Справа № 639/1243/21
Провадження № 1-кп/639/275/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 27.12.2014 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0002473 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гвардейськ Калінінградської області, Російської Федерації, росіянина, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не маючого місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 20.05.2007 в денний час доби, більш точний час в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 знаходився поблизу Центрального ринку в м. Харкові, де між торгівельними рядами на землі побачив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , виданий 18.10.2000 Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області, фотокартка в якому була відсутня та ідентифікаційний код на ім`я останнього, які залишив собі.

Далі, приблизно 25.05.2007 у ОСОБА_4 виник умисел направлений на підроблення вищевказаного паспорта громадянина України з метою подальшого його використання для отримання кредиту в установі банку, реалізуючи який ОСОБА_4 прибув за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де вклеїв на місце відсутньої фотокартки ОСОБА_5 фотокартку зі своїм зображенням.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 підробив паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , виданий 18.10.2000 Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області, у якому відповідно до висновку судової техніко-криміналістичної експертизи №374 від 10.07.2007, мають місце зміни первинного змісту документа у вигляді повної заміни фотокартки.

Крім того, ОСОБА_4 11.06.2007 приблизно о 14:00 год. прибув до відділення №4 ХФ АКБ «ТАС-Комерцбанк», що розташоване за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 161, де діючи з умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами вищевказаної установи, шляхом незаконного отримання кредиту у розмірі 7000 грн., з корисливих мотивів, шляхом обману, з використанням підробленого паспорту на ім`я ОСОБА_5 , серії НОМЕР_1 , виданий 18.10.2000 Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області, надав уповноваженому представнику відділення №4 ХФ АКБ «ТАС-Комерцбанк» ОСОБА_6 вищевказаний паспорт, ідентифікаційний код та довідку про доходи на ім`я ОСОБА_5 , однак в наданні кредиту ОСОБА_4 було відмовлено, у зв`яку з тим, що останній був викритий в підробці документів, та не зміг довести свій протиправний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Крім того, ОСОБА_4 11.06.2007 приблизно о 14:00 год. з метою використання підроблених документів в якості надання їх для отримання кредиту у відділення №4 ХФ АКБ «ТАС-Комерцбанк», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, 161, надав представнику вказаної установи паспорт громадянина України, ідентифікаційний код на ім`я ОСОБА_5 та довідку про доходи видану Харківським метрополітеном електродепо «Салтівське» на ім`я ОСОБА_5 , в якій згідно висновку технічної експертизи №ЕК-236 від 31.097.2007 зображення штампу і печатки, текст довідки, а також підпису у графі «головний бухгалтер» отримані струменеві-крапельним способом з використанням «кольорової» розмножувальної техніки, типу «кольорового» струменевого принтера та сканера, згідно з висновком почеркознавчої експертизи №ЕК-235 від 31.07.2007 підпис у графі «в.о. начальника електродепо «Салтівське» довідки про доходи виконано не ОСОБА_4 , не ОСОБА_7 і ймовірно не ОСОБА_8 , а іншою особою, встановити, ким виконано підпис в графі «головний бухгалтер» довідки про доходи не представляється можливим через непридатність її для ідентифікації, яку ОСОБА_4 придбав 10.06.2007 р. у невстановленої особи в ході слідства на ім`я ОСОБА_9 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього у зв`язку із закінченням строків давності.
Представник потерпілого АТ «РВС БАНК» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданої ним заяви до суду просить розглядати справу без його участі, клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності просив вирішити на розсуд суду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).
Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.2 ст.12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння,за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 20.05.2007 року вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 358 КК України, 11.06.2007 року вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190, ч.4 ст. 358 КК України, за які передбачено покарання у виді обмеження волі.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Згідно ч. 2 ст. 49 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.
Початком перебігу строку давності є день, коли проступок був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - 11.06.2007 року (день вчинення останнього інкримінованого епізоду кримінального проступку).
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на вищевикладене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання обвинуваченого, закінчився 5-річний строк давності, передбачений ч.2 ст. 49 КК України. При цьому хоча матеріали кримінального провадження і судової справи і містять об`єктивні докази на підтвердження підстав для зупинення строків давності (оскільки ОСОБА_4 перебував у розшуку з 21.11.2007 р. по 15.12.2014 р. та з 03.03.2015 р. по 08.02.2021 р.), проте відсутні дані про переривання строків давності.
За даними УІАП ГУНП в Харківській області від 22.03.2021 року гр. ОСОБА_4 , до кримінальної відповідальності за період з 2007 року по 2021 рік не притягувався.

Таким чином з дня вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних проступків станом на день розгляду справи в суді 26.03.2021 р. пройшло більше 5 років, що є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним усно в судовому засіданні.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого з огляду на те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_4 , є кримінальними проступками, та з моменту їх скоєння минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання ОСОБА_4 про його звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.2 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, судові витрати на залучення експерта не можуть бути стягнуті з обвинуваченого.
У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 100, 284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002473 від 27.12.2014 року - закрити.
Після набрання ухвали законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , довідку про доходи, довідку про присвоєння ідентифікаційного коду №, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати там же (а.с. 106 к/п).

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1