Справа № 752/5827/20
Провадження №: 1-кп/752/822/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0008818, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вершиново-Муравейка, Куликівського району, Чернігівської області, громадянина України, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого за ч.2 ст. 286 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 17.10.2019 року, приблизно о 21.10 год., керуючи технічно справним автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у четвертій смузі проїзної частини вулиці Академіка Заболотного зі сторони Дніпровського шосе в напрямку проспекту Академіка Глушкова в м. Києві.
Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного на проїзній частині дорожньою розміткою 1.14.3 та інформаційними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «Пішохідний перехід», що розташований навпроти АЗС «АМІС» за адресою: м. Київ вул. Пирогівський шлях, 158/1, ОСОБА_7 , порушив вимоги пунктів 1.3,1.5, 2.3 підпункт «б» та 18.1 ПДР України, відволікся від керування транспортним засобом, не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух, не врахував дорожню обстановку, яка виражалась у наявності інформаційних дорожніх знаків, не зменшив швидкість та не зупинився, і як наслідок, вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який рухався по вище зазначеному пішохідному переходу. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у виді множинних переломів кісток скелета з ушкодженням внутрішніх органів, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в лікарні.
Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів пунктів 1.3,1.5, 2.3 підпункт «б» та 18.1 ПДР України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та її наслідками.
Тобто, ОСОБА_7 визнається винним за ч.2 ст. 286 КК України, - порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав себе винним та підтвердив вищезазначені обставини порушення ним ПДР України, які стали наслідком ДТП. Пояснив, що17.10.2019 року, приблизно о 21.00 год., керуючи автомобілем «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у четвертій смузі проїзної частини вулиці Академіка Заболотного в напрямку проспекту Академіка Глушкова в м. Києві, оскільки хотів розвернутися та їхати додому. Оскільки була темна пора доби, на пішохідному переході не помітив пішохода, яким виявився ОСОБА_10 , та вчинив на нього наїзд. Викликав швидку медичну допомогу, поліцію. Алкоголь не вживав. У вчиненому щиро розкаюється, потерпілій, на даний час уже відшкодував 197 тисяч гривень, з приводу чого є розписки, та в подальшому буде продовжувати відшкодовувати збитки. Не вбачає потреб проводити повний судовий розгляд з дослідженням усіх доказів.

В підтвердження відшкодування шкоди потерпілій, в розпорядження суду обвинувачений надав копії розписок. Представник потерпілої підтвердив існування обставин відшкодування обвинуваченим потерпілій шкоди в зазначеному ним розмірі.

Суд, ураховуючи що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, дослідження документів щодо відшкодування шкоди, інші докази, що стосуються фактичних обставин, за погодженням з учасниками, не досліджувалися за виключенням документів, що стосуються особи обвинуваченого, судових витрат, майна, на яке накладено арешт.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, виключно позитивно характеризується, має постійне місце проживання, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, пенсіонер.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини, часткове відшкодування збитків, що підтверджено розписками та відмітив представник потерпілої.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

За результатами судового розгляду, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, враховуючи наслідки, які настали в результаті порушення ним ПДР України.

На погляд суду, саме таке покарання, буде сприяти виправленню особи.

Однак, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, думку потерпілої, яку висловив її представник, щодо покарання, позицію прокурора, висловлену в судових дебатах, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих, керуючись вимогами ст. 75 КК України, суд прийшов до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, і вважає за необхідне прийняти рішення про звільнення ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, поклавши обов`язки, визначені ст. 76 КК України.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Питання щодо речових доказів, вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, передбачені згідно ст. 76 КК України, які на нього покладає суд, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумах:

1884 грн. 12 коп., за проведення експертизи № 12-1/489;

1884 грн. 12 коп., за проведення експертизи № 12-1/3144;

1570 грн. 10 коп., за проведення експертизи № 12-1/2712;

3000 грн., за проведення СМЕ.

Речовий доказ: автомобіль марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_1 , що переданий на зберігання власнику, - залишити йому за належністю.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1