Справа № 944/2560/20
Провадження №1-кп/944/551/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.05.2021рокум.Яворів

Колегія суддів Яворівського районного суду Львівської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворові кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000013 від 13.04.2020року про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шляхове Бериславського району Херсонської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військова частина НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Обвинувачений ОСОБА_6 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , на посаді командира евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини.
18 березня 2020року о 18 год.00хв, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у кімнаті № НОМЕР_2 , в приміщенні казарми мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів користуючись безперешкодним доступом до зброї командира взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , яка була ввірена йому для службового користування, викрав з шухляди тумби ОСОБА_8 пістолет марки ПМ № НОМЕР_3 мм з двома магазинами до нього, вартість якого становить 3335,24грн.

19.03.2020року близько 13 год. 00хв. обвинувачений ОСОБА_6 з метою завершення свого злочинного умислу та приховування вчиненого ним злочину, викрадений у командира взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону ОСОБА_8 пістолет ПМ №ПО 0343 9 мм. з двома магазинами до нього помістив під бетонною плитою, поруч приміщення непрацюючої котельні, напроти казарми, в якій знаходиться кімната № НОМЕР_4 , що на території військової частини НОМЕР_1 .
11.04.2020 року вищевказаний пістолет було виявлено та вилучено працівниками правоохоронних органів.
Своїми діями ОСОБА_6 перебуваючи на посаді командира евакуаційного відділення взводу технічного забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини порушив вимоги ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст.1, 3, 4, 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», оскільки вчинив викрадення військовослужбовцем зброї, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.410 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин викладених в обвинувальному акті визнав повністю. Щиро розкався та пояснив що дійсно 18 березня 2020року о 18 год.00хв.,перебуваючи у кімнаті № НОМЕР_2 , в приміщенні казарми мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та користуючись безперешкодним доступом до зброї командира взводу матеріального забезпечення мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , яка була ввірена йому для службового користування, він викрав з шухляди тумби ОСОБА_8 пістолет марки ПМ № НОМЕР_3 мм з двома магазинами до нього. В подальшому 19.03.2020року близько 13 год. 00хв., викрадений у ОСОБА_8 пістолет ПМ № НОМЕР_5 9 мм. з двома магазинами до нього він помістив під бетонною плитою, поруч приміщення непрацюючої котельні, напроти приміщення казарми, в якій знаходиться кімната №3, що на території військової частини НОМЕР_1 .
Просить суворо не карати, обрати йому покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки, він сприяв у розкритті злочину, кримінальне правопорушення вчинене ним вперше а викрадене майно повернуто потерпілій стороні.
Як встановлено у судовому засіданні, покази ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, те, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, колегія суддів, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
З врахуванням наведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні викрадення військового майна, а саме: пістолета ПМ № НОМЕР_6 0343-9мм. з двома магазинами до нього, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, доведена повністю, а його дії за ч.3 ст.410 КК України кваліфіковано вірно.
Згідно вимог ст.12 КК України, вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.410 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.
Відповідно до вимог ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Як слідує з п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Беручи до уваги п.3 вищевказаної Постанови, суди визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до ч.1, 2 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно ст.66 КК України, є щире каяття та активне сприяння органам досудового розслідування та суду у розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67 КК України, не встановлено.
З п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", слідує що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд виходить з класифікації злочину згідно Кримінального Кодексу України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини і особливості його вчинення,обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності у вчиненому щиро розкаявся, являється учасником бойових дій що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_7 виданого Управлінням штабу військової частини НОМЕР_8 06 серпня НОМЕР_9 , позитивну характеристику з місця проживання та місця проходження військової служби, те що в нього на утриманні малолітній син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_10 від 05 березня 2019року, активно сприяв у розкритті злочину, на даний час звільнений з військової служби на підставі наказу №168 командира військової частини НОМЕР_1 від 07.08.2020року та приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.410 КК України у вигляді позбавлення волі.
Однак, враховуючи вищенаведе, колегія суддів приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України його слід звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Згідно з вимогами ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.
Враховуючи наведене, заходи забезпечення у виді арешту, який накладений на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 14.04.2020 року підлягають скасуванню.
Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку, передбаченому ч.2 ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368,. 370, 371, 374 КПК України, колегія суддів,- -
У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_6 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.410 КК України та призначити покарання, у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 01 (один) рік якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_6 обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду міста Львова від 14.04.2020 року на пістолет марки ПМ із наявними на рамі маркуваннями "№ НОМЕР_3 " та "1965" з двома магазинами, після набрання вироком законної сили вважати скасованим.
Речові докази, а саме:
- пістолет марки ПМ із наявними на рамі маркуваннями "№ НОМЕР_3 " та "1965" з двома магазинами, який відповідно до постанови слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 від 13 квітня 2020 року, визнано речовим доказом та передано на зберігання у кімнату зберігання зброї військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , після набрання вироком законної сили - залишити у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).
Судові витрати за проведення експертизи зброї, висновок експерта №10/1-178 в розмірі 1 307 (одна тисяча триста сім) грн 60 коп стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави, ІПН- НОМЕР_11 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суд протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.
Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.
ГОЛОВУЮЧА СУДДЯ: ОСОБА_1
СУДДІ: ОСОБА_3
ОСОБА_2