Справа №523/9398/21
Провадження №1-кс/523/2685/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2021 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт в рамках кримінального провадження за № 0000468 від 02.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З клопотання вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000468 від 02.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2021 отримано повідомлення, яке надійшло по телефону від громадян про те, що восени 2020 року невстановлені особи викрали ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , після чого останнього незаконно утримали за адресою: АДРЕСА_2 , звідки він втік 17.06.2021, та звернувся до поліції за допомогою. Дане повідомлення зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Відділу поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області за порядковим №20710.
Також 18.04.2021 надійшла заява від громадянина ОСОБА_5 в якій він, просить вжити заходів, щодо невстановлених осіб, які наприкінці травня 2021, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 викрали його та відвезли до м. Білгород-Дністровського, де незаконно позбавили волі в будинку по вулиці Горького.
В ході допиту потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було встановлено, що восени 2020 року з ним познайомився чоловік ромської національності, який запропонував допомогти з документами на будинок ОСОБА_5 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого разом з іншими особами ромської національності за допомогою недобросовісних ріелтора та нотаріуса, переоформили право власності на вищезазначений будинок, а ОСОБА_5 вивезли до будинку розташованого на вул. Планетній в м. Одесі, де протягом певного періоду часу утримували останнього. Потім ОСОБА_5 вивезли до м. Миколаїв, де намагалися взяти кредит у банківській установі на його ім`я, однак після невдалої спроби були вимушені повернутися до м. Одеса. У подальшому ОСОБА_5 даними особами було передано іншим особам ромської національності, які відвезли його до м. Білгород-Дністровськ, де незаконно позбавили волі в будинку по вулиці Горького та змусили працювати за отримання їжі.
Під час усього досудового розслідування працівникам УСР в Одеській області ДСР НП України у порядку ст. 40 КПК України проводилися заходи, спрямовані на виявлення ознак кримінального правопорушення.
В ході проведення заходів на виконання доручення встановлено, що усі вищевказані особи причетні до скоєння кримінального правопорушення, яке мало місце у січня 2021 року, а саме: шахрайським шляхом, шляхом зловживання довірою та введення в оману, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 змусили громадянина ОСОБА_5 укласти договір куплі-продажу між ним та ОСОБА_10 на будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та який належав потерпілому. Також зі слів потерпілого ОСОБА_5 , під час оформлення правочину з нотаріусом розраховувалася ОСОБА_11 .
В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , позбавили волі громадянина ОСОБА_5 , якого утримували проти його волі у різних місцях та змушували безоплатно працювати. Встановлені адреси, де ОСОБА_5 утримували проти його волі у період часу приблизно з 21.04.2021 по 05.05.2021
Під час додаткового допиту потерпілого та проведення впізнання встановлено, що до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення причетні наступні особи:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Використовує мобільний термінал НОМЕР_1 . На нього ОСОБА_6 та інші причетні особи планували оформити квартиру АДРЕСА_4 , яка належить потерпілому ОСОБА_12 .
З отриманого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що це приватна власність ОСОБА_10 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , країна громадянства: України.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
На підставі ч. 2 вищевказаної норми, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
1)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
2)є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
3)одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій статті 98 КПК України.
Підставою для арешту вказаного майна є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що в зв`язку з підписанням ОСОБА_5 документів, які надавалися йому для підписання на теперішній час невстановленими досудовим розслідуванням особами, останні шахрайським шляхом заволоділи його будинком за адресою: АДРЕСА_1 ,у зв`язку з чим він може бути незаконно відчужений. Метою арешту вказаного майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання незаконному відчуженню майна.
Враховуючи те, що вищевказані речі є речовими доказами по кримінальному провадженню, суд прийшов до висновку, що згідно критеріїв, визначених ч. 2 ст. 170 КПК України клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 32, 98, 110, 131, 132, 167, 170-175, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про арешт в рамках кримінального провадження за № 0000468 від 02.04.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною права на його відчуження та розпорядження будь-якими особами.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1