Справа № 487/896/19
Провадження № 1-кп/487/141/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2021 року Заводський районний суд м.Миколаєва у складі колегії суддів: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження №0004794 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Республіки Молдова м.Котовськ, молдованки, громадянки України, маючої середню освіту, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 115 КК України

за участю сторін кримінального правопорушення:
зі сторони обвинувачення - прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_10 ,
зі сторони захисту - обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним:
09.12.2018 року, близько 11.45 год., в квартирі АДРЕСА_3 , між ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , які винаймали вказане житло як співмешканці, на грунті раптово виниклих неприязливих стосунків, виник словесний конфлікт.
В ході раптово виниклої сварки у ОСОБА_5 виник злочинний, протиправний умисел направлений на вбивство, тобто, умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 .
Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 , ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, маючи можливість передбачити його суспільно-небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, тримаючи у правій руці кравецькі ножиці, нанесла ними один удар ОСОБА_12 в надключичну область зліва, внаслідок чого спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді колото різаного поранення надключичної області зліва з ушкодженням дуги аорти та лівої яремної вени, яка ускладнилась внутрішньою плевральною та зовнішньою кровотечею і геморагічним шоком, в результаті чого ОСОБА_12 помер.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

Допитана в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_5 свою провину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала частково, не оспорюючи фактичні обставини та наслідки що наступили, категорично не погоджуючись з кваліфікацією її дій стверджувала, що не мала умислу на вбивство потерпілого. На її думку смерть ОСОБА_13 настала в наслідок її необережних дій. Зазначила, що щиро шкодує про вчинене.
По суті пред`явленого обвинувачення показала наступне, що з 2017 року проживали разом з ОСОБА_13 та планували подальше сумісне проживання.
08.12.2018 року у вечірній час, повертаючись до дому, між ними виник конфлікт. Вдома ОСОБА_14 продовжував провокувати скандал, однак вона лягла спати. Прокинувшись 09.12.2018 року, приблизно о 10 ранку їй зателефонувала дружина брата померлого - ОСОБА_15 , якій вона розповіла, що ОСОБА_14 всю ніч не давав їй спати. Григорій прокинувшись, та почувши розмову, підійшов позаду і навалившись на неї заважав працювати, вона дотягнулась до його голови, і відштовхнула його. Потім почала підніматися, та у момент знаходження у положенні лицем до ОСОБА_13 він навалився на неї, при цьому напоровся на ножиці, які знаходились у її правій руці у закритому стані. Перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, вона одразу прикрила рану ганчірками, потім рушником. Подзвонила ОСОБА_15 і попросила викликати швидку. До лікарні у швидкій поїхав брат померлого - ОСОБА_16 . Вони з ОСОБА_17 побігли пішки до лікарні. ОСОБА_14 помер у лікарні. Стверджувала, що ножиці в момент нанесення ушкодження знаходились у закритому вигляді. Щиро шкодує, що таке сталося з її необережності. Мети вбивства не мала.
Незважаючи на часткове визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_5 її вина в скоєнні інкримінованого їй злочину, повністю підтверджується, показами допитаних в судовому засіданні потерпілих, свідків та дослідженими письмовими доказами.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:
