УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/3935/21

Номер провадження 1-кс/495/1337/2021

03 червня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:
28.05.2021 року слідчий Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про накладення арешту на майно.
В клопотанні зазначено, що в провадженні Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000565 від 27.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що 27.05.2021 о 08 годині 20 хвилин, до Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області, надійшло
телефонне повідомлення від оператора 102 про те, що 27.05.2021, приблизно о 08 годині 00 хвилин, невстановлена особа перебуваючи на території міського кладовища, яке розташоване за с. Бритівка, Білгород-Дністровського району Одеської області, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з травматичної зброї здійснила постріли в область голови ОСОБА_4 , та грудної клітини з ліва чим спричинили тілесні ушкодження у вигляді відкритого пошкодження правої щоки з переломом ніжної щелепи, та травматичного пошкодження в області серця між 3-4 ребрами.
За даним фактом СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області 27.05.2021 відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000565 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених Ст. 15 ч. 3, СТ. 115 Ч. 1 КК України.
27.05.2021 року відповідно до ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_5 затримано у зв`язку з тим, що він підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, під час якого вилучено : кофту спортивну темного кольору, штани темного кольору, кросівки білого кольору, які запаковано до паперових пакетів із зазначенням вмісту, ключі, які запаковано до сейф- пакету№ INP 1007786, мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який запаковано до сейф- пакету № 2964414.
Постановою слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 вказані речі визнано речовим доказом.
Беручи до уваги те, що вищевказане майно є речовим доказом по матеріалам кримінального провадження, і предметом посягання, а також є ризики того що дане майно буде знищено, спотворено та втрачене, і в процесі досудового слідства необхідно вжити заходи щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та прийняти законне процесуальне рішення в передбачені кримінальним процесуальним законодавством строки, тому слідчий просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий не з`явилися, надали до суду письмову заяву з проханням розглядати дане клопотання за їх відсутності та на підставі доданих копій матеріалів до клопотання, а також зазначили, що клопотання підтримують, просять його задовольнити.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди .
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Враховуючи вищевикладене та те, що в ході досудового розслідування необхідно вжити певні заходи щодо всебічного, повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність накладення арешту на вище зазначене майно, для збереження його як речового доказу в кримінальному провадженні №0000565.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 170, 172, 173 Кримінального процесуального України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме на : кофту спортивну темного кольору, штани темного кольору, кросівки білого кольору, які запаковано до паперових пакетів із зазначенням вмісту, ключі, які запаковано до сейф- пакету № INP 1007786, мобільний телефон марки «Redmi», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який запаковано до сейф- пакету № 2964414. , які були вилучені під час затримання особи ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України 27.05.2021 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1