Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/9546/20
Провадження № 1-кп/644/436/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002143 від 05.11.2020 року, відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою технічною освітою, працюючого у приватному порядку, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

в с т а н о в и в :

17 жовтня 2020 року, близько 10:00 години, між ОСОБА_5 , який перебував поряд з магазином «Продукти», розташованому у м. Харкові по бульвару Івана Каркача, 71 -а та ОСОБА_4 на ґрунті неприязних стосунків виник словесний конфлікт.

Під час конфлікту ОСОБА_5 , діючи з умислом спрямованим на заподіяння умисного тілесного ушкодження, перебуваючи обличчям до обличчя з ОСОБА_4 на відстані близько у 0,5 м., навмисно наніс один удар кулаком лівої руки у щелепу ОСОБА_4 праворуч.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 09/2265-С/2020 від 18.11.2020 року у ОСОБА_4 встановлено перелам суглобного відростку нижньої щелепи праворуч, який утворився від ударної двї тупого твердого предмету. За ступенем тяжкості вказаний перелам відноситься до середнього ступеню тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, себе визнав повністю, не заперечував факту умисного спричинення середнього ступеню тяжкості тілесного ушкодження ОСОБА_4 за обставин, викладених вище, зазначивши, що ОСОБА_4 , якого він раніше знав візуально, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння підійшов до нього і став заважати спілкуватися з товаришами, в зв`язку з чим він став його проганяти і на цьому гранті виникла сварка з взаємними образами, в ході якої він і наніс 1 удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_4 , цивільний позов визнав беззаперечно, просив не досліджувати докази, щодо тих обставин які ним не оспорюються, проти чого не заперечували інші учасники судового провадження.

Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.

Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_5 покарання за вчинене, суд враховує характер та ступень тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, які є нетяжким злочином, данні про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та роботи, має на утриманні сина 2005 року народження, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, характеризується позитивно, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставинами, які відповідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання судом визначається щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Приймаючи до уваги конкретні обставини справи, данні про особу, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих обставин, тяжкість кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без відбування призначеного покарання і до нього доцільно застосування положень ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов заявлений у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення 7500,00 грн. у відшкодування майнової шкоди та 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, суд враховуючи положення ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, вважає такими, що підлягають задоволенню виходячи з повного та беззаперечного визнання позову, принципу розумності, справедливості та наслідків, що наступили.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо протягом іспитового строку тривалістю 1 (одного) року він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки як основні, так і додаткові: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди спричиненої злочином задовольнити.

Стягнути ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 7500,00 грн. у відшкодування майнової шкоди та 5000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити прокурору і засудженому негайно після його проголошення.

На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Суддя: ОСОБА_1