Справа № 591/2683/21
Провадження № 1-кп/591/476/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 червня 2021 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження щодо обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Токарі Сумського району Сумської області, громадянина України, не працюючого, який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с.Верхня Сироватка, Сумського району Сумської області, громадянки України, не працюючої, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року (точної дати та часу в ході досудового розслідування встановлено не було), ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою між собою, таємно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, підійшли до місця поховання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яке розташоване на кладовищі РТІ за адресою: м.Суми, вул.Прикордонна, та використовуючи заздалегідь приготовлене знаряддя у вигляді фомки, відігнули місця кріплення металевих ланцюгів з місця поховання, звідки викрали металеві ланцюги у кількості 9 штук та покинули територію кладовища, розпорядившись викраденим на власний розсуд, а саме: продали їх ОСОБА_10 .

Крім того, 28.03.2021 року близько 6-00 год. ранку ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 прийшли до місця поховання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , яке розташоване на кладовищі РТІ за адресою: м.Суми, вул.Прикордонна, та, діючи за попередньою змовою між собою, таємно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, використовуючи заздалегідь приготовлене знаряддя у вигляді монтировки, відламавши мотировкою кріплення, на яких висіли ланцюги огорожі могил, зняли 6 ланцюгів по 150 см кожна вагою близько 6 кг, після чого, поклавши їх у рюкзак, покинули місце вчинення злочину, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд.

Також 29.03.2021 року близько 7 год. ранку ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 повторно прийшли до місця поховання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яке розташоване на кладовищі РТІ за адресою: м.Суми, вул.Прикордонна, та, діючи за попередньою змовою між собою, таємно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, нехтуючи громадською моральністю у сфері шанобливого ставлення до померлих та місць їх поховання, використовуючи заздалегідь приготовлене знаряддя у вигляді фомки, відігнули місця кріплення металевих ланцюгів з місця поховання, та повторно викрали металеві ланцюги у кількості 2 шт., після чого покинули місце вчинення злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, пояснивши, що дійсно тричі, у вказані в обвинувальному акті дати він разом з ОСОБА_14 ходили на кладовище та викрали металеві ланцюги з могил: перший раз 9 ланцюгів, другий 6 та третій 2 ланцюги. В подальшому ці ланцюги здавали на металобрухт, а кошти отримані за них, витрачали на власні потреби, а саме: на продукти харчування. У вчиненому розкаюється. Більше такого вчиняти не буде.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного злочину також визнала та щиро розкаялась у вчиненому, підтвердивши також обставини обвинувальних актів щодо вчинення крадіжки металевих ланцюгів з місць захоронення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також поховання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Просила пробачення у потерпілого, запевняла, що такого більше вчиняти не буде.

Оскільки пояснення обвинувачених відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюється, роз`яснивши наслідки такого порядку розгляду та впевнившись у добровільності позицій і правильному розумінні фактичних обставин усіма учасниками процесу.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в повному обсязі та його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.297 КК України, оскільки він вчинив 3 епізоди наруги над могилами, повторно за попередньою змовою з ОСОБА_6 та з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих обставин слід віднести повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченого слід зазначити, що ОСОБА_5 є несудимою особою, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що у даному випадку покарання обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити у виді обмеженням волі.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 злочину, особу винного, який є не судимою особою, беручи до уваги наявність вищезазначених пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Звільняючи обвинувачену від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за її поведінкою в період іспитового строку.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_6 доведена в повному обсязі та її дії слід кваліфікувати за ч.3 ст.297 КК України, оскільки вона вчинила 3 епізоди наруги над могилою, повторно за попередньою змовою з ОСОБА_5 та з корисливих мотивів.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винної, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

До пом`якшуючих вину ОСОБА_6 обставин слід віднести повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання ОСОБА_6 обставин судом не встановлено.

Характеризуючи особу обвинуваченої слід зазначити, що ОСОБА_6 є не судимою особою, на обліку в нарко- та псих- диспансерах не перебуває.

Враховуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що у даному випадку покарання обвинуваченій ОСОБА_6 необхідно призначити у виді обмеженням волі.

Разом з цим, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою ОСОБА_6 злочину, особу винної, яка є не судимою особою, беручи до уваги наявність вищезазначених пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих обставин суд вважає можливим на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку.

Звільняючи обвинуваченого від реального відбування покарання, суд вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, визначені ст. 76 КК України, для контролю за його поведінкою в період іспитового строку.

Цивільні позови у справі не заявлено.

Відповідно до ст.ст.118,124 КПК України з обвинувачених на користь держави підлягають стягненню витрати, пов`язані із залученням експертів.

Згідно ст. 100 КПК необхідно вирішити долю речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368,370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначити йому покарання за цим законом у виді 4 років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначити їй покарання за цим законом у виді 4 років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_15 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки та відповідно до ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки:

1) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

2) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в дольовому порядку на користь держави судові витрати на загальну суму 817,25 грн., а саме: по 408,63 грн. з кожного.

Речові докази:

-лом металевий, рюкзак, 3 рожкові металеві ключі, 1 накладний ключ викрутка, полімерний мішок, які зберігаються у камері схову речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області згідно квитанції №02124, -після набрання вироком законної сили знищити;

-2 металевих ланцюги довжиною близько 1 м, які зберігаються у камері схову речових доказів Сумського РУП ГУНП в Сумській області згідно квитанції №02124, -після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_16 .

Вирок суду може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний райсуд м.Суми, а для засуджених з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1