Провадження № 1-кс/947/7503/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.06.2021 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000413 від 06.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, 05.06.2021 р. до ЧЧ ВП No4 ОРУП No1 ГУНП в Одеськіи? області надіи?шов рапорт від молодшого інсектора РР батальи?ону No2 УПО в Одеськіи? області сержаната поліціі? ОСОБА_5 про те, що 05.06.2021 біля 12:00 годин, він знаходячись на службі у складі наряду Кришталь No27 виявив громадянина на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрии? знаходячись на 5-му поверху 4-ого під`і?зду буд.No14, що розташовании? по пр-ту Ак. Глушко, 14, в м. Одеса, шляхом вільного доступу, таємно викрав кабель що належить ТОВ «Інфомір» UTP 4*2, довжиною близько 60 метрів, але не довів своі? діі? до кінця з обставин які не залежали від и?ого волі, тим самим завдав збиток ТОВ «Інфомір». Сума матеріального збитку встановлюється.

Відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за №0000413 від 06.06.2021 за попередньою правовою кваліфікацією злочину за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

05.06.2021 при виїзді на місце події та проведеним 05.06.2021 оглядом місця події встановлено, що за адресою: м. Одеса, пр-т. Ак. Глушко, 14 в присутності двох понятих у громадянина який представився як ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено полімерний пакунок з інтернет-кабелем «Інфомір» білого кольору UTP4х2, загальним розміром 60 метрів та канцелярський ніж помаранчевого кольору. Зі слів ОСОБА_6 останній пояснив, що дані кабеля він раніше зрізав вищевилученим канцелярським ножем з під`їзду будинку АДРЕСА_1 .

Так, вищезазначене нежитлове приміщення відповідає ознаці, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, тобто одержане внаслідок вчинення злочину.

Крім того, незастосування заборони на розпорядження вказаним майном, може привести до наслідків, які перешкоджатимуть ефективному здійсненню досудового розслідування.

Завданням арешту в даному випадку є забезпечення схоронності слідів злочину, запобігання можливості реалізації злочинного умислу та запобігти спробі введення в оману шляхом реалізації даного нежитлового приміщення третім особам, а також, переховуватись особі яка вчинила кримінальне правопорушення, та запобігання приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження вищевказаного нежитлового приміщення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з метою збереження речового доказу, встановлення осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення, а також проведення ряду відповідних експертиз, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, між тим від слідчого надійшла заява про розгляд поданого клопотання за її відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, враховуючи положення ч. 1 ст. 172, ч. 4 ст. 107 КПК України, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання за відсутності сторін та приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом ВП №4 Одеського районного управління поліції №1 в місті Одесі в Одеській області обґрунтовано здійснюється досудове розслідування, в рамках кримінального провадження №0000413 від 06.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

На підставі постанови про залучення та визнання речових доказів від 06.06.2021 року, вказані в клопотанні речі визнані речовими доказами.

За таких обставин, враховуючи, що в ході проведення огляду було виявлено речі, які можуть підтверджувати факт та обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, та являються знаряддям та об`єктом вчинення злочину, слідчий суддя приходить до переконання про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, а відтак, з метою забезпечення збереження такого майна та в подальшому його використання як доказів, слідчий суддя приходить до переконання про наявність необхідності в накладенні арешту на таке майно, з накладенням заборони розпорядження таким майном.

В свою чергу не накладення арешту на майно, може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи правові підстави для арешту майна, можливість використання як доказів вилученого майна в рамках кримінального провадження, з огляду на засади розумності та пропорційності арешту майна завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання.

Таким чином, керуючись ст. ст. 98, 107, 132, 170 - 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000413 від 06.06.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: полімерний пакунок з інтернет-кабелем «Інфомір» білого кольору UTP4х2, загальним розміром 60 метрів та канцелярський ніж помаранчевого кольору, що було вилучено 05.06.2021 в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, пр-т. Ак. Глушко, 14, шляхом заборони розпорядження вказаним майном.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №4 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1