Номер провадження: 11-кп/813/125/21
Номер справи місцевого суду: 502/262/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.02.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на вирок Кілійського районного суду Одеської області, від 31.08.2018, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новоселівка Кілійського району Одеської області, є громадянином України, одружений, має професійно-технічну освіту, пенсіонер, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнаний невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:

Короткий зміст оскарженого вироку.
Оскарженим вироком ОСОБА_8 визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та виправданий у зв`язку із відсутністю в його діянні складу зазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до оскарженого вироку, ОСОБА_8 обвинувачувався в тому, що 08.12. 2017, приблизно 15 годині 00 хвилин, біля домоволодіння АДРЕСА_2 , в ході конфлікту з ОСОБА_12 наніс останньому декілька ударів по обличчю та різним частинам тіла, чим завдав йому закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, синців повік обох очей, правої половини верхньої губи, передньої поверхні правої половини огруддя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, за ознакою короткочасного розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_8 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор ОСОБА_11 в апеляційній скарзі та доповненнях зазначив, що вважає вирок Кілійського районного суду Одеської області, від 31.08.2018 в частині виправдання ОСОБА_8 незаконним та необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню на підставі п.п. 2), 3), 4) ч. 1 ст. 409, ст.ст. 410, 411, 412, 413 КПК України, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, прокурор послався на такі доводи:

1) судом першої інстанції взято до уваги усі докази які надані обвинуваченням в повному обсязі, але суд не відкинув та не спростував жодного доказу. Разом з тим, в мотивувальній частині вироку, взагалі не зазначені підстави та їх обґрунтування виправдання;

2) судом першої інстанції не викликано та не допитано свідка ОСОБА_13 , хоча прокурором було заявлено клопотання про її допит;

3) під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 повідомив що погано розуміє українську мову, тому суд повинен був призначити перекладача та захисника, але суд залишив дану обставину без уваги;

4) вирок Кілійського районного суду Одеської області, від 31 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_8 підлягає скасуванню, оскільки судове провадження здійснено за відсутності захисника та перекладача, та не допитана свідок ОСОБА_13 , у зв`язку з цим, вирок Кілійського районного суду Одеської області, від 31.08.2018, стосовно ОСОБА_8 відповідно до ст. 409 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

За таких обставин, прокурор просить допитати у судовому засіданні апеляційного суду свідка ОСОБА_14 , обвинуваченого ОСОБА_8 , оскаржений вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за який йому призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Позиції учасників судового розгляду.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор підтримав апеляційну скаргу, обвинувачений та захисник заперечували проти її задоволення.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги , апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є:

1)неповнота судового розгляду;

2)невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3)істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4)неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

1. Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про істотне порушення судом першої інстанції кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає ці доводи необґрунтованими з таких підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 412 КПК України , істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

При цьому, прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що обвинувачений спілкується болгарською та російською мовами, проте, судовий розгляд був проведений судом першої інстанції за відсутності перекладача, а переклад здійснювався самим головуючим суддею, крім того обвинуваченому не було роз`яснено його право на захист та не був залучений захисник.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу на положення ч. 3 ст. 409 КПК України, якими встановлено, що суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого.

З огляду на те, що оскаржений вирок суду першої інстанції є виправдувальним, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги прокурора про істотні порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими.

2. Щодо тверджень апеляційної скарги прокурора про неповноту судового розгляду судом першої інстанції.

Прокурор в апеляційній скарзі вказує на те, що під час підготовчого судового засідання в суді першої інстанції, прокурором було заявлено клопотання про допит свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування. Разом з тим, судом першої інстанції не викликано та не допитано свідка ОСОБА_13 .

З матеріалів справи вбачається, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000837, внесеному до ЄРДР 10.12.2017, під пунктом № 10 зазначено, що під час досудового розслідування, 11.12.2017, був проведений допит свідка ОСОБА_13 (а.с. 3)

Водночас, у досліджених апеляційним судом матеріалах справи, зокрема в журналах судових засідань, відсутні відомості щодо допиту вказаного свідка судом першої інстанції під час судового розгляду пред`явленого обвинувачення.

Згідно із положеннями ст. 410 КПК України, неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції було проігноровано клопотання прокурора про допит свідка ОСОБА_13 .

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора в цій частині є обґрунтованою, оскільки судом першої інстанції допущена неповнота судового розгляду.

3. Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених в оскарженому вироку, фактичним обставинам кримінального провадження.

З оскарженого вироку вбачається, що судом першої інстанції було допитано потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_15 , а також обвинуваченого ОСОБА_8 .