Допитаний в судовому засіданні потерпілий - ОСОБА_9 , суду показав, що померлий ОСОБА_14 був його рідним братом. 09.12.2018 року, приблизно о 11.00 год. співмешканка брата - ОСОБА_18 зателефонувала його дружині ОСОБА_15 , і попросила викликати швидку, на питання що сталося, відповіла, що вона вдарила ОСОБА_14 . Вони викликали швидку, і одразу поїхали на квартиру по АДРЕСА_4 , де проживав ОСОБА_14 з ОСОБА_19 . Піднявшись до квартири він побачив ОСОБА_14 , який лежав на підлозі, біля нього вже знаходились лікарі, ставили йому крапельницю та перев`язували шию. На тілі ОСОБА_14 скрізь була кров, в квартирі також було дуже багато крові. До лікарні він поїхав у швидкій разом з братом. ОСОБА_19 і ОСОБА_15 самі прийшли до лікарні. Помер брат у реанімації. Йому відомо, що удар було нанесено ножицями. Зазначав, що на його думку ОСОБА_14 з ОСОБА_19 проживали непогано, іноді сварились по сімейному, спиртними напоями не зловживали. Одного разу він бачив у ОСОБА_14 подряпини на шиї, через деякий час він розповів, що це його подряпала ОСОБА_19 . Заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 200000 грн. підтримав, та завданої суми матеріальних збитків , понесених на ритуальні послуги, у розмірі 7455 грн. підтримав.
Допитана в судовому засіданні потерпіла - ОСОБА_8 , суду показала, що є матір`ю загиблого ОСОБА_13 . Обвинувачена була його співмешканкою, спільно вони проживали з 2017 року. Про події, які сталися 09.12.2018 року їй відомо зі слів дружини старшого сина, яка розповідала, що в той день приблизно о 10.00 год., дзвонила ОСОБА_18 і повідомила, що вона шиє а ОСОБА_14 спить. Вже об 11.00 год. знову подзвонила ОСОБА_19 , сказала, що вона його вдарила, і що дуже багато крові. Старший син з дружиною одразу викликали швидку, таксі і поїхали до ОСОБА_19 . Коли син зайшов до квартири, то побачив ОСОБА_14 , який лежав на ковдрі, був ще живий. У квартирі було багато крові. ОСОБА_20 забрала сина до лікарні, з ними поїхав старший син, ОСОБА_21 і ОСОБА_19 пішли пішки до лікарні. Син ОСОБА_14 помер у реанімації. Їй відомо, що удар було нанесено в область шиї. На виску та щоці у сина бачила порізи. Вважала, що стосунки між сином ОСОБА_14 і ОСОБА_19 були непогані, оскільки син ніколи не скаржився на ОСОБА_19 . На теперішній час розуміє, що стосунки між сином і ОСОБА_19 були дуже непрості. Вважає, що причиною непорозумінь між ними було бажання ОСОБА_19 одружитися з її сином, та отримати матеріальну вигоду. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 200000 грн. підтримала.
Такі покази потерпілих повністю узгоджуються з показами допитаної в судовому засіданні свідка - ОСОБА_22 , яка в судовому засіданні показала, що потерпілий ОСОБА_23 є її чоловіком. 09.12.2018 року з ранку, вона зателефонувала ОСОБА_24 , під час розмови остання сказала, що вона працює, а ОСОБА_14 спить. Через годину знову зателефонувала ОСОБА_19 , сказала, що вдарила ОСОБА_14 , дуже багато крові, і попросила викликати швидку. Вона викликала швидку і таксі. Коли під`їхали до квартири, ОСОБА_16 піднявся, а вона залишилась у дворі. Потім винесли на ношах ОСОБА_14 , на її питання лікар повідомила, що він втратив дуже багато крові і в нього низький тиск. ОСОБА_16 поїхав у швидкій, вона побігла слідом. Позаду вона побачила ОСОБА_19 , яка також поспішала до лікарні, та розповіла що вдарила ОСОБА_14 декілька разів, крові багато, постійно повторювала «Хоча б він вижив». У лікарні їм повідомили, що ОСОБА_14 помер. Потім в лікарню приїхала поліція, і вони поїхали до райвідділу. Після, поїхали до квартири де вона бачила дві калюжі крові. Показала, що свекруха збиралась купувати ОСОБА_14 квартиру, ОСОБА_14 не бажав одружуватися на ОСОБА_19 . Стверджувала що ОСОБА_14 і ОСОБА_19 проживали нормально. Декілька разів бачила у ОСОБА_14 синці, як потім розповідала ОСОБА_19 , що то вона його подряпала. У ОСОБА_19 ніколи не бачила синців чи подряпинь. ОСОБА_14 працював, спиртними напоями не зловживав.

