Справа № 642/1299/21
Провадження № 1-кп/642/452/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 квітня 2021 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілої- ОСОБА_4 ,
представника потерпілої - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лугівка Великописарівського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:
22.01.2021 близько 19:45 год. ОСОБА_6 прибув за адресою: АДРЕСА_3 , в якому зареєстрована та мешкає ОСОБА_4 , з метою оренди однієї з кімнат вказаного будинку, заздалегідь домовившись про зустріч з останньою. По прибуттю за вказаною адресою ОСОБА_6 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_4 та повідомив, що він на місці та чекає біля хвіртки. ОСОБА_4 вийшла на подвір`я власного будинку, відкрила хвіртку, впустила ОСОБА_6 на подвір`я будинку АДРЕСА_3 і почала закривати хвіртку. В цей час ОСОБА_6 помітив, що у ОСОБА_4 на шиї ланцюжок із золота, і у нього виник злочинний умисел на здійснення нападу, спрямованого на заволодіння вказаним ланцюжком, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_4 .
ОСОБА_6 , діючи умисно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, підійшов до ОСОБА_4 збоку та наніс їй удар кулаком правої руки в область лівого ока, в результаті чого остання втратила свідомість та впала на землю.
ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, розуміючи, що ОСОБА_4 втратила свідомість та не в змозі чинити опір, зняв з шиї останньої ланцюжок, виконаний зі сплаву золота 583 проби, вагою 46,6 г, вартістю 45 229 грн.
Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду.
В результаті дій ОСОБА_6 . ОСОБА_4 спричинено наступні тілесні ушкодження: синці на голові та обличчі. За ступенем тяжкості синці відносяться до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.2. «Б», 2.3.5. Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.
Обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе в судовому засіданні визнав повністю, фактичних обставин справи не оспорював та пояснив, що 22 січня 2021 року домовився по телефону з потерпілою про оренду житла. Він прийшов у обумовлений час за місцем її проживання по АДРЕСА_3 , зателефонував, що він на місті. Потерпіла ОСОБА_8 вийшла з будинку, відкрила хвіртку, впустивши його на подвір`я, та хотіла зачинити хвіртку. В цей час він помітив у неї на шиї золотий ланцюжок, та вирішив їм заволодіти. Він наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_8 , від чого вона впала, а він зняв з її шиї ланцюжок та залишив місце події. У скоєному щиро покаявся, попросив у потерпілої вибачення.

Потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 2 273 грн. 24 коп. витрат на лікування, та у відшкодування моральної шкоди 35 000 грн. Потерпіла та її представник в судовому засіданні не заперечували проти стягнення у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн., підтримали позов про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі. Представник потерпілої просив призначити покарання на строк не менше 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого, цивільного позивача та його представника, та дослідженням даних щодо цивільного позову та про особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає; а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він на обліку у нарколога та психіатра не перебуває. Раніше в силу ст. 89 КК України не судимий. Одружений, має малолітнього сина, 2012 року народження. Не працює.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, відшкодування матеріальної шкоди шляхом вилучення в натурі майна ланцюжка, та повернення потерпілій.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, відсутні.

Суд керується положеннями ч.ч.2,3 ст. 50 КК України , відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, наведені обставини, наслідки злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, думку потерпілої, та приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 неможливо без ізоляції від суспільства, та він повинен реально відбувати покарання у виді позбавлення волі, згідно з санкцією ч.1 ст. 187 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 матеріальної шкоди у розмірі 2 273 грн. 24 коп. - витрат на лікування, та у відшкодування моральної шкоди 35 000 грн. В обґрунтування моральної шкоди послалась на те, що зазнала моральних страждань, фізичного болю, нервового стресу внаслідок заподіяння їй тілесних ушкоджень та заволодіння її майном, проходила лікування.

Відповідно до ст. ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На підтвердження витрат на лікування потерпіла ОСОБА_4 послалась на консультативний висновок лікаря-спеціаліста № 10/103 від 23.01.2021 року, та чеки про придбання ліків на суму 2 273 грн. 24 коп.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав позов про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, однак просив зменшити суму відшкодування моральної шкоди до 20 000 грн.

Визнання обвинуваченим позову в частині відшкодування матеріальної шкоди не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. За таких обставин позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3,4 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, суд враховує практику Європейського Суду, зокрема рішення від 28.05.1985 року Серія А &96 справа Abdulaziz,Cabales and Balkandali v. United Kingdom, де враховано, що деякі форми моральної шкоди, зокрема емоційні страждання, за своєю природою не завжди можуть бути доведені чимось конкретним.

Судом встановлено, що протиправними діями ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_4 заподіяна моральна шкода, оскільки остання втрачала свідомість, через заподіяння тілесних ушкоджень та незаконне заволодіння її майном зазнала переляку, нервового стресу, фізичного болю, душевних страждань, була вимушена звертатись до правоохоронних органів, проходити лікування, чим був порушений звичайний уклад її життя, тому суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого їй завдана моральна шкода, розмір якої судом визначений у сумі 20 000 грн.
Доказів заподіяння моральної шкоди потерпілій у більшому розмірі суду не надано.
Суд вважає, що саме такий розмір грошового відшкодування разом із винесенням обвинуваченому обвинувального вироку та призначенням останньому покарання за вчинене кримінальне правопорушення буде відповідати обсягу моральних страждань потерпілої, а також вимогам розумності і справедливості.
Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи НДЕКЦ МВС України в Харківській області № СЕ-19/121-21/1758-ТР в сумі 2 288 грн. 30 коп. та судової товарознавчої експертизи (№ СЕ-19/121-21/2209-ТВ) в сумі 490 грн. 35 коп., а всього в сумі 2 337 грн.65 коп. слід стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 25 січня 2021 року, слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з дня затримання - 23 січня 2021 року, зарахувавши у строк відбуття покарання його попереднє ув`язнення.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 у відшкодування матеріальної шкоди 2 273 грн. 24 коп. , у відшкодування моральної шкоди 20 000 грн., а всього 22 273 грн. 24 коп. В інший частині цивільного позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2 337 грн.65 коп.
Арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 25 січня 2021 року, скасувати.

Речові докази: ланцюжок зі сплаву золота, переданий потерпілій ОСОБА_4 на зберігання, залишити у її розпорядженні; мобільний телефон «Honor 9 Lite», чорного кольору, модель «LLD-L31», imei: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , у силіконовому чохлі чорного кольору з візерунком, з картою мобільного оператора «ВФ Україна», мобільний номер НОМЕР_3 , переданий за квитанцію № 2902 від 09.02.2021 на зберігання до камери схову речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області; пакет ТМ «АТБ-Маркет», в якому знаходиться 2 упаковки хліба «Салтівський», вагою 500 г кожний; 2 упаковки солі кухонної кам`яної по 1 кг кожна; упаковка крупи «пшенична» «Полтавська» вагою 1 кг; упаковка крупи кукурудзяної шліфованої 1 кг; 2 пляшки води «Aqua Naturale» сильногазованої, об`ємом 1,5 л кожна, банку з-під напою «Revo», передану на зберігання за квитанцією № 2894 від 02.02.2021 до камери схову речових доказів Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області повернути власнику.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - з дня отримання копії вироку, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1