Справа № 395/218/21
Провадження № 1-кп/395/52/2021
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в залі судових засідань Новомиргородського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження № 1-кп/395/52/2021, що зареєстроване в ЄРДР 13.01.2021 року за № 0000007 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомиргород, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 у невстановлений під час досудового розслідування час, але не пізніше 08 год. 03 хв. 12.01.2021 року, у невстановленому місці за невстановлених обставин, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, без передбаченого законом дозволу в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, придбав 5 предметів, зовні схожих на патрони та один предмет, зовні схожий на ручну гранату із маркуванням «107 73-71 Т» із засобом підриву до неї із маркуванням «УЗРГМ-2 47-83 583», що згідно з висновками експертів № СЕ-19/112-21/909-БЛ від 22.02.2020 року та №КСЕ-857 від 29.01.2021 були:

-два предмети являються проміжними мисливськими патронами з кулями зі свинцевим сердечником калібру 7,62-мм (7,62x39 мм), а три інші військовими проміжними патронами спорядженими кулями зі зменшеною швидкістю, калібру 7,62-мм (7,62x39 мм), тобто є боєприпасами;

-предмет із маркуванням «107 73-71 Т» є корпусом бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, в корпусі якої містилася вибухова речовина, а саме 2,4,6-тринітротолуон (ТНТ, тротил) та предмет із маркуванням «УЗРГМ-2 47-83 583» є засобом підриву, а саме - бойовим уніфікованим підривачем гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2.

Дані предмети конструктивно поєднуються між собою та у зібраному стані являють вибуховий пристрій, що відноситься до категорії боєприпасів - бойову осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1.

Вказані предмети були придатними для здійснення вибуху при видаленні запобіжної чеки та вивільнення важеля.

Тим самим, отримавши у володіння зазначені вище предмети, ОСОБА_6 вчинив придбання бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.

Після цього з невстановленого під час досудового розслідування часу до моменту вилучення під час обшуку з 08 год. 03 хв. по 10 год. 26 хв. 12.10.2021 року, за невстановлених обставин ОСОБА_6 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в порушення вимог п. п. 1,2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471 -XII від 17.06.1992 року «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 17.10.1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року, без передбаченого законом дозволу зберігав раніше придбані 5 патронів калібру 7,62 мм, а також корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1 із засобом підриву до неї в обраному ним місці, а саме у кв. АДРЕСА_2 - місцем свого проживання.

Відповідно до ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2020 року, 12 січня 2021 року в період часу з 08 год. 03 хв. по 10 год. 26 хв., працівниками поліції проведено обшук приміщення житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 - за місцем проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого було виявлено та вилучено 5 предметів, зовні схожих на патрони та один предмет, зовні схожий на ручну гранату із маркуванням «107 73-71 Т» із засобом підриву до неї із маркуванням «УЗРГМ-2 47-83 583», що згідно з висновками експертів № СЕ-19/112-21/909-БЛ від 22.02.2020 року та №КСЕ-857 від 29.01.2021 року були:

-два предмети являються проміжними мисливськими патронами з кулями зі свинцевим сердечником калібру 7,62-мм (7,62x39 мм), а три інші військовими проміжними патронами спорядженими кулями зі зменшеною швидкістю, калібру 7,62-мм (7,62x39 мм), тобто є боєприпасами;

-предмет із маркуванням «107 73-71 Т» є корпусом бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1, в корпусі якої містилася вибухова речовина, а саме 2,4,6-тринітротолуон (ТНТ, тротил) та предмет із маркуванням «УЗРГМ-2 47-83 583» є засобом підриву, а саме - бойовим уніфікованим підривачем гранат дистанційної дії типу УЗРГМ-2.

Дані предмети конструктивно поєднуються між собою та у зібраному стані являють вибуховий пристрій, що відноситься до категорії боєприпасів бойову осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1.

Вказані предмети були придатними для здійснення вибуху при видаленні запобіжної чеки та вивільнення важеля.

В процесі підготовчого судового засідання прокурор заявила клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості між ОСОБА_6 та прокурором та відповідно надала саму письмову угоду.

Обвинувачений ОСОБА_6 в ході розгляду у справі свою вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_6 узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості .

У відповідності до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2021 року, визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши на нього обов`язки у відповідності до ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого судові витрати у справі та вирішити долю речових доказів по справі у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 березня 2021 року, що укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000007.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку у 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за місцем проживання, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати по справі в розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривень 20 копійок на користь держави.

Речові докази:
клопотання слідчого ОСОБА_7 про надання дозволу на проведення обшуку; ухвала Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.12.2020 року про дозвіл на проведення обшуку; протокол обшуку від 12.01.2021 року з додатком, а саме : відеозаписом на флеш-носії, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;

5 предметів зовні схожих на патрони калібру 7,62 мм, предмет зовні схожий на корпус гранати Ф-1, предмет зовні схожий на підривач ручних гранат типу УЗРГМ-2, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів та озброєння Кропивницького РУП знищити;

предмет зовні схожий на мисливську гладкоствольну зброю в чохлі шкіряному, який передано на зберігання ОСОБА_6 у відповідності до його розписки від 25.02.2021 року - передати власнику ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Новомиргородський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор відповідно має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1