Покази допитаних в судовому засіданні потерпілих та свідків повністю підтверджуються письмовими доказами дослідженими судом
- Витягом з ЄРДР №0004794 від 09.12.2018 року, відповідно до якого 09.12.2018 року приблизно о 11.45 год. за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 1983 р.н. вчинила вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_12 1994 р.н.;
- Рапортом старшого чергового інспектора Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_25 , відповідно до якого 09.12.2018 року о 12.47 год. надійшло повідомлення зі служби "102", про те, що 09.12.2018 року у приймальне відділення ЛШМД доставлений чоловік ( брат ОСОБА_9 ) з діагнозом колото-різана рана шиї, знаходиться у реанімації, рахується за хірургічним відділенням №1;
- Протоколом огляду місця події від 09.12.2018 року, відповідно до якого09.12.2018 року, оглянуто приміщення операційно-хірургічного відділення, яке розташовано за адресою АДРЕСА_5 . Дане приміщення розташовано на другому поверсі даної лікарні у реанімаційному відділенні. Вхід через дерев`яні двері, які на момент огляду не зачинені, за якими є коридор та зліва кімната для прийому хворих та прийнятих до цього відділення в лікарню. Стоїть зліва на право обладнання хірургічного значення та на якому лежить труп чоловіка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Труп лежить на спині, руки вдовж тулуба. На тілі немає одежі. На правій руці катетер, при візуальному огляді на тілі наявний шов.

- Протоколом огляду трупу від 11.12.2018 року, відповідно до якого об`єктом огляду є приміщення МОБСМЕ, де у приміщенні, на медичному столі знаходиться труп ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При ростині трупу виявлено наступні тілесні ушкодження, а саме: на передні поверхні шиї з переходом на ліву поверхню грудної клітки знаходиться рана. М`які тканини з рани із крововиливами. За формою «ластів`яного хвоста» розміром 13/27 см. шита витковим швом. Шви розпущені під клітковину, знайдено крововиливи переважно в місці верхнього кінця рани у вигляді присмикання тканиною пошкодженою кров`ю м`яких тканин. В зв`язку з тим, що на рані наявні сліди медичного втручання, встановити напрямок раньового каналу не представляється можливим. При огляді трупу вилучено зрізи нігтьових пластин та зразки волосся з голови. Огляд проводився при штучному освітленні.

- Випискою з Медичної карти №9608 від 09.12.2018 року, відповідно до якої ІНФОРМАЦІЯ_3 о 13.30 год. помер ОСОБА_12 1994 р.н.. Діагноз: колото-різана рана надключичної області зліва, проникаюче в задне середостіння, поранення дуги аорти, внутрипревральна кровотеча;
- Лікарським свідоцтвом про смерть №3201 від 11.12.2018 року;
- Висновком експерта №3201 від 25.01.2019 року, відповідно до якого, смерть ОСОБА_12 настала внаслідок одного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням лівої яремної вени та дуги аорти, яка ускладнилась внутрішньо плевральною та зовнішньою кровотечею і геморрогічним шоком. При судово-медичному дослідженні трупа виявлено наступні тілесні ушкодження: колото різанне поранення в надключній області зліва з ушкодженням дуги аорти та лівої яремної вени. Виявлені при судово-медичному дослідженні тілесні ушкодження носять ознаки прижиттєвих на що вказує наявність крововиливів у місцях їх виявлення. Враховуючи характер і локалізацію тілесних ушкоджень вказаних в медичній карті стаціонарного хворого №9608/1283 та виявлених при судово-медичному дослідженні ушкодження у вигляді сліпого колото-різаного поранення надключичної ділянки зліва хід та напрямок ранового каналу з ушкодженням дуги аорти та яремної вени, наявністю внутрішньо плевральної кровотечі об`ємом до 3,5 л можна сказати, що вони утворились від одноразової дії якогось предмета з гострим кінцем маючого плоску форму (не виключно якими могли бути ножиці) незадовго до настання смерті, можливо в час та за обставин вказаних в медичній документації. За ступенем тяжкості виявлені тілесні ушкодження в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та перебувають у прямому причинно- наслідковому зв`язку з настанням смерті. В момент заподіяння тілесних ушкоджень виявлених при судово-медичному дослідженні та вказаних в медичній документації вони були небезпечні для життя, так як були пошкоджені магістральні судини. Дата та час смерті, вказані в історії хвороби: 09.12.2018 о 13.30 год. - не суперечать судово-медичним даним. Маловирогідно, що потерпілий після завдання йому тілесних ушкоджень міг здійснювати будь які активні самостійні дії в період більше ніж декілька хвилин. Тілесних ушкоджень яки могли бути класифіковані як сліди боротьби та самооборони при судово-медичному дослідженні трупу не мається. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, напрямок раньового каналу можна вказати що в момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілий знаходився передньо-лівою поверхнею тіла обернутий в бік нападника. Враховуючі данні медичної документації та судово-медичного дослідження можна казати що предмет яким були спричинені тілесні ушкодження мав плоску форму з гострим кінцем яким могли були ножиці. Маловирогідно отримання тілесних ушкоджень при падінні потерпілого з положення стоячи на тверду поверхню в тому числі на гострі предмети. Маловирогідно збереження життя в разі надання потерпілому своєчасної кваліфікованої допомоги. При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа ОСОБА_12 виявлений етиловий спирт у концентрації 1,66 проміллє, що стосовно до живих осіб може відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння;
- Протоколом огляду місця події від 09.12.2018 року, відповідно до якого об`єктом огляду є приміщення кв. АДРЕСА_4 . Вхід в дане приміщення здійснюється через дерев`яні двері, які відкрито ключами гр.. ОСОБА_22 особисто. В ванній кімнаті стоїть умивальник, в якому маються сліди бурого кольору, які схожі на кров. В ванній наполовину наповненій водою, збоку ближче до умивальника маються сліди бурого кольору схожі на кров. На кухні у відрі зі сміттям зверху сміття лежить хустина, яка просочена червоним кольором (речовиною бурого кольору зовні схожою на кров. В кімнаті №1 стоїть стіл на якому стоять дві швейні машини, під столом лежать лоскутки тканини, на яких лежать ножиці, які мають нашарування речовиною бурого кольору, поруч лежить кусок тканини який має нашарування речовиною бурого кольору. З лівої сторони стоїть диван, за яким стоїть маленький стіл, на якому лежить рушник коричневого кольору, який просочений речовиною бурого кольору схожою на кров. На кріслі розташованому в кімнаті лежить халат, рукав якого має нашарування речовиною бурого кольору. Ближче до меблів лежить ковдра, яка забруднена речовиною бурого кольору, яка стікає на паркет, який має нашарування речовини бурого кольору, візуально схожої на кров, неправильної форми, якою просочена ковдра. В ході огляду було виявлено та вилучено один змив з умивальнику та один змив з ванної речовини бурого кольору, в приміщенні кухні хустку (шматок тканини) з речовиною бурого кольору, рушник, шмат тканини білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, два змиви з речовиною бурого кольору.

