справа № 156/388/20
Номер провадження: 1-кп/156/19/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 лютого 2021 року смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000067 від 04 березня 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
обвинувачений ОСОБА_4 за попередньою змовою спільно з ОСОБА_5 в кінці лютого 2020 року реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прийшовши до складського приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом демонтажу стіни, приникли в середину вказаного приміщення звідки таємно викрали мідний кабель довжиною 20 м. вартістю 700 грн., подовжувач на котушці довжиною 25 м. вартістю 600 грн., кутову шліфувальнумашинку марки «WORKZONE» моделі «WAG-125/1150» вартістю 1500 грн., гравер
марки «Сraft» моделі «СSG-160», вартість якого згідно висновку
товарознавчої експертизи №194 від 24.03.2020 складала 481,95 грн. та
електропилу марки «Маtrix» моделі «ЕК 2200-40» вартістю 1200 грн., які належать ОСОБА_7 власнику вказаного складського приміщення. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Крім цього, на початку березня 2020 року ОСОБА_4 за попередньою спільною змовою із ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне
викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, діючи
умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прийшовши до складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , через раніше підготовлений отвір у стіні, проникли в середину вказаного приміщення, звідки, таємно викрали
електродвигуни до пральних машин у кількості 8 одиниць, а саме,
електродвигун марки «Міеіе» моделі «Мrt 37 - 606/2», вартість якого згідно
висновку товарознавчої експертизи №223 від 13.04.2020 складала 1566,67
грн., електродвигун марки «Міеlе» моделі «Мrt 34 - 606/2», вартість якого
згідно висновку товарознавчої експертизи №223 від 13.04.2020 складала
1566,67 грн., електродвигун марки «ВОSCН» моделі «129.60104.12» вартістю 1000 грн., електродвигун марки «С.Е.SЕТ.» моделі «МСА 45/64-148/АLВ», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №223 від 13.04.2020 складала 433,33 грн., 4 електродвигуни без маркувальних позначень, сумарна вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи № 223 від 13.04.2020 складала 2333,32 грн. та компресор кондиціонера марки «Кесhі» моделі «44А233А» 2,5 кВт, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №194 від 24.03.2020 складала 3030,25 грн. які належать
ОСОБА_7 власнику вказаного складського приміщення. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникли та викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Також, 04 березня 2020 року ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прийшовши до складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , через раніше підготовлений отвір у стіні, проник в середину вказаного приміщення, звідки, таємно викрав сабвуфер марки «JBL» моделі «Sub 125» 75 Вт, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №194 від 24.03.2020 складала 1933 грн. який належить ОСОБА_7 , власнику вказаного складського приміщення. Після чого ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Всього вказаними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 16345,19 грн.
Всього вказаними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 14412,19 грн.
Таким чином, своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаними з проникненням у приміщення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
22 січня 2021 року потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення та просить стягнути з ОСОБА_4 на його користь матеріальні збитки в розмірі 16345,19 грн. та 5000 грн. у відшкодування спричиненої моральної шкоди, а також просить стягнути з ОСОБА_5 14412,19 грн. у відшкодування спричиненого матеріального збитку та 5000 грн. у відшкодування спричиненої моральної шкоди.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 зменшила розмір позовних вимог з врахуванням вартості поверненого потерпілому майна та часткового відшкодування шкоди обвинуваченим ОСОБА_4 та просить стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1250 грн. заподіяної матеріальної шкоди та з обвинуваченого ОСОБА_4 1000 грн. у відшкодування спричиненої моральної шкоди, оскільки сума в розмірі 4000 грн. відшкодована ним добровільно та обвинуваченого ОСОБА_5 5000 грн. моральної шкоди.
Будучи допитаними у ході судового розгляду обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кожен зокрема, винуватими себе у вчиненні інкримінованому їм злочинів визнали повністю, у вчиненому щиро розкаялися і просять суд суворо їх не карати. Підтвердили обставини викладенні в пред`явленому їм обвинуваченні.
Зменшений розмір цивільного позову визнали повністю та не заперечують щодо його задоволення.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Оскільки обвинувачені повністю визнали вину у вчинені вказаних кримінальних правопорушень і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченими зазначеного злочину, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням характеризуючих їх особу матеріалів.
Таким чином, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена повністю, їх дії вірно кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до приміщення.
Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, за ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до тяжкого злочину, обставини справи та особи винних в сукупності.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим суд не знаходить.
Відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину і тяжкості наслідків, що настали.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При вирішенні питання призначення обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини його вчинення та особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, має постійне місце проживання, посередню характеристику за місцем проживання, те, що обвинувачений у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обставин, які обтяжують покарання, частково відшкодував спричинену шкоду потерпілому. Обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини проти власності, однак згідно ст. 89 КК України не судимий. Крім цього, суд враховує ту обставину, що 04 березня 2020 року самостійно продовжив свою злочинну діяльність без участі обвинуваченого ОСОБА_5 .
Враховуючи особу винного ОСОБА_4 , який щиро розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, його молодий вік та його особисте ставлення до вчиненого, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства з призначенням покарання згідно санкції статі закону за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75, із застосуванням ст. 76 КК України, що на думку суду буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
При вирішенні питання призначення обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, обставини його вчинення та особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, має постійне місце проживання, посередню характеристику за місцем проживання, те, що обвинувачений у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обставин, які обтяжують покарання, те, що раніше обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягався.
Враховуючи особу винного ОСОБА_5 , який щиро розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, його молодий вік та його особисте ставлення до вчиненого, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства з призначенням покарання згідно санкції статі закону за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75, із застосуванням ст. 76 КК України, що на думку суду буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
Потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням. Представник потерплого просить стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по 1250 грн. заподіяної матеріальної шкоди та з обвинуваченого ОСОБА_4 1000 грн. у відшкодування спричиненої моральної шкоди та з обвинуваченого ОСОБА_5 5000 грн. моральної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та /або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Згідно з ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
На підставі ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Ст.1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає серед іншого у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної(немайнової) шкоди»зазначено, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань(фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, з урахуванням характеру, обсягу і глибини страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення тощо) і з урахувань інших обставин - стану його здоров`я, істотності вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому судом враховуються вимоги розумності і справедливості.
Оскільки обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлений цивільний позов визнали повністю, то суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову у заявленому розмірі.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинувачених не застосовувались.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд,

ухвалив :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.
У відповідності до ст. 76 КК України, суд покладає на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.
У відповідності до ст. 76 КК України, суд покладає на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в дохід держави 2563,68 грн. за проведення товарознавчих експертиз в рівних долях з кожного.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задоволити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 1250 (одну тисячу двісті п`ятдесят) грн. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 1000 (одну тисячу) грн. у відшкодування спричиненої моральної шкоди.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 1250 (одну тисячу двісті п`ятдесят) грн. у відшкодування заподіяної матеріальної шкоди та 5000 (п`ять тисяч) грн. у відшкодування спричиненої моральної шкоди.
Речові докази у справі: , а саме: одноразовий компресор кондиціонера марки « Rechi моделі «44А233А» потужністю 2,5 кВт; кутову шліфовочну машинку синього кольору марки WORKZONE моделі « WAG-125/1150» потужністю 230 Вт; гравер синього кольору марки Craft» моделі «CSG -160» потужністю 160 Вт; сабвуфер чорного кольору марки JBL моделі «Sub 125»; електродвигун марки Miele моделі «Mrt 34-606/2»; електродвигун марки «BOSCH» моделі « 129.60104.12»; електродвигун марки «С.Е.SET» моделі «МСА 45/64-148/ALB» та 4 електродвигуни без маркувальних позначень повернути власнику ОСОБА_7 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1