Справа № 362/2103/21
Провадження № 1-кп/362/506/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0001939 щодо

ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України.

У судове засідання прибули:
прокурор ОСОБА_4 ;

захисник ОСОБА_5 ;

обвинувачений ОСОБА_3 .

Суд установив:
У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

27 липня 2021 року прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, мотивоване тим, що передбачені частиною 1 статтею 177 КПК України ризики на даний час не зменшилися. Прокурор зазначив, що обвинувачений може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор у клопотанні також наголосив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, а тому вважає, що більш м`який запобіжний захід унеможливить забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав указане клопотання.

Обвинувачений і захисник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні зазначеного клопотання прокурора.

Захисник також заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.
Відповідно до статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з частиною 1 статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність судимостей у обвинуваченого тощо.

Суд установив, що під час досудового розслідування Васильківський міськрайонний суд Київської області ухвалою від 16 грудня 2020 року застосував до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжувався ухвалами цього ж суду від 10 лютого 2021 року та від 12 березня 2021 року та від 29 квітня 2021 року.

В зазначених ухвалах слідчі судді констатували обґрунтованість підозри ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 121 КК Кодексу України, а також наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

В подальшому під час судового провадження ухвалою від 14 червня 2021 року щодо ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Суд вважає, що не відпали підстави, за яких слідчим суддею обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою на стадії досудового розслідування, а також дійшов висновку про незмінність відповідних ризиків.

Суд також виходить з того, що на даній стадії судового процесу суд, як суд, установлений законом для розгляду справи по суті, не має права вирішувати такі питання, як обґрунтованість підозри чи вагомість доказів. Дані категорії можуть були лише предметом оцінки слідчого судді на стадії досудового розслідування, яке закінчується спрямуванням обвинувального акту до суду.

Суд, оцінуючи клопотання прокурора, бере до уваги лише той факт, що в передбаченому законом порядку, судом установленим законом, було надано відповідні висновки - наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів саме для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є майже незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення захисника й обвинуваченого, оцінюючи відомості про особу останнього, наведені ним у судовому засіданні, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування ризиків та їх незмінності, зокрема щодо можливості обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інший злочин, а також можливість впливу на свідків.

Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі данні, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.

На думку суду, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особі обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

Також суд бере до уваги, що ухвалою від 05 липня 2021 року у цій справі призначено стаціонарну судово-психіатричну експертизу, а обвинуваченого ОСОБА_3 , щодо якого обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, направлено до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи в порядку, передбаченому для осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. На даний час вказану експертизу не проведено.

Отже, суд вважає клопотання прокурора таким, що належить задовольнити.

При цьому, з огляду на приписи пунктів 1, 2 частини 4 статті 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 і 178 цього Кодексу, суд вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави, оскільки інкриміноване правопорушення вчинено із застосуванням насильства та спричинило загибель людини.

Одночасно суд роз`яснює ОСОБА_3 , що згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року він має право оскаржити цю ухвалу в апеляційному порядку.

Керуючись статтями 110, 177-178, 182-183, 194, 196 КПК України, суд

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
2. Клопотання прокурора задовольнити.
3. Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції строком на шістдесят діб до 03 жовтня 2021 року включно без права внесення застави.
Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1