Справа № 747/398/21
Провадження № 1-кп/747/52/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2021 року смт Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка кримінальне провадження № 0000085 від 23 червня 2021 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Ново-Петрівка Білопільського району Сумської області, мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

потерпілої - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2021 року близько 16 год 30 хв ОСОБА_3 , перебуваючи перед господарством ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 під час сварки з ОСОБА_5 умисно з метою нанесення тілесних ушкоджень, розуміючи протиправність своїх дій, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого плеча, чотири удари ногою по правому стегну та один удар по лівому стегну ОСОБА_5 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі, чотирьох синців на правому стегні та одного синця на лівому стегні, які згідно висновку судово-медичного експерта № 151 від 15.07.2021 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Таким чином, своїми діями, які виразились в умисному нанесенні легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі і суду показав, що 22 червня 2021 року після 16-ї год у нього виник словесний конфлікт із потерпілою з приводу земельної ділянки, і він не втримався і наніс їй декілька ударів руками і ногами. У скоєному щиро розкаюється, запевнив суд, що більше подібне не повториться.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 22 червня 2021 року в післяобідній час у неї виник конфлікт з обвинуваченим з приводу сінокосу, і тоді він її декілька разів вдарив ногами і руками. Після вчиненого жодного разу пробачення у неї не просив.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив кримінальне правопорушення саме при викладених обставинах, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, долучених прокурором в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження за згодою обвинуваченого, та у відповідності до ст. 88 КПК України визнаних допустимими за погодженням сторін.

Суд встановив, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин і у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 умисно заподіяв потерпілій легке тілесне ушкодження, та вважає доведеною вину обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що покарання має бути необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, і те, що згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, відноситься до кримінального проступку. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України в ході судового розгляду не встановлено. По місцю проживання обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий.

Тому, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, та враховуючи обставини справи, вважає за можливе призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, що дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії та стати на шлях виправлення і яке, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому до вступу вироку в законну силу не обирати, речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання за даною статтею у вигляді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 680 (шістсот вісімдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1