Справа №481/1700/20
Провадж.№1-кп/481/37/2021
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.03.2021 року

Новобузький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ,

законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_9 ,

представника органу опіки та піклування ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотуха Сніжського району Архангельської області, громадянина України, не працюючого, із повною загальною середньою освітою, одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19.11.2020р. приблизно о 11:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де знаходився ОСОБА_11 , та між ними на ґрунті неприязних відносин виникла сварка, під час якої у ОСОБА_6 виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , 19.11.2020 року приблизно о 11 год. 10 хв. ОСОБА_6 стоячи навпроти ОСОБА_11 умисно наніс два удари кулаком правої руки в область обличчя останнього, після яких він впав на підлогу.

Після цього, ОСОБА_6 сів на живіт ОСОБА_11 заподіяв останньому ще не менше двох ударів кулаками обох рук в область обличчя. В той час, коли ОСОБА_11 намагався піднятися з підлоги, ОСОБА_6 продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , умисно наніс не менше двох ударів кулаками лівої та правої руки в область голови, а саме в потиличну область.

Піднявшись із підлоги ОСОБА_11 почав заспокоювати ОСОБА_6 та тримати його за руки, однак останній стоячи навпроти, вкусив ОСОБА_11 за ліву руку, а саме в область нижньої третини лівого передпліччя.

Після того, коли ОСОБА_11 та ОСОБА_6 вийшли на подвір`я, де останній продовжив заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_11 , стоячи навпроти наніс не менше двох ударів своєю правою ногою по лівій нозі ОСОБА_11 , а саме в область верхньої третини лівої гомілки.

Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді: рани в області перенісся, садно на спинці носа, синці в області очей, перелом кісток носа без зміщення уламків, струс головного мозку, садно та синець в області нижньої третини лівого передпліччя, забій м`яких тканин в області верхньої третини лівої гомілки.

Всі наявні ушкодження в області голови відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричини короткочасний розлад здоров`я.

Всі інші наявні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, 19.11.2020 близько 11 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння прийшов до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає його колишня співмешканка ОСОБА_9 , щоб провідати дітей, батьком яких він являється.

Зайшовши до приміщення вищевказаного будинку ОСОБА_6 пройшов до кімнати спальні, де знаходилися малолітні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка сиділа на ліжку та тримала на руках малолітнього брата ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..

Знаходячись в даній кімнаті, ОСОБА_6 почав сваритися з малолітньою ОСОБА_8 , після чого у нього на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень останній.

19.11.2020 близько 11 год. 30 хв. ОСОБА_6 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень малолітній ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, стоячи навпроти ОСОБА_8 , яка в цей час сиділа на ліжку, умисно наніс один удар кулаком правої руки в область обличчя останній, а саме в область носа.

Після цього, продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 вхопив малолітню ОСОБА_8 за волосся та вдарив не менше двох раз головою малолітньої ОСОБА_8 об стіну кімнати.

Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_6 заподіяв потерпілій малолітній ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: синців в ділянці лобу, ділянці носу, перелому кісток носу, струсу головного мозку, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.2 ст. 125 КК України визнав повністю та пояснив, що 19.11.2020 року приблизно між 10 та 11 годинами він приїхав до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_15 та своїх трьох дітей, які проживають по АДРЕСА_2 . Зі ОСОБА_16 вони прожили разом 11 років протягом яких народилися троє дітей, вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Він неодноразово намагався примиритися зі своєю колишньою дружиною, тому вирішив приїхати за місцем її проживання. В будинку його колишньої дружини він зустрів ОСОБА_11 , який прямував йому на зустріч, з останнім у нього виникла сварка і вони побилися. ОСОБА_17 він спричинив два удари кулаками в ніс, а коли потерпілий впав, то вдарився потилицею, потім він вкусив його за руку та сидячі на потерпілому завдав ще два удари в обличчя. Після того, як вони з потерпілим вийшли з будинку, він спричинив ще два удари ногою в область ніг потерпілого, при цього вимагав, щоб останній більше не з`являвся біля його сім`ї та вивів за межі двору. Потім зайшов до будинку, де залишалися двоє його дітей, син ОСОБА_11 та ще одна дівчина. З питанням, де перебуває їх матір ОСОБА_9 , він звернувся до своєї доньки ОСОБА_18 , яка повідомила, що мати пішла до магазину. Потім він почав звинувачувати свою доньку ОСОБА_18 в тому, що остання не повідомила йому про співмешканця їх матері, потім він почав її бити, спричинив один удар кулаком в обличчя, схопив за волосся, після чого вона вдарилася об стіну кімнати і кров пішла в неї з носу, бризки крові потрапили на стіну. До того, як зайти до будинку він вжив 250 грамів горілки. До сварки він зі ОСОБА_16 вже одинадцять місяців не проживав, однак неодноразово намагався її повернути. Батьківство він не визнавав, тому що це було бажанням його цивільної дружини. В скоєному розкаюється щиро.

Малолітня потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні в присутності її законного представника та представника органу опіки відмовилася надавати свідчення судові.

