Справа № 703/3568/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прок урорів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ОСОБА_7

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла об`єднані кримінальні провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 21 лютого 2014 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК Ураїни на 3 роки 6 міс. позбавлення волі з іспитовим сроком на 2 роки,

за ч.1,2 ст.185, ч.2 ст. 125, ч. 2 ст.289 та ч. 2 ст. 186 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_9 8 квітня 2015 року близько 15 год., перебуваючи на території будинковолодіння АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу викрав із нежитлового приміщення таємно викрав 2 гантелі, вагою 4 кг, вартістю 220 грн., 2 гантелі вагою 10 кг.-360 грн. та інший спортивний інвентар,загальною вартістю 1240 грн., чим спричинив ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану суму.

Він же, повторно, 11 квітня 2015 року близько 10 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в квартирі ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 , таємно викрав ноутбук «Asus R513C» із зарядним пристроєм до нього, загальною вартістю 2500 грн., чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

Він же, 22 квітня 2015 року близько 2 год. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в приміщенні бані по вул.Соборній (Свердлова) в м. Сміла, на грунті неприязних стосунків, умисно наніс один удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_12 , в результаті чого той отримав тілесне ушкодження, яке, згідно висновку судово-медичної експертизи №110 від 19 червня 2015 року за ознакою короткотривалого розладу здоров`я, відноситься до категорії легких.

Він же, повторно, 3 травня 2015 року близько 3 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , підібравши ключі до дверного замка та замка запалення легкового автомобіля, незаконно заволодів транспортним засобом «Nissan Bluebird», д.н.з. НОМЕР_1 , який був розукомплектований і знищений, чим заподіяв його власнику ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 24720 грн.

Він же, 1 серпня 2020 року близько 13 год 20 хв., перебуваючи біля магазину Лаванда» по вул. Центральній в с. М. Старосілля Смілянського району, де, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я і виразилось у застосуванні газового балончика стосовно ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , відкрито заволодів чоловічою шкіряною сумкою «Warehouse», вартістю 289 грн. 80 коп. з грошовими коштами в сумі 2500 грн. і 100 доларами США, чим заподіяв потерпілому шкоду на зазначену суму 5558 грн. 93 коп.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і пояснив, що в квітня 2015 року близько 15 год., зайшовши в двір будинковолодіння по пров. Саксаганському в м. Сміла, викрав із незачиненого господарського приміщення 2 гантелі.

В середніх числах квітня 2015 року, перебуваючи в квартирі ОСОБА_16 по вул. Петровського в м. Сміла викрав у нього ноутбук.

Тодіж, перебуваючи в приміщенні бані по вул.Соборній (Свердлова) в м. Сміла в стані алкогольного сп`яніння зустрів ОСОБА_12 , з яким у нього неприязні стосунки та вдарив його кулаком в обличчя.

На початку травня 2015 року близько 3 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , підібравши ключі до дверного замка та замка запалення легкового автомобіля, заволодів автомобілем «Nissan Bluebird», який продав незнайомому чоловікові за 15000 грн..

1 серпня 2020 року близько 13 год., перебуваючи біля магазину в с. М. Старосілля, зустрів чоловіка і жінку і, бризнувши з газового балончика ім. в обличчя, вирвав з рук чоловіка сумку в якій виявив згодом 2500 грн. і 100 доларів. Сумка і гроші були вилучені у нього і повернуті власникам.

Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України суд, з`ясувавши що учасники судового провадження не оспорюють обставин пред`явленого обвинувачення, правильно розуміють їх зміст, та переконавшись в добровільності їх позиції, за відсутності заперечень учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно обставин справи що підтверджують вину обвинуваченого, обмежившись його допитом та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за ч. 2 ст. 185 КК Укаїни, так-як він вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, за ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки він заподіяв потерпілому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за ч.2 ст. 289 КК України, так-як він незаконно заволоділи транспортним засобом, що завдало потерпілому значної матеріальної шкоди та за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Призначаючи йому покарання суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує, як пом`якшуючі покарання обставину щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину і добровільне відшкодування завданого збитку, так і обтяжуючі покарання обставини: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, а також ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, які, згідно ст. 12 КК України, є тяжкими, нетяжкими злочинами і кримінальними проступками, особу обвинуваченого, який раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності і вчинив злочин в період іспитового строку, а тому йому має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, в межах санкції інкримінованих йому статей особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні прокурор зазначила, що ОСОБА_9 підлягає звільненню від покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст. 185 та ч.2 ст. 125 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечували проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення вказаних кримінальних правопорушень у зв`язку із закінченням строків.