- Висновком експерта №556 від 19.12.2018 року, відповідно до якого кров ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО;
- Висновком експерта №3 від 02.01.2019, відповідно до якого кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО;
- Висновок експерта №4 від 10.01.2019 року, відповідно до якого кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. На 4 фрагментах марлі, фрагментах синтетичної тканини, 2 фрагментах бавовняної тканини, рушнику, халаті, наданих на експертизу, знайдена кров людини. При серелогічному дослідженні виявлені антигени А і Н, а в більшості об`єктів з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи з групою А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_12 . Данні серологічного дослідження не виключають можливості змішення крові і походження її від осіб з групами А з ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н і О з ізогемаглютинінами анти-А, анти-В, в тому числі від ОСОБА_12 , ОСОБА_5 ;
- Висновком експерта №147/Ц від 28.12.2018 року, відповідно до якого кров ОСОБА_12 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВО. Кров ОСОБА_5 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В ізосерологічної системи АВО. Під час проведення цитологічного дослідження ножиців, які надано на експертизу, знайдено кров та клітини чоловічої генетичної статі. При серологічному дослідженні крові виявлені антиген А і ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВО. При серологічному дослідженні клітин виявлений антиген А. Сліди крові і клітин, які виявлені на ножицях, належать до групи А з і могли походити від чоловіка а також груповою характеристикою крові, в тому числі потерпілого ОСОБА_12 ;
- Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.12.2018 року, проведеного за участю обвинуваченої ОСОБА_5 , відповідно до якого остання показала, що проживала разом з співмешканцем ОСОБА_12 , орендували разом квартиру АДРЕСА_4 . Донька її проживала окремо. Співмешканець в тверезому стані був дуже товариським. По вихідним зловживав алкогольними напоями. Намагалась вмовити його пити менше. В алкогольному сп`янінні проявляв агресію, ревнощі, фізичне насилля, бив її. Був конфлікт коли йому не сподобалося те, що вона вкладала дитину спати, за що до неї було застосовано фізичне насилля. Вигнав її з дитиною на вулицю, де вони чекали коли він вийде з квартири, щоб потрапити додому. За час спільного проживання, два рази застосовував фізичне насилля, до того моральне.

