Справа №639/3323/20
Провадження №1-кс/639/217/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року м. Харків

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000150 від 21.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000150 від 21.05.2019 року, накладеного ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2020 року на майно, яке вилучено 09.06.2020 року при проведенні обшуку складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

На обґрунтування клопотання захисник зазначає, що арешт на вказане майно накладено необґрунтовано, а саме:
- під час звернення стороною обвинувачення з клопотанням про арешт майна, вже закінчилися строки досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000150, оскільки вказане провадження було виділене з кримінального провадження №0000126 від 27.04.2018 року та відповідно до ч.7 ст. 217 КПК України строки досудового розслідування спливли 27.10.2019 року;
- стороною обвинувачення було грубо порушено вимоги КПК України щодо виділення матеріалів кримінального провадження №0000150 з кримінального провадження №0000126, оскільки у вказаних кримінальних провадженнях жодній особі не повідомлено про підозру;
- речові докази були отримані з порушенням КПК України, оскільки стороною обвинувачення були вилучені вказані речі на підставі завідомо неправдивих документів;
- після вилучення речових доказів слідчим не було проведено допит власника майна до теперішнього часу;
- на теперішній час власнику майна невідоме місце зберігання вилученого майна.
В судове засідання представник власника майна адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вказав, що підтримую подане клопотання та просить його задовольнити.
Прокурор Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 в судове засідання також не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності та вказав, що заперечує проти задоволення клопотання захисника, вважав, що на теперішній час в застосуванні арешту не відпала потреба, ухвалою слідчого судді арешт накладено обґрунтовано, строки досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000150 не закінчилися. Крім того, захисником ОСОБА_3 до суду не надано жодних доказів, що майно, яке було вилучено у суб`єктів господарської діяльності ,належить їм на праві власності, користування тощо, у зв`язку із чим просив відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження №0000150 від 21.05.2019 року, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Судовим розглядом встановлено, що в провадженні СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000150 від 21.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.321 КК України.
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Харківська місцева прокуратура № 2 Харківської області.
09.06.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова було проведено обшук складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за участю ОСОБА_5 .
Під час проведення обшуку було виявлено та вилучено наступне майно:
- препаративна форма «Каліпсо» Белросагро Сервіс`в кількості 55 коробок;
- шприци з гелем для знищення тарганів та мурах «Rubitзиндан» в кількості 4650 шприців;
- інсектицидний приманочний гель для знищення тарганів та мурах «Русский капкан эффект» в кількості 96 коробок;
- гербіцид для боротьби з бур`янами при вирощуванні картоплі «Зенкор Ліквід» Bayer Garden в кількості 76 коробок;
- крейда від тарганів «Серебряная Машенька» в кількості 340 коробок;
- інсектицид ТМ «Combat» в кількості 2334 коробки;
- гель для знищення тарганів «Дохлокс» в кількості 128 коробок;
- сірна димова шашка «Климат» в кількості 192 коробки;
- протруйник «Престиж» в кількості 68 коробок;
- інсектицид «Спасатель» в кількості 384 коробки;
- гель для знищення тарганів ТМ «Домовой» в кількості 97 коробок.
Постановою слідчого від 10.06.2020 року вищевказані речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000150 від 21.05.2019 року
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 26.06.2020 задоволено клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 та накладено арешт на майно, відповідно до протоколу обшуку від 09.06.2020 року, яке було вилучено в складському приміщенні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала суду набрала законної сили 09.07.2020 року.

Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування достатніх підстав вважати, що це майно є доказом злочину, та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Вилучені відповідно до протоколу обшуку від 09.06.2020 речі, які зазначені в клопотанні прокурором, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

З висновку експерта №13/2/150СЕ-20 від 31.08.2020 року вбачається, що у вилучених під час обшуку складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , речах було виявлено сильнодіючі отруйні речовини та пестициди.
З наданих пояснень прокурора під час судового засідання встановлено, що на теперішній час слідчі дії в обсязі, необхідному для встановлення об`єктивної істини по справі, повідомлення підозри тривають, встановлюються фактичні обставини по справі, проводяться судові експертизи. В разі скасування арешту з вказаного майна штучно може бути створена перешкода всебічному, повному та неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження у встановленні об`єктивної істини по справі шляхом втрати доказів. Крім цього, підозра у вчинені кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні на теперішній час не повідомлена.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Даних на підтвердження того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, до слідчого судді не надано, а тому на теперішній час слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту.
Щодо доводів сторони захисту про закінчення строків досудового розслідування кримінального провадження №0000150 від 21.05.2019 року слідчий суддя зазначає наступне.
Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 р., який набрав законної сили 16.03.2018 р., статтю 217 КПК України було доповнено частиною 7: «Днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.».
Отже, вказана частина за загальним правилом підлягає застосуванню з дати набрання чинності цим Законом, в частині таких змін.
Згідно з пунктом 4 § 2 «Прикінцеві положення» Розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» положення пункту 10 частини 1 статті 303 КПК України вводиться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, після введення в дію цих змін.
Постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_7 від 21.05.2019 року матеріали досудового розслідування за №0000150 від 21.05.2019 року виділені з матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0000126 від 27.04.2018 року.
Разом з цим, постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури №2 Харківської області ОСОБА_7 від 27.04.2018 року матеріали досудового розслідування за №0000126 від 27.04.2018 року виділені з матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження №0000052 від 14.02.2018 року.
Оскільки, вперше відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0000052 внесені 14.02.2018 р., тому строки досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000150 не закінчились, а обчислюються згідно норм КПК України, які діяли на момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000052 від 14.02.2018 р.
Слідчий суддя не приймає до уваги твердження захисника про те, що стороною обвинувачення було грубо порушено вимоги КПК України щодо виділення матеріалів кримінального провадження №0000150 з кримінального провадження №0000126, оскільки відповідно до ст. 36, ч.5 ч.6 ст. 217 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, самостійно приймає рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування, яке не може бути оскаржено.
Щодо доводів адвоката ОСОБА_3 про невідоме місце зберігання вилучених речових доказів, слідчий суддя зазначає, що відповідно до гарантійної розписки, яка міститься в матеріалах кримінального провадження вилучені токсичні речовини були передані директору сільськогосподарського ТОВ «Вільне» ОСОБА_8 на відповідальне зберігання.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, тощо є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний захід забезпечення, який застосовано у цьому кримінальному проваджені з метою досягнення дієвості цього провадження.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що правових підстав для скасування арешту майна не має, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню №0000150 від 21.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України, яке було вилучено 09.06.2020 року в ході проведення обшуку складського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1