.
В апеляційній скарзі прокурор у провадженні просить скасувати ухвалу як незаконну, постановлену з істотним порушенням вимог КПК. Зазначає, що під час підготовчого судового засідання суд першої інстанції не мав перешкод роз`яснити ОСОБА_7 право на розгляд кримінального провадження судом присяжних, не повертаючи обвинувальний акт прокурору. Крім того, ОСОБА_7 інкримінується вчинення замаху на злочин, передбачений п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, що унеможливлює призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, тому застосування процедури розгляду провадження судом присяжних в даному випадку застосуванню не підлягає. Просить призначити новий розгляд кримінального провадження в Цюрупинському районному суді Херсонської області.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, позицію прокурора на підтримання апеляційної скарги, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , які поклались на розсуд суду, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Статтею 7 КПК передбачено, що кримінальне провадження за формою та змістом має відповідати його загальним засадам, у тому числі такій, як забезпечення права на захист, що належить до загальновизнаних принципів міжнародного права й розглядається як необхідна умова забезпечення права на справедливий судовий розгляд.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним та безстороннім судом, який визначено законом і який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи кримінального обвинувачення. Зазначену норму імплементовано в національне законодавство України, вона міститься у ст. 21 КПК.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних.
Тобто, за наявності відповідного клопотання обвинуваченого розгляд справ про особливо тяжкі злочини, за вчинення яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, віднесено до компетенції суду присяжних. У зв`язку з цим кримінальне провадження судом присяжних здійснюється відповідно до загальних правил, що передбачено КПК стосовно порядку судового провадження у суді першої інстанції, з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 30 КПК.
Однією з таких особливостей, що притаманні цій процесуальній формі здійснення кримінального провадження, є порядок роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних.
У ст. 384 КПК визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.
Таким чином, як слідує з положень ст. 384 КПК, таке роз`яснення необхідно зробити двічі: прокурором наприкінці досудового розслідування, а також судом.
Так, відповідно до обвинувального акта ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якої передбачає покарання, зокрема у виді довічного позбавлення волі.
Проте, передані на розгляд суду матеріали кримінального провадження не містять письмового роз`яснення прокурора обвинуваченій про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних.
Верховний Суд України, переглядаючи в порядку, передбаченому п. 1 частини першої ст. 445 Кримінального процесуального кодексу України з питань неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм, визначених статтею 384 названого Кодексу (постанова від 25 червня 2015 року по справі № 5-111кс15) зазначив, що право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист.
Порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом.
Прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.
Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.
Таким чином, невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України є істотним порушенням вимог КПК та в силу вимог п.3 ч.3 ст. 314 КПК України є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Отже, розгляд кримінального провадження, за відсутності відомостей про отримання обвинуваченими письмового роз`яснення прокурора про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних порушує гарантовані законом їм процесуальні права, в тому числі і право на захист.
При цьому, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, колегія суддів звертає увагу на те, що судовий розгляд справи призначається саме на підставі обвинувального акту, складеного у відповідності із законом, і суд не може усувати недоліки, які допущені на стадії досудового розслідування кримінального провадження, оскільки на судову гілку влади покладена функція щодо здійснення правосуддя, а не виконання обов`язків покладених на сторону публічного обвинувачення.
Що стосується твердження прокурора щодо пред`явленого звинувачення за замах на вбивство за обтяжуючих обставин та неможливості призначення покарання у виді довічного позбавлення волі, то, виходячи з системно-структурного аналізу вищезазначених норм закону та зважаючи на те, що в санкції ч.2 ст. 115 КК йдеться про злочин, за вчинення якого передбачено довічне позбавлення волі, а не про застосування такого покарання судом при призначенні покарання, наведене дає підстави для висновку, що право на суд присяжних зберігається в обвинуваченого у вчиненні цього злочину незалежно від стадії вчинення злочину (стадії, на якій цей злочин було припинено), а тому ОСОБА_7 є суб`єктом процесуального права заявляти клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно неї судом присяжних.
Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності ухвали суду про повернення обвинувального акта, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Будь-яких доводів на спростування вищевказаних висновків суду першої інстанції не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення без зміни.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 03.02.2021 року про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0001045 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.6 ч. 2 ст. 115 КК України- залишити без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: три підписи