У Х В А Л А
про відмову в поданні

13 травня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації фахівця Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області відносно ОСОБА_5 , установив таке.

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Згідно із поданням Білоцерківський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області просив: направити ОСОБА_5 для відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року, скасувавши їй звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Мотивував його тим, що 10 січня 2018 року ОСОБА_5 роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року.

09 липня 2019 року ОСОБА_5 допустила неявку до органу з питань пробації, без поважних причин, в зв`язку із чим їй винесено попередження.

Зазначав, що ОСОБА_5 неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.178, ст. 183 КУпАП.

10 листопада 2020 року ОСОБА_5 знову допустила неявку до органу з питань пробації, без поважних причин, в зв`язку із чим їй винесено попередження.

Отже, вважав, що є підстави вважати, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення і до неї слід застосувати положення ч. 2 ст. 78 КК України та ст. 166 КК України.

Установлені судом обставини із посиланням на докази.
Судом встановлено, що відповідно до вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року, ОСОБА_5 визнана винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, їй призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України вирішено звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, та зобов`язано виконувати обов`язки, передбачені ч. 1 п. 2, ч .3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Згідно із постановою від 10 січня 2018 року, ОСОБА_5 установлені дні явки до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області другий та останній вівторок кожного місяця.

Відповідно до підписки від 16 листопада 2017 року, ОСОБА_5 засвідчив, що йому роз`яснені обов`язки покладені на нього вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року.
Згідно із листками реєстрації ОСОБА_5 не з`являлася до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області: 09 липня 2019 року, 28 квітня 2020 року, 10 листопада 2020 року.

В інші дні неявок не допускала.

30 липня 2019 року ОСОБА_5 оголошене попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно із ним, ОСОБА_5 попереджена про те, що у разі подальшого невиконання покладених на неї обов`язків або вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган пробації може надіслати до суду матеріали про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням її для відбування призначеного судом покарання, на підставі ст. 78 (79,104) КК України.

Відповідно до постанови ГАА № 655841 від 01 серпня 2020 року, ОСОБА_5 притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 183 КК України, за завідомо неправдивий виклик спецслужб.

Згідно із постановою ГАА № 655814 від 06 серпня 2020 року, ОСОБА_5 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КК України, за перебування в громадському місці в стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви з яких виходить суд при постановленні ухвали, і положення закону, якими він керувався.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
Таким чином, засуджений, який не виконує обов`язки покладені на нього КВК України, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, може бути направлений для відбування призначеного покарання, лише у випадку, якщо вони свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
В поданні Білоцерківський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області, зосереджував увагу на те, що ОСОБА_5 порушила одну з умов звільнення від відбування покарання, визначену вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року, а саме допустила дві неявки та вчиняє адміністративні правопорушення, що в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_5 не бажає стати на шлях виправлення.

З огляду на установлені обставини, суд з таким твердженням не погоджується.

Так, згідно із вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року, ОСОБА_5 встановлений іспитовий строк три роки.

За такий значний проміжок часу, вона допустила лише три неявки до Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області: 09 липня 2019 року, 28 квітня 2020 року, 10 листопада 2020 року, тоді як в інші дні з`являлася.

При цьому, ОСОБА_5 допустивши неявку 10 листопада 2020 року, з`явилася на наступний день, що підтверджено в судовому засіданні, як засудженою, так і представником Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області.

Натомість, ОСОБА_5 хоча і притягалася до адміністративної відповідальності, однак адміністративні правопорушення, які вона вчинила не спрямовані на завдання тілесних ушкоджень, або іншої подібної шкоди іншим особам.

Суд вважає, що вказане не може свідчити, що вона не стала на шлях виправлення, адже її вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 листопада 2017 року звільнено від відбування покарання за нанесення тяжкого тілесного ушкодження.

Отже, обставин визначених ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України для направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, скасувавши їй звільнення від відбування покарання з випробуванням, не встановлено.

Керуючись ст.78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 532, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

подання Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київської області відносно ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили у порядку визначеному ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської областіОСОБА_1