Справа № 127/1-597/10
Провадження №11-кп/801/315/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду міста Вінниці від 03 грудня 2010 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.12.2010 за нововиявленими обставинами.
Вказана заява мотивована тим, що ОСОБА_8 засуджено вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 03.12.2010 за ч. 1 ст. 115 КК України до 15 років позбавлення волі. На думку ОСОБА_8 , вказаний вирок суду був постановлений на підставі показів свідка ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 , відносно яких внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за завідомо неправдиві показання.
Крім того, засуджений ОСОБА_8 вважає, що його дії слід перекваліфікувати з ч.1 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України, оскільки з довідки «Вінницької обласної клінічної лікарі ім.. М.І. Пирогова» № 01-1-23/2622 від 20.10.2015 вбачається, що станом на травень 2010 року у відділеннях Вінницької обласної клінічної лікарні ім. М.І. Пирогова проводити відкриті операції на серці (оперативне лікування клапанів та редекція аневризм) було неможливо, у зв`язку із відсутністю необхідного обладнання, в першу чергу апарата штучного кровообігу, а тому, на думку ОСОБА_8 лікарня не мала технічної можливості надати допомогу потерпілому.
А також, ОСОБА_8 у своїй заяві зазначає, що під час досудового розслідування йому не було призначено захисника, у зв`язку із чим, під час продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового розслідування захисник був відсутній, чим було порушено право ОСОБА_8 на захист.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року відмовлено у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду міста Вінниці від 03 грудня 2010 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Заяву засудженого ОСОБА_8 про перегляд вироку Ленінського районного суду м. Вінниці за нововиявленими обставинами з додатками повернуто засудженому.
Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що відповідно до заяви засудженого ОСОБА_8 не зазначено конкретних нововиявлених обставин, тобто обставин, що відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Інші обставини, на які посилається засуджений ОСОБА_8 у своїй заяві, були відомі сторонам під час розгляду вказаного кримінального провадження, а тому не можуть бути визнані як нововиявлені у розумінні ст. 459 КПК України. Таким чином, суд не вбачав підстав для відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами за заявою засудженого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року. Просить винести своє рішення, яким його заяву за нововиявленими обставинами повернути в суд першої інстанції для розгляду її по суті.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду винесена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, оскільки вона повністю відповідає вимогам ст. 462 КПК України, таким чином його заява повернута безпідставно, незаконно та необґрунтовано.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вражаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Засуджений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в ній та просили задовольнити її в повному об`ємі.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування й судового розгляду для того, аби кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу. Під час здійснення судочинства можуть бути допущені з тих чи інших причин судові помилки. Саме з метою усунення таких помилок та уникнення випадків, коли особу було притягнуто до відповідальності не в міру її вини або засуджено невинуватого, в кримінальному процесі існує інститут перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
При цьому необхідно пам`ятати, що важливим при перегляді судового рішення є дотримання принципу юридичної визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» акцентував увагу на тому, що одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу «res judicata» принципу остаточності рішення суду, згідно з яким жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного й обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими й непереборними обставинами.
Верховним Судом під час розгляду справи № 51-517ск18 від 12.05.2020 р. надано визначення нововиявленим обставинам. А саме, нововиявлені обставини це є юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду при прийнятті судового рішення, а також спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.
Об`єднаною палатою ККС ВС у постанові від 03.02.2020. зазначено, що перегляд за нововиявленими обставинами є надзвичайною (екстраординарною) процедурою перегляду судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недоступним.
Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що нововиявленими обставинами, зокрема визнаються завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок.
Буквальне розуміння наведених положень дає змогу зробити висновок про те, що неправдиві показання свідка чи потерпілого внаслідок помилки, а не кримінально протиправних дій не можуть визнаватись нововиявленою обставиною, що не охоплює всі можливі випадки. Однак належним засобом доказування цих обставин в якості нововиявлених, зважаючи на встановлення кримінальної відповідальності за зазначені діяння, слід вважати процесуальне рішення за наслідками здійснення кримінального провадження, яким би було встановлено відповідні факти, тобто за даним фактом має існувати вирок суду, що набув законної сили стосовно особи за надання нею завідомо неправдивих показань. При цьому сам факт внесення таких відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування не вказує на наявність нововиявлених обставин, передбачених п.1 ч.2 ст.459 КПК України.
Також ст.462 КПК України передбачені вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, недотримання яких призведе до ч.3 ст. 429 КПК України. Заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті (ч.1 ст. 463 КПК України). Частиною 2 ст. 464 КПК України передбачено, що не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам статті 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами.
03.02.2020 року під час розгляду справи № 522/14170/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду прийшла до переконання, що вирішення судом питання про відкриття провадження означає, що питання стосується того, чи є підстави для відкриття провадження. Таким чином, Верховний Суд надав висновок про те, що таке формулювання кримінального процесуального закону дає судді повноваження як відкрити, так і відмовити у відкритті провадження, і вирішення цього питання залежить від наявності або відсутності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами.
Оскільки заява ОСОБА_8 не містила належних підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами, суддею вірно прийнято рішення про відмову у відкритті провадження за нововиявленими обставинами та повернення заяви.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419, 466, 467 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17 грудня 2020 року про відмову у відкритті провадження про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду міста Вінниці від 03 грудня 2010 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та повернення заяви залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: