Справа № 191/2072/21
Провадження № 1-кп/191/139/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000436 від 04.06.2021 року, відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Раївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянин України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, не працюючого, маючого середню технічну освіту, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч. 3 ст.286-1 КК України,

за участі в судовому розгляді прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
04.06.2021 року, приблизно о 03 годині 18 хвилин, ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , перебував в стані алкогольного сп`яніння (вміст алкоголю в крові 1,14%), чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, здійснював рух у темний час доби по сухому дорожньому покриттю автодороги, що веде з боку с. Раївка, у напрямку автодороги Т-04-01 «Дніпро - Васильківка - Покровське - Гуляйполе - Пологи - Мелітополь», Синельниківського району, Дніпропетровської області, проїжджа частина якої має по одній смузі для руху в кожному напрямку, з двома пасажирами у салоні автомобіля на передньому пасажирському сидінні справа ОСОБА_8 та зліва ОСОБА_9 .
В процесі руху, водій ОСОБА_3 , 04.06.2021, приблизно о 03 годині 18 хвилин, рухаючись зі швидкістю приблизно 70 км/год по дорозі з боку с. Раївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не врахував дорожню обстановку, наближаючись до нерегульованого Т-образного перехрестя з авто дорогою Т-04-01 «Дніпро - Васильківка - Покровське - Гуляйполе - Пологи - Мелітополь», Синельниківського району, Дніпропетровської області не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, та як наслідок виїхавши без зупинки та зменшення швидкості на авто дорогу Т-04-01 «Дніпро - Васильківка - Покровське -Гуляйполе - Пологи - Мелітополь», Синельниківського району, Дніпропетровської області та перетнувши її прямо виїхав за її межі у кювет, де допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобілем «Mercedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , з нерухомою перешкодою у вигляді дерева, після чого з місця пригоди зник.
Своїми діями водій ОСОБА_3 порушив вимоги п. п. 1.3., 1.5., 2.1 ґ); 2.3. б), 2.9. а), 2.10. та 12.3. Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;
п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
п. 2.1. Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);
п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 2.9. «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;
п. 2.10.: «У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:
а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди»;
п. 12.3. «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».
Порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням зазначеної дорожньо- транспортної пригоди, внаслідок якої пасажиру керованого ним автомобілю ОСОБА_8 спричинені тілесні ушкодження у вигляді сукупної тупої травми голови і грудної клітини у вигляді: відкритої черепно-лицевої травми: поширене садно шкіри лобної ділянки та ділянки носу з ознаками ковзання, масивна наскрізна рвано-забита рана шкіри і підлеглих м`яких тканин лівої половини обличчя, синці верхніх і нижніх повік обох очей, масивні уламкові переломи кісток обличчя, кісток і хрящів носу, переломи кісток склепіння та основи черепу, масивні субарахноїдальні (під м`якими мозковими оболонками) крововиливи над всією поверхнею великих півкуль головного мозку та мозочка, рідка кров у просвітах бокових шлуночків мозку. Набряк речовини головного мозку і м`яких мозкових оболонок. Закритої травми грудної клітки: численні двобічні розгинальні переломи ребер з ушкодженням пристінкової плеври та крововиливами у прилеглі міжреберні м`язи, забої та розриви обох легень, скупчення рідкої крові у плевральних порожнинах з обох боків.
Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 03 годині 18 хвилин, на місці дорожньо-транспортної пригоди, від поєднаної тупої травми тіла у вигляді черепно-лицевої травми з масивними переломами кісток мозкового та лицевого черепу, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку, закритої тупої травми грудної клітини з численними двобічними переломами ребер та внутрішньо-плевральною кровотечою, що в перебігу травматичного процесу, ускладнилася розвитком шоку, який і з`явився безпосередньою причиною смерті.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав та пояснив, що 03 червня 2021 року ввечері він зустрівся з ОСОБА_10 , з яким товаришував з дитинства. Вони випили близько двох літрів пива, вирішили поїхати в м. Синельникове та ще купити спиртного. По дорозі зустріли ОСОБА_11 та ОСОБА_9 і разом з ними поїхали в м. Синельникове. В магазині « Смак» ще купили спиртні напої, потім повернулися до с. Раївка. Далі він погано пам`ятає події, але пам`ятає, що з ними була ОСОБА_9 , вони їхали в сторону м. Синельникове і він прийшов в себе, коли вони вже врізались в дерево. ОСОБА_12 сильно кричала, а ОСОБА_13 не відповідав на питання і було видно, що він сильно постраждав. Тоді він зателефонував брату Плакущого Євгена- ОСОБА_14 . Також телефонував на лінію « 102» і повідомив, що трапилось ДТП, але в « 103» не телефонував. Потім перелякався того, що сталося і пішов з місця події. Він дійсно сів за кермо у стані алкогольного сп`яніння, в автомобілі перебували два пасажири. Вказав, що дуже шкодує про вчинене, щиро кається та просить суд призначити мінімальне покарання. Цивільний позов просив вирішити на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 04.06.2021 року він перебував на роботі на зміні. Вночі йому зателефонував ОСОБА_3 і повідомив про те, що трапилось ДТП і з ОСОБА_15 , тобто братом, все погано. Потім зв`язок перервався. В цей же день, пізніше стало відомо про те, що його молодший брат ОСОБА_15 загинув у ДТП. Просив суд призначити максимальне покарання. Також підтримав свій цивільний позов, відповідно до якого, просив стягнути на свою користь з ОСОБА_3 , 500 000 гривень 00 коп. моральної шкоди завданої смертю ОСОБА_8 внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Пояснив суду, що вони з братом були годувальниками матері, яка є особою похилого віку, вимагає підтримки та лікування. Молодша сестра не може надавати матері необхідної матеріальної допомоги, тому зараз всі витрати лягли на нього. Також пояснив суду, що останні 18 років він проживає за адресою АДРЕСА_2 , бачились нечасто, але постійно підтримували спілкування.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку. Обвинувачений не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти судового розгляду в порядку ч.3 ст. 349 КПК України - суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення судового розгляду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_3 діяння, суд приходить до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке кваліфікується за ч. 3 ст. 286 -1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Як пом`якшуючі покарання обставини, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає: повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочину.
Суд не враховує стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_3 на момент вчинення кримінального правопорушення як обтяжуючу обставину згідно ст. 67 КК України, оскільки перебування особи у стані алкогольного сп`яніння є кваліфікуючою обставиною диспозиції ч.3 ст.286-1 КК України.
Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з кваліфікації злочинів (ст. 12 КК України), а також особливості конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
У відповідності до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, зокрема, що ним вчинено необережний тяжкий злочин, грубо порушуючи правила дорожнього руху, всі обставини вчинення злочину, в тому числі, що обвинувачений перевищив допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги, особу винного, зокрема, що він вперше притягується до кримінальної відповідності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, позитивну характеристику по місцю проживання, повне визнання вини, щире каяття у вчиненому.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 не можливе без ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому покарання пов`язане із позбавленням волі в межах санкції ч. 3 ст. 286-1 КК України, з позбавленням права керування транспортним засобом. Таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Відносно цивільного позову про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 500 000 грн. 00 коп., суд дійшов наступного висновку.

Частиною 1 ст. 55 КПК України передбачено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п.5 Постанови від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розглядаючи позов про відшкодування такої шкоди, суд повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння потерпілому моральних чи фізичних страждань, за яких обставин і якими діями (бездіяльністю) вони завдані, яким є ступінь вини заподіювача, яких саме моральних чи фізичних страждань зазнав потерпілий, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі він оцінює пов`язані з ними втрати та з чого при цьому виходить.
Відповідно до частини другої статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Під час судового розгляду судом встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 18 років проживав окремо від свого брата ОСОБА_8 , вони проживали за різними адресами, тобто не однією сім`єю.

При таких обставинах, потерпілий ОСОБА_6 не є особою у якої відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України є право на відшкодування моральної шкоди, тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України, суд під час ухвалення судового рішенням, яким закінчується кримінальне провадження, вирішує долю речових доказів.

Відповідно до вимог ст.ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта. Отже, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Також судом вирішено питання про скасування арешту майна, який був накладений під час досудового розслідування.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

Ухвалив:
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5( п`яти) років 6 ( шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 ( п`ять) років.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання з 04.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на суму :

-1372 гривень 96 копійок за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу ( експертиза № СЕ-19/104-21/19188-1Т від23.06.2021);

- 1 372 гривень 96 копійок за проведення судової автотехнічної експертизи ( експертиза № СЕ-19/104-21/19732-ІТ від 17.06.2021).

Скасувати арешт на майно, а саме автомобіль марки «Mercedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , вилучений 04.06.2021 року, під час огляду місця дорожньої транспортної пригоди, який був застосований на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська області від 09.06.2021 року ( справа №202/3281/21; провад.№1-кс/202/2990/2021).

Речовий доказ автомобіль «Mercedes Vito» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , який перебуває на спеціальному майданчиу тимчасового утримання Синельниківського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області ( а.с.27 т.2) після набрання вироком законної сили повернути володільцю ОСОБА_16 .
В задоволенні позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 моральної шкоди в розмірі 500 000,00 ( п`тьсот тисяч) грн.- відмовити в повному обсязі.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору, потерпілому .

Суддя: ОСОБА_1