ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/624/21 Справа № 204/2435/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного

( в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного

ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000022, щодо

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м.Дніпропетровськ,
який проживає за адресою:
АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року задоволено клопотання слідчого ВП №6 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29 травня 2021 року включно, визначено розмір застави у 45 400 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги підозрюваний посилається на те, що слідчий суддя не обґрунтував своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зазначає, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Вказує на те, що він має стійкі соціальні зв`язки, неповнолітнього сина та матір на утриманні, яка хворіє.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.
В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Судове рішення стосовно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, та містити як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.
Як слідує з наданих матеріалів слідчий суддя дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
На час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що 31 березня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що виразилися у таємному викраденні майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому повторно.
З наданих матеріалів вбачається, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду від 28 лютого 2021 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_9 від 15 березня 2021 року, який повідомив, що він працює на посаді старшого спеціаліста з регіональної безпеки у ПАТ Укртелеком, розташованого в м.Дніпрі, та 28 лютого 2021 року приблизно о 10 год. 10 хв. йому зателефонувала інженер ПАТ Укртелеком та повідомила, що біля будинку по вул.В.Антоновича біля будинку №64 в м.Дніпрі мало місце спрацювання охоронної сигналізації (СКЛКС) АТС-42 телефонного кабелю, та викрадено кабель, який належить ПАТ Укртелеком, чим заподіяно товариству матеріальний збиток на суму 447,23 грн.; висновком експерта №СЕ-19/104-21/8670-Д від 18 березня 2021 року, з якого слідує, що слід пальця руки розмірами 19х27 мм, що був вилучений з поверхні кусачок (секатор) на місці вчинення кримінального правопорушення за адресою: м.Дніпро, вул.В.Антоновича, поблизу будинку №64, придатний для ідентифікації особи, залишений великим пальцем правої руки особи, дактилокарта якої заповнена на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також іншими матеріалами, долученими до клопотання слідчого, які вказують на високу ймовірність причетності підозрюваного до вчинення ним інкримінованого злочину.
Що стосується доводів підозрюваного про недостатню вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та відсутність підстав для застосування до нього виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони не можуть бути прийняті до уваги зважаючи на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, а отже, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин.
Також, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, має не погашену у встановленому законом порядку судимість, а отже існує ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо підозрюваного обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Також, апеляційним судом враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підозрюваного доводи щодо відсутності будь-яких даних про наявність ризиків не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Щодо посилання підозрюваного на те, що в його діях відсутній склад злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, слід зазначити, що зазначені доводи фактично стосуються питань доведеності винуватості, оцінки доказів та правильності кваліфікації дій підозрюваного, надання оцінку чому, відповідно кримінального процесуального закону, відбувається на іншій стадії кримінального провадження, а саме, при ухваленні судового рішення по суті справи.
Щодо посилання підозрюваного ОСОБА_7 на те, що він має стійкі соціальні зв`язки, неповнолітнього сина та матір на утриманні, яка хворіє, слід зазначити, що дані обставини не можуть бути підставою для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, так як з урахуванням обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, його суспільної небезпеки вищезазначені доводи не свідчать про наявність у ОСОБА_7 перешкод або інших стримуючих факторів належної процесуальної поведінки підозрюваного,
Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_7 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбачений вказаною нормою закону.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги підозрюваного слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 квітня 2021 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4