Законний представник малолітньої ОСОБА_8 ОСОБА_9 суду повідомила, що 19.11.2020 року між 10 та 10:30 год. їй на мобільний телефон зателефонував обвинувачений, якому вона повідомила, що діти у школі, а вона перебуває поза межами будинку. Обвинувачений почав їй погрожувати та попередив, якщо вона до нього не повернеться, то сильно пошкодує про це. Вважає, що під час розмови ОСОБА_6 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Через деякий час їй зателефонував ОСОБА_11 та попросив залишити всі справи та повернутися додому. Коли вона приїхала додому, біля будинку вже перебували працівники поліції, обвинувачений сидів на лавці в кайданках, в будинку перебував ОСОБА_11 з розбитим обличчям, а в одній із кімнат донька ОСОБА_19 тримаючи свого братика на рукав була в крові, яка йшла з носу. Її донька ОСОБА_19 вже вибачила свого батька, однак вона як мати не може вибачити обвинуваченого, який таку біль заподіяв дитині. Просила суд прийняти рішення по мірі покарання на свій розсуд.

Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні суду пояснив, що 19.11.2020 року між 10 та 11 годинами він перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає однією сім`єю зі ОСОБА_9 та дітьми. В цей день він та діти: ОСОБА_18 , ОСОБА_12 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 перебували у будинку, діти гралися. Він через вікно побачив силует чоловіка, який зайшов у двір будинку та подумав, що прийшли забирати ОСОБА_22 та вирішив війти на зустріч. Коли він перебував в приміщенні коридору до будинку зайшов ОСОБА_6 , який з криками, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння накинувся на нього та почав наносити удари, точну кількість він не пам`ятає. Два удари кулаком або 1 раз кулаком та один раз головою в область голови, після чого він впав на підлогу на спину, ОСОБА_6 сів зверху нього і продовжив наносити удари кулаком в область голови, обличчя його було залито кров`ю. Він намагався заспокоїти обвинуваченого та просив припинити бійку, оскільки діти знаходилися в будинку та пропонував вийти на вулицю. В момент бійки в коридор вибігли діти ОСОБА_19 та ОСОБА_23 , просили ОСОБА_6 припинити бійку. Він мав змогу підвестися з підлоги і пішов до спальної кімнати вдягнутися, щоб вийти на вулицю разом з обвинуваченим. Коли він перебував у спальній кімнаті, обвинувачений там наніс йому один удар кулаком в потиличну область, потім вони вийшли знову в коридор, де ОСОБА_6 накинувся на нього і вони разом впали на підлогу. Обвинувачений сів на нього, потім спричинив удар в область голови, вкусив за ліву руку, весь цей час діти кричали, а він просив вийти на вулицю обвинуваченого. Перебуваючи на вулиці обвинувачений спричинив йому два удари ногою в область ніг. В той час, коли обвинувачений взяв до рук цеглу, він вибіг на вулицю та просив сусідів викликати поліцію, лише після приїзду якої він зайшов знову до будинку, після чого зателефонував ОСОБА_9 та попросив її приїхати додому. Просив суд прийняті рішення щодо міри покарання на розсуд суду.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, допитом потерпілого ОСОБА_24 та дослідженням характеризуючи матеріалів справи.

З огляду на вищеописані обставини дії обвинуваченого ОСОБА_6 , за фактом нанесення потерпілому ОСОБА_11 19.11.2020 року близько 11:00 години легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Також за фактом нанесення малолітній потерпілій ОСОБА_8 19.11.2020 року близько 11:30 години легких тілесних ушкоджень, суд кваліфікує за ч.2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставинами, які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення (проступку) щодо колишньої дружини, з якою перебував у сімейних відносинах, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини, а також у присутності малолітньої дитини, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані що характеризують обвинуваченого.
Як вбачається з санкції ч.2 ст.125 КК України кримінальні правопорушення, які інкриміновані ОСОБА_6 виходячи з положень ч. 2 ст. 12 КК України, є проступком.

При цьому, вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю злочинів, суд приймає до уваги, що стаття 33 КК України визначає, що сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. За роз`ясненнями п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 року №7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» сукупність можуть утворювати також злочини, передбачені однією і тією ж статтею або частиною статті Особливої частини КК, якщо: 1) вони вчинені неодночасно і за наступний злочин новою редакцією відповідної статті чи частини статті Особливої частини КК передбачено новий за своїм змістом склад злочину; 2) вони вчинені неодночасно і за наступний злочин новою редакцією відповідної статті чи частини статті Особливої частини КК посилено кримінальну відповідальність; 3) вчинені злочини мають різні стадії; 4) було вчинено закінчений замах на злочин і незакінчений замах на злочин; 5) один чи декілька злочинів особа вчинила самостійно (одноособово) чи була його (їх) виконавцем (співвиконавцем), а інший (інші) вчинила як організатор, підбурювач чи пособник; 6) один злочин особа вчинила як організатор, підбурювач чи пособник, а при вчиненні іншого була іншим співучасником.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п. 20 Постанови Пленуму від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст.70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього.

Тобто, дії ОСОБА_6 за епізодами спричинення умисних легких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_11 та ОСОБА_8 не утворюють сукупності злочинів і підлягають кваліфікації за однією частиною статті особливої частини КК України, оскільки відповідають одному і тому самому складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. Отже у суду відсутні підстави для призначення покарання окремо за кожне з вказаних суспільно-небезпечних діянь, які не утворюють сукупність злочинів.

До обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого, обставини, при яких ним було скоєно кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільній позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року і 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_6 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1