Справа № 635/731/18
Провадження № 1-кп/635/621/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2021 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_4

захисник адвокат ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0002009 від 22 вересня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харків, громадянина України, який не засуджений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

ВСТАНОВИВ:

органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 03 вересня 2017 року близько 01:00 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в клубі «Європа» за адресою: АДРЕСА_2 , де також на той час перебував ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, не маючи прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, однак передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння та легковажно розраховуючи на їх відвернення, штовхнув ОСОБА_6 рукою в ділянку грудної клітини спереду, від чого потерпілий впав на підлогу та отримав закриту черепно-мозкову травму у формі забою головного мозку з формуванням вогнища контузії в правій лобовій долі, в правій лобовій та скроневій долях, субарахноїдального (під м`якими мозковими оболонками) крововиливу, субдурального (під твердою мозковою оболонкою) крововиливу праворуч в лобово - скроневій області, лінійного перелому потиличної кістки по ходу лямдовидного шву, з наявністю садна у потиличній області ліворуч; травму органів грудної порожнини у вигляді правобічного пневмотораксу (наявність в праві плевральній порожнині зайвого повітря) з колабуванням легені до ј та зміщенням серединних структур, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 128 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 подав клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та пояснив, що з дня вчинення злочину 03 вересня 2017 року сплив встановлений законом трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності, що є підставою для закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав своє клопотання та просив закрити кримінальне провадження на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки на день розгляду справи сплив встановлений законом трирічний строк притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України у випадках передбачених законом України про кримінальну відповідальність, особа звільняється від кримінальної відповідальності.

При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, що мало місце 03 вересня 2017 року.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року внесені зміни до ст. 128 КК України, якими посилено відповідальність та крім покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправних робот на строк до двох років, або обмеження волі на строк до двох років, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, тому, суд на підставі статті 5 КК України, для кваліфікації кримінального правопорушення застосовує Закон, що діяв на момент вчинення злочину і який пом`якшує кримінальну відповідальність, оскільки не передбачав покарання у виді позбавлення волі, тому відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, при цьому перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду.

Відомості про оголошення обвинуваченого ОСОБА_4 в розшук, вчинення ним нового злочину в період з 03 вересня 2017 року по день розгляду даної справи суду не надані.

Враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку , за який передбачено покарання у виді обмеження волі і з дня події кримінального правопорушення, яке сталось 03 вересня 2017 року сплинуло понад три роки, суд на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому суд враховує, що обвинувачений не заперечує проти звільнення його від кримінальної відповідальності із зазначених підстав.

Стосовно вимог за цивільним позовом прокурора про стягнення з ОСОБА_4 на користь місцевого бюджету матеріальної шкоди у розмірі 8508,64 грн, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому, при цьому у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові; у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Частиною 5 статті 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства, при цьому частиною сьомою цієї статті передбачено, що особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Аналізуючи норми кримінального процесуального законодавства, що регулюють вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що позов прокурора підлягає залишенню без розгляду оскільки кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 закрито, а вирішення цивільного позову при закритті кримінального провадження нормами КПК України не врегульовані, при цьому суд роз`яснює, що відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. 127-129, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 285, ст. 288 КПК України, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 128 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України закрити.

Цивільний позов прокурора залишити без розгляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення, через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1