Справа № 201/3548/21
Провадження № 1кп/201/644/2021
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2021 року м. Дніпро
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
22.03.2021 приблизно о 20-00 годині ОСОБА_2 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, перебуваючи біля приміщення магазину № 481 Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ МАРКЕТ», що розташований за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, б.40Б, де побачив візок закупівельний 100л, вартістю 3350,50 грн., який визначив предметом злочинного посягання.
Далі ОСОБА_2 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв візок закупівельний 100 л, вартістю 3350,50 грн. та доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) до кінця, взявши візок закупочний 100 л та пішов у невідомому напрямку, покинув місце вчинення кримінального проступку, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ТОВ «АТБ МАРКЕТ» майнову шкоду на загальну суму 3350, 50 грн.
Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок відповідальність за який передбачена ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, при цьому:
-обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;
-представник потерпілого ОСОБА_4 надав письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні
А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в частині даних про особу обвинуваченого, оцінивши всі обставини у сукупності, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_2 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального проступку та особи обвинуваченого ОСОБА_2 , який не судимий, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання.
Обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_2 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_2 іншого покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення саме такого покарання у виді обмеження волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.
Підстав для застосування до ОСОБА_2 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, -
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речовий доказ DVD-R диск зберігати в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експертів у розмірі 150, 00 гривень.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1