У своїй сукупності, допити зазначених осіб підтверджують наступні обставини: 08.12.2017, приблизно о 15 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , яка є адресою проживання потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_15 , під час конфлікту, який мав місце на ґрунті неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_12 удар рукою в обличчя, внаслідок чого потерпілий упав на землю, після цього обвинувачений ОСОБА_8 наніс ОСОБА_12 декілька ударів ногою у тулуб останнього.

Крім того, судом першої інстанції було досліджено документи у кримінальному провадженні, а саме:

-рапорт підмінного оперативного чергового Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 , від 09.12.2017, про виявлення кримінального правопорушення, яке зареєстровано до ЖЄО № 4869, від 09.12.2017;

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, від 09.12.2017;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, від 08.02.2018;

-висновок експерта № 133, від 13.12.2017.

(а.с. 63-65, 68-71).

Суд першої інстанції, за результатами дослідження вказаних доказів, зазначив, що в діях обвинуваченого ОСОБА_8 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, а не ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він завдав потерпілому ОСОБА_12 умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Надалі, суд першої інстанції дійшов переконання про те, що встановлена правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, погіршує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження у порівнянні з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 .

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що стосовно обвинуваченого слід ухвалити виправдувальний вирок, у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Апеляційний суд вважає вказані висновки суду першої інстанції хибними та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що:

1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа;

2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим;

3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Відтак, апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції в оскарженому вироку фактично посилався на положення п. 3) ч. 1 ст. 373 КПК України.

Разом з тим, відповідно до дослідженого апеляційним судом висновку експерта № 133, від 13.12.2017, потерпілому ОСОБА_12 спричинені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Ознака легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, є основним елементом складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Водночас, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в матеріалах справи відсутності відомості щодо зміни прокурором обвинувачення в суді, у відповідності до ст. 338 КПК України.

Разом з тим, на підставі досліджених доказів, апеляційний суд дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення при таких обставинах.

08.12.2017, приблизно о 15 годині 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , яка є адресою проживання потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_15 , під час конфлікту, який мав місце на ґрунті неприязних стосунків з потерпілим ОСОБА_12 , обвинувачений ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_12 удар рукою в обличчя, внаслідок чого потерпілий упав на землю, після цього обвинувачений ОСОБА_8 наніс ОСОБА_12 декілька ударів ногою у тулуб останнього спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вина ОСОБА_8 підтверджується дослідженими апеляційним судом доказами, зокрема, заявою потерпілого (а.с.64- 65) про спричинення обвинуваченим йому тілесних ушкоджень, протоколом впізнання свідком ОСОБА_13 . ОСОБА_8 , як особи, що спричинила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_12 (а.с.70-71),висновком експерта (а.с.68-69), з якого вбачається, що обвинувачений спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Зважаючи на відсутність зміненого під час судового розгляду обвинувачення та з метою розгляду пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення в межах ч. 1 ст. 125 КК України, апеляційний суд не погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що дослідженні докази у своїй сукупності вказують на те, що обвинуваченого слід визнати винним у межах пред`явленого обвинувачення у вчиненні злочину, ч. 1 ст. 125 КК України.

Зазначені обставини, згідно з положеннями п. 2) ч. 1 ст. 409, ст. 411 КПК України, є підставою для скасування оскарженого вироку та ухвалення нового обвинувального вироку стосовно ОСОБА_8 .

Висновки апеляційного суду.

Згідно з положеннями п. 3) ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю та ухвалити новий вирок.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає часткову задоволенню, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку, яким ОСОБА_8 слід визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, апеляційний суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому апеляційний суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Апеляційний судом не встановлено обставин, передбачених ст. ст. 66, 67 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , апеляційний суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність обтяжуючих обставин, і вважає доцільним призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 74 КК України, вироком суду особа може бути звільнена від покарання на підставах передбачених ст. 49 КК України.

Враховуючи ті обставини, що злочин був вчинений ОСОБА_8 08.12.2017, на теперішній час закінчились строки давності в цьому кримінальному провадженні, в зв`язку з чим ОСОБА_8 підлягає звільненню від призначеного покарання, на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Керуючись ст.ст. 370-372, 373, 374, 376, 404, 407, 409-412, 419, 420, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Скасувати вирок Кілійського районного суду Одеської області, від 31.08.2018, стосовно ОСОБА_8 .

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень.

На підставі ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання, у зв`язку іззакінченням строків давності.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той же строк з моменту отримання копії вироку у відповідному перекладі.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3