В день подій, вона відвезла замовлення для клієнтки похилого віку на дім. Після, зустрілась з невісткою померлого - ОСОБА_26 , чоловіків з ними не було. Через 2 години до них приєдналися ОСОБА_12 разом зі своїм братом ОСОБА_9 , вони перебували в стані алкогольного сп`яніння. З собою вони принесли по два літри пива та кон`як, який їй подарували клієнти. Кон`як вона викинула з балкону, щоб співмешканець на напився. Хлопці пили пиво, дівчата слабо алкогольні напої. Після чого, вона вмовила ОСОБА_12 піти додому. В під`їзді їх дому були присутні 4 чоловіки та ОСОБА_12 себе поводив тихо. До квартири вони потрапили біля 24 годині, фізичне насилля з боку ОСОБА_12 повторилося, нецензурно лаявся, заламував руки, головою давив в груди. На це, вона зробила вигляд, що спить та він пішов в іншу кімнату, де гучно ввімкнув караоке. Коли вона почала засинати, співмешканець повернувся до кімнати та почав над нею знущатися. Засовував руки їй в рот, у відповідь на що, вона його вкусила.

Прокинувшись о пів на дев`яту ранку, попила каву, розклала тканину на підлогу та почала кроїти. Зателефонувала невістка, якій вона поскаржилась, що не встигає виконати замовлення оскільки співмешканець всю ніч над нею знущався. ОСОБА_12 почувши її розмову почав обурюватися. Після підійшов до неї зі спини та своїм тілом придавив, вона не звертала увагу та продовжувала працювати. Другий раз ОСОБА_12 захватив її в районі плечей, у відповідь вона подряпала його обличчя та звільнилась від нього. В правій руці вона тримала ножиці, які мала намір покласти на стіл, однак, в цей момент потерпілий набіг на неї знову з погрозами. Вона злякалась, намагалась захиститись, повернувшись до нього обличчям з ножицями в руках зробила рану. Побачивши це, почала надавати йому першу медичну допомогу. Поклала ганчірку на рану, зателефонувала невістці та повідомила її про те, що поранила співмешканця і попросила викликати швидку. Потім, замість ганчірки промочила рушник та приклала до рани потерпілого. Ножиці, які лежали на дивані, скинула на підлогу. До лікарні бігла пішки, взяла з собою гроші для оплати лікування. Помер ОСОБА_12 у лікарні.

Під час проведення слідчого експерименту на місці події ОСОБА_5 показала на статисті механізм нанесення удару ОСОБА_12 .

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_27 суду показав, що рана, яку він оглядав у ОСОБА_12 післяопераційна. При наданні медичної допомоги, вони її відкрили оскільки у останнього була значна кровотеча та лікарі намагалися її зупинити. Сам удар був нанесений у надключичну область. Рана йшла паралельно ключиці. Тілесне ушкодження було нанесено ОСОБА_12 коли він знаходився обличчям до обвинуваченої ОСОБА_28 . Він був нахилений по відношенню до неї. Удар відбувся паралельної шиї, ножиці обвинувачена тримала у правій руці. З протоколом огляду відсутні розбіжності. Направлення раньового каналу не міняється. Якщо особа була нахилена, рана йде зверху вниз. При ударі, будь-який предмет залишає ускладнення країв. Рана після операції, медики обробили краї рани. Тому без первинного фото, важко зробити висновок. Сила взаємодії була достатня для нанесення пошкодження даного виду. Довжина каналу достатня. Потерпілий рухався при нанесені йому пошкодження та це додає показники інерції. Дана рана можлива, якщо у обвинуваченої в руках був гострий предмет. Розмір раньового каналу йде зліва на право, зверху вниз. Довжиною рана не менше 7 см. Людина складається з м`яких тканин, тому ніж пройшов в потерпілого безперешкодно. Закриті ножиці не можуть спричинити колото різане поранення, таке як було на тілі потерпілого. Якщо було б так, як показала обвинувачена, рана була б просто колота. За такого, наявні суперечності в показах обвинуваченої. При нанесенні був укол та розріз, судини еластичні. Ножиці пройшли різко та здійснили поріз тканин.

Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, проаналізувавши усі докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.115 КК України. тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство).

