Справа № 761/8082/21
Провадження № 1-кс/761/5483/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2021 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000072 від 05.02.2020,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000072 від 05.02.2020, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2020.
Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 до даного кримінального провадження не має жодного відношення, крім того з моменту накладення арешту на майно минуло більш п`яти місяців, а тому вважає, що на даний час відпала необхідність у подальшому застосування забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином. На адресу суду направив заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить його задовольнити.
Слідчий СУ ГУ НП у м. Києві у судове засідання не з`явився, що згідно ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про скасування арешту, додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів клопотання СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000072 від 05.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.355 КК України.
24.09.2020, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме: АДРЕСА_1 та під час якого було вилучено три блокноти з рукописними записами; 119 аркушів з роздруківками банківських транзакцій юридичних осіб; системний блок з серійним номером 619929.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2020 накладено арешт на вищезазначене майно.
У відповідності до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у ОСОБА_4 права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна, враховуючи, що майно було вилучено за її місцем проживання, тобто воно перебувало у її користуванні.
Так, ст. ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувались порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Бакланов проти Російської Федерації», «Фрізен проти Російської Федерації» наголошує, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Як вбачається з ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2020 при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Статтею 3 зазначеної статті визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Разом з тим, незважаючи на те, що слідчим суддею вживались заходи щодо витребування матеріалів кримінального провадження №0000072 від 05.02.2020 на день розгляду клопотання вказані матеріали до суду надано не було, а слідчий та/або прокурор в судове засідання не з`явилися, отже жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання та підтверджували обставини, які б вказували на необхідність у подальшому застосуванні відповідних процесуальних заходів щодо зазначеного майна, не надано.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що такий обмежувальний захід як арешт майна, який застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06.10.2020 в рамках кримінального провадження № 0000072 від 05.02.2020 року, підлягає скасуванню, оскільки у застосуванні такого заходу відпала потреба.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 та скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у кримінальному провадженні № 0000072, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2020.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000072 від 05.02.2020 задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.10.2020 у кримінальному провадженні №0000072 від 05.02.2020 року, на:
-три блокноти з рукописними записами;

-119 аркушів з роздруківками банківських транзакцій юридичних осіб;

-системний блок з серійним номером 619929.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1