Справа № 639/2929/16-к
Провадження № 1-кп/639/15/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2021 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 01.09.2015 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0000712 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, з вищою освітою, працюючого заступником керівника ТОВ «Добробут-Авто», раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 станом на 02.09.2015, відповідно до наказу ГУ МВС України в Харківській області від 17.04.2015 №161-ос перебував на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної міліції у справах дітей Жовтневого районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області та, відповідно до пунктів 9, 10, 14 типових функціональних обов`язків оперуповноваженого сектору КМСД МРВ ГУМВС України в Харківській області, був зобов`язаний за дорученням керівництва розглядати скарги, заяви і повідомлення громадян, приймати по них рішення згідно чинного законодавства, співпрацювати з органами виконавчої влади, місцевого самоврядування в межах їх компетенції з питань захисту прав дітей, виявляти причини та умови, що призводять до вчинення адміністративних і кримінальних правопорушень дітьми, уживати організаційних і практичних заходів для їх усунення.
Таким чином, відповідно до п.1 примітки до ст.364 КК України, ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» ОСОБА_4 станом на 02.09.2016 був службовою особою та працівником правоохоронного органу, на яку покладено організаційно- розпорядчі обов`язки, що полягали у здійсненні керівництва ділянкою роботи органу державної влади та застосуванні, з метою захисту прав дітей, службових повноважень щодо невизначеного кола осіб.
Під час виконання своїх службових обов`язків, перебуваючи на вищевказаній посаді, ОСОБА_4 , розглядаючи матеріал, зареєстрований у Журналі єдиного обліку Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області за №4780 від 27.05.2015 за повідомленням служби «102» про звернення ОСОБА_6 , якому неповнолітні спричинили тілесні ушкодження, за медичною допомогою до Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги імені професора О.І. Мещанінова, встановивши відповідно до пунктів 3.3, 9.4 Інструкції з організації роботи підрозділів кримінальної міліції у справах дітей, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 19.12.2012 № 1176, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.012013 за №121/22653, статті 11 Закону України «Про міліцію», частини 2 статті 5 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», причини і умови вчиненого правопорушення, виявивши, що спричиненню ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 передувало споживання неповнолітніми пива, яке останній, у порушення статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», придбав 27.05.2015, у торгівельному павільйоні фізичної особи-підприємця ОСОБА_11 , розташованому на зупинці громадського транспорту за адресою: АДРЕСА_2 , маючи відповідно до пункту 7 постанови КМУ «Про затвердження Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 02.06.2003 №790 обов`язок, у зв`язку з встановленням обставин, що сприяли вчиненню правопорушення дітьми, ініціювати направлення або направити до компетентних органів повідомлення про продаж пива особі, яка не досягла 18 річного віку, для застосування до суб`єкта господарювання фінансової санкції розміром 6800 гривень, у період часу з 15:22 до 15:40 02.03.2015, знаходячись у приміщенні власного службового кабінету №204, розташованого на другому поверсі будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , діючи умисно з корисливих мотивів, проводячи дії у завуальованій формі, прийняв пропозицію громадянина ОСОБА_11 щодо надання грошових коштів за бездіяльність з використанням службового становища, яка полягала у ненаправленні до органів Державної фіскальної служби вищевказаного повідомлення для застосування фінансової санкції до ОСОБА_11 .
У подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність та реалізацію протиправного умислу, ОСОБА_4 о 15:49 02.03.2015, знаходячись у автомобілі «Кіа-Сід», д.н.з. НОМЕР_1 , який перебував у користуванні останнього, перебуваючи у об`єкті природно-заповідного фонду міста Харкова - лісовому заказнику місцевого значення «Григорівський бір» у районі будинку АДРЕСА_4 , особисто отримав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі три тисячі гривень за вищевказану бездіяльність з використанням наданих службових повноважень.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника та надав згоду на закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання сторони захисту, просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому.
Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.
Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).
Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 02.03.2015 року вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 368 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.12 КК України це кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.
Згідно п.3 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - 02.03.2015 року.
Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання захисника, закінчився 5-х річний строк давності, передбачений п.3 ч.1 ст.49 КК України.
Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин ,за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено пеокарання у вигляді позбавлення волі на строк не більне двох років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст.49 КК України.
Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така згода викладена ним письмово та підтверджена усно в судовому засіданні.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на те, що злочин, за яким обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким злочином, та з моменту скоєння кримінального правопорушення минуло більше п`яти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання захисника та звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 368 КК України.
Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.
Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України. У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України, судові витрати на залучення експерта не можуть бути стягнуті з обвинуваченого.У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, п.3 ч.1 ст.49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження і звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.368 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 368 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000712 від 01.09.2015 року - закрити.
Після набрання ухвалою законної сили речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-купюри номіналом 100 гривень №ЗА7621337 та МИ3470815, які зберігаються в банківській установі повернути УСБ України в Харківській області за належністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1