При визначені форми вини ОСОБА_5 , та кваліфікації її дій як умисних суд враховує всі обставини, встановлені під час розгляду кримінального провадження, зокрема: характер дій обвинуваченої, внаслідок яких потерпілого позбавлено життя; обстановку, яка передувала вчиненню злочину, знаряддя злочину; локалізації тілесних ушкоджень; поведінки обвинуваченої стосовно потерпілого до та після вчинення злочину, а саме те, що всі досліджені колегією обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 під час конфлікту який виник між нею та ОСОБА_12 09.12.2018 року, усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.
При цьому, колегія суддів критично ставиться до позиції сторони захисту, щодо вчинення злочину через необережність, та не вбачає підстав для перекваліфікації дій обвинуваченої на ст.119 КК України, а саме, вчинення вбивства через необережність, оскільки, спосіб, механізм, знаряддя, та локалізації завданого удару потерпілому та часу його спричинення, повністю підтверджуються висновком експерта №3201 від 25.01.2019 року, відповідно до якого, смерть ОСОБА_12 настала внаслідок одного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини з пошкодженням лівої яремної вени та дуги аорти, яка ускладнилась внутрішньо плевральною та зовнішньою кровотечею і геморрогічним шоком, та як пояснив в судовому засіданні судовий експерт, в момент удару ножниці які знаходились в руках у обвинуваченої не могли бути як вона пояснила в закритому виді, оскільки характер завданого тілесного ушкодження (колото-різана) свідчить що ножниці були відкритими а удар нанесений в житево важливий орган в області шиї де знаходяться кровоносні судини, пошкодження яких ймовірно потягне смертельні наслідки в наслідок потері крові.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який віднесено законом, відповідно до ст. 12 КК України, до категорії особливо тяжких злочинів.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченій, є її щире каяття, щодо наслідків вчиненого нею діяння, активне сприяння розкриттю злочину, надання медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, вчинення злочину внаслідок збігу особистих, сімейних обставин, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Згідно цієї постанови, відповідно до ст.50, ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
Крім того, Європейський суд з прав людини у справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 р., зазначав, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Суд, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Відповідно до пунктів 1-3, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодувати завдані збитки тощо.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 Кримінального кодексу України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Нормами ч. 1 ст. 69 КК України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Відповідно до рішення ВС/ККС у справі № 442/1887/16-к від 15.03.2018 р. при аналізі норм ст. 69 КК України можна зробити висновок, що призначення більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції відповідної норми, можливе лише у тому випадку, коли встановлені по справі обставини, що пом`якшують покарання, настільки істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було б явно несправедливим.
Колегія суддів враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який хоча і є особливо тяжким, але також враховує конкретні обставини його вчинення.
Колегія суддів прийшла до висновку, що злочин ОСОБА_5 вчинено внаслідок негативної поведінки потерпілого ОСОБА_12 , який неодноразово перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння чіплявся до обвинуваченої та наносив їй тілесні ушкодження.
Вказана обставина підтверджується показами допитаного в удовому засіданні свідка ОСОБА_29 , який суду показав, що ОСОБА_18 винаймала у нього як у довіреної особи житло, а саме квартиру АДРЕСА_3 , де проживала разом з ОСОБА_14 . Він проживав у квартирі по сусідству на п`ятому поверсі. Про події які сталися 09.12.2018 дізнався зі слів дружини, яка розповідала, що у сусідів знову стався конфлікт і ОСОБА_19 зачепила ОСОБА_14 ножицями. Він приблизно три рази попереджав ОСОБА_19 і ОСОБА_14 , щоб шукали інше житло, оскільки вони сварились, скандалили, сусіди постійно скаржились на них. ОСОБА_14 сам розповідав йому, що після того як він вип`є вони сваряться. Влітку 2018 року між ОСОБА_19 і ОСОБА_14 стався скандал, і він викликав поліцію. Так, приблизно об 23.00 год. у двері подзвонила донька ОСОБА_19 , і сказала, що ОСОБА_14 б`є її мати. Коли він зайшов до них до квартири, ОСОБА_19 стояла на колінах і плакала. Він викликав поліцію. Через деякий час прийшла ОСОБА_19 і забрала доньку, сказала що ОСОБА_14 пішов. Поліція так і не приїхала, тільки телефонували йому в ночі. Зранку він повідомив ОСОБА_19 , щоб вони шукали інше житло. Через тиждень, телефонував ОСОБА_14 і просив пробачення.