Суд розглянувши справу в загальному порядку, виконавши всі вимоги, передбачені ст. ст.91, 283-288, 337, 344-380 КПК України, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності в цій частині обвинувачення.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Таким чином згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 вчинив злочини, передбачені ч.1,2 ст.185 та ч. 2 ст. 125 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до нетяжкого злочину і кримінальних проступків.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язком суду.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, визнає обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, ухвалює обвинувальний вирок, призначає покарання і на підставі ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України може звільнити від нього засудженого.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1,2 ст. 185 та ч.2 ст. 125 КК України, вчинені ОСОБА_9 8,11 та 22 квітня 2015 року, тобто перебіг давності строків притягнення до кримінальної відповідальності розпочався 9,12 та 23 квітня 2015 року, відповідно.

Таким чином з моменту вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185 та ч.1 ст. 125 КК України строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за їх вчинення сплинув 9 та 23 квітня 2018 року, а за ч. 2 ст. 185 КК України - 23 квітня 2020 року.

Враховуючи те, що у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про те, що перебіг строку давності зупинявся та переривався, слід визнати, що на момент постановлення вироку сплив строк давності вчинених 8, 11 і 22 квітня 2015 року ОСОБА_9 кримінальних правопорушень: таємного викрадення чужого майна і умисного легкого тілесного ушкодження, у зв`язку із чим він підлягає звільненню від призначеного покарання в цій частині у зв`язку із закінченням строків давності.

Оскільки ОСОБА_9 вчинив злочини в період відбування покарання з випробуванням, то покарання йому слід, на підставі ст. 71 КК України, призначити за сукупністю вироків, частково приєднавши покарання за вироком Смілянського міськрайсуду від 21 лютого 2014 року.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України, час попереднього ув`язненя ОСОБА_9 з 13 травня 2015 року по 18 лютого 2017 року, раховувати: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а з 1 по 3 серпня 2020 року та 12 жовтня 2020 року по 18 червня 2021 року, з розрахунку : день за день.

Враховуючи, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 289 КК України обвинувачений ОСОБА_9 вчинив до введення в дію ЗУ № 875-IX від 03.09.2020 «Про внесення змін до статті 289 Кримінального кодексу України, щодо протидії незаконному заволодінню транспортним засобом», яким посилена відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст. 289 КК України, то покарання йому слід призначати з урахуванням вимог ст. 4 та 5 КК України за Законом, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення.

Злочинними діями ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_13 заподіяна матеріальна шкода в сумі 24720 грн.,

Під час судового розгляду ОСОБА_13 помер, а тому судом прийнято рішення про залучення його правонаступника - його дружину ОСОБА_17 , яка під час розгляду справи підтримала позов в частині стягнення матеріальної шкоди, яка, відповідно до ст.1166 ЦК України, підлягає до задоволення в документально підтверджених межах, проти чого не заперечував обвинувачений ОСОБА_9 .

Беручи до уваги, що по епізоду спричиненя легких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 обвинувачений підлягає звільненю від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, то позовні вимоги, про стягнення з ОСОБА_9 2000 грн. шкоди, слід залишити без розгляду, роз`яснивши йому право на звернення до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 124 КПК України з ОСОБА_9 в прибуток держави належить стягнути 1152 грн. витрат на проведення автотоварознавчі та трасологічноїі експертиз.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.12, 44, 49, ч.5 ст. 74 КК України, п.1 ч.2 ч.8 ст.284, ст.285, ч.1 ч.4 ст.286, ст.288, ст. 350, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 125, ч. 2 ст.289 та ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України 2 роки обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 125 КК України - 1 рік обмеження волі;

- за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі;

На підставі п.2,п.3 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначених за даним вироком покарань за ч.1,2 ст. 185 та ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_9 покарання 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання ОСОБА_9 частково приєднати невідбуте покарання у виді 6 місяців позбавлення волі за вироком Смілянського міськрайсуду від 21 лютого 2014 року і остаточно визначити йому до відбування 5 років 6 міс позбавлення волі без конфіскації майна.

Запобіжний захід ОСОБА_9 залишити дотеперішнім - тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з 13 травня 2015 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_9 час тримання його під вартою з 13 травня 2015 року по 17 лютого 2017 року, з розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, а 1 по 3 серпня 2020 року та з 12 жовтня 2020 року по 18 червня 2021 року день за день.

Цивільний позов ОСОБА_13 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_17 заподіяні матеріальні збитки у сумі 24720 грн.

Цивільний позов ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_9 1000 грн. матеріальної і 1000 грн моральної шкоди залишити без розгляду, роз`яснивши йому право на звернення до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 1152 грн. витрат на проведення автотоварознавчі та трасологічноїі експертиз.

Речові докази, що знаходяться на майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області- повернути власнику, а передані на зберігання потерпілим залишити їм за належністю, звільнивши їх від зобов`язань по зберігальних розписках.

Апеляція на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженою в тож же термін з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1