Отже, є доведеними обставини, що ОСОБА_12 неодноразово знущався над обвинуваченою, наносив їй тілесні ушкодження. На думку колегії суддів, такі дії ОСОБА_12 могли спровокувати ОСОБА_5 на вчинення даного злочину.
При призначенні покарання колегія суддів також враховує дані про особу винної, та наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.
Так, ОСОБА_5 раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. З 2017 року працює швачкою у ФОП ОСОБА_30 , де характеризується як відповідальний, стараний, трудолюбивий, ввічливий працівник.
Також колегія суду враховує, що ОСОБА_5 має на утриманні доньку ОСОБА_31 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка навчається у Миколаївській загальноосвітній школі 1-3 ступенів №43 ім. К.Ф. Ольшанського Миколаївської міської ради Миколаївської області.
З досліджених під час розгляду характеристик, та з показів наданих у судовому засіданні свідків слідує, що ОСОБА_5 у спілкуванні привітна, скарг від сусідів на неї не надходило, і вона не була помічена у стані алкогольного сп`яніння, має певні соціальні зв`язки. Тобто, дані про особу обвинуваченої є задовільними.
Під час судового розгляду ОСОБА_5 висловила жаль з приводу вчиненого, усвідомила наслідки своїх дій, що вказує на наявність у неї щирого каяття, сприяла у розкритті злочину під час досудового розслідування, приймаючи участь у проведенні слідчих дій. Місце вчинення злочину, відразу після його вчинення, не залишила, викликала швидку, намагалась надати першу медичну допомогу потерпілому.
Враховуючи наведені відомості про особу ОСОБА_5 , наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення та дані про протиправну тривалу поведінку потерпілого по відношенню до обвинуваченої, колегія суддів вважає, можливим призначити ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Колегія суддів вважає, що визначене покарання за таких обставин, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, отже, несвавільним, і пропорційним, тобто, таким, аби не становити надмірного тягаря для особи.
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винної, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.
Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Колегія суддів вважає, що цивільний позивач ОСОБА_9 повністю довів спричинену йому матеріальну шкоду на суму 7455 гривень, яка складається з послуг по тілу померлого ОСОБА_12 , та ритуальних послуг, тому підлягає стягненню з обвинуваченої у повному обсязі.
Згідно ст..23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. При цьому, як зазначено у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року №4 «під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Та може полягати, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
З матеріалів провадження вбачається, що злочинні дії ОСОБА_5 , стали причиною значного душевного потрясіння та моральних страждань потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , яки виразилася у порушенні звичного укладу життя, пов`язаного з втратою рідної людини, необхідністю звернення та відвідування правоохоронних органів, з метою приймати участь у слідчих діях, що призвело до порушення звичного укладу життя. З урахуванням глибини та тривалості душевних страждань, яких зазнали потерпіли, ступеню вини ОСОБА_5 та з огляду на вимоги розумності і справедливості суд вважає, що моральну шкоду, яку належить стягнути з обвинуваченої, слід визначити у розмірі 100000 грн. кожному потерпілому.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Враховуючи, наявність у засудженої неповнолітньої дитини та можливість залишення дитини без нагляду, колегія суддів вважає необхідним порушити питання перед службою в справах дітей про необхідність влаштування малолітньої дитини засудженої - ОСОБА_32 ІНФОРМАЦІЯ_4 або встановлення над нею опіки, застосувавши положення ч.1 ст.378 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання після набрання вироком законної сили.

В строк відбуття покарання ОСОБА_5 зарахувати строк затримання з 09.12.2018 року по 11.12.2018 рік.

Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 у відшкодування завданої моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 у відшкодування завданої моральної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень, у відшкодування завданих матеріальних збитків 7455 (сім тисяч чотириста п`ятдесят п`ять) гривень.

Речові докази: змиви РБК, дві ганчірки зі слідами РБК, рушник зі слідами РБК, халат зі слідами РБК, ножиці зі слідами РБК, нігтьові пластини пальців рук з піднігтьовим вмістом - знищити.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.12.2018 року на майно вилучене 09.12.2018 під час обшуку у ОСОБА_5 , а саме: грошові кошти в сумі 7786,20 грн. - скасувати, звернувши на них стягнення в рахунок відшкодування цивільних позовів потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
На вирок може бути подана апеляція до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3