Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/9737/20
Провадження №1-кп/523/744/21
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

25.08.2021 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , його представників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинуваченої та її захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001106 від 05 квітня 2020 року із звинувачення

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, мати-одиначки, утримує малолітню дитину, офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 23 години 20 хвилин 04 квітня 2020 року на кухні квартири АДРЕСА_2 , між ОСОБА_12 та її вітчимом, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожен з яких перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків розпочався словесний конфлікт, що переріс в обопільну бійку. При цьому ОСОБА_13 першим став наносити удари руками в область обличчя ОСОБА_12 , а коли остання стала чинити цьому активний опір руками, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , кожен окремо, схопили із столу кухонні ножі, взаємно погрожуючи один одному їх застосуванням.

В наступний момент ОСОБА_12 , намагаючись залишити приміщення кухні, побігла в напрямку коридору, а ОСОБА_13 наздогнав її та декілька разів штовхнув руками в спину.

Обвинувачена, перебуваючи в неосвітленій парадній за вхідними дверима квартири, маючи вади органів зору, розвернулася обличчям до вітчима, після чого з метою захисту особистого здоров`я та життя від подальших насильницьких дій з боку ОСОБА_13 , усвідомлюючи що вона діє в умовах необхідної оборони, незважаючи на обставини події, яка характеризувалася фізичною перевагою чоловіка над жінкою, їх обопільним перебуванням в стані алкогольного сп`яніння, застосуванням ініціатором бійки не менше дев`яти ударів руками в обличчя, тулуб та кінцівки, без фактичного застосування кухонного ножа, перевищила межи такої оборони, що явно не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту, а саме, умисно нанесла ОСОБА_13 кухонним ножем не менше шести ударів в тулуб та в ліву верхню кінцівку, чим спричинила: одне проникаюче грудо-черевне поранення лівої половини грудної клітини; п`ять сліпих колото-різаних ран на зовнішній поверхні лівого плеча, на задньої-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задньої-зовнішній поверхні лівого передпліччя, на задній поверхні в області правого плечового суглобу; а також садна передньої поверхні лівого плеча; у вигляді подряпини зовнішньої поверхні лівого плеча; синець поперекової області зліва; які своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

О 12 годині 10 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 помер в КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради. Його смерть знаходиться у причинному зв`язку з колото-різаними пораненнями тулуба та кінцівок, які супроводжувалися зовнішньою та внутрішньою кровотечою і настала від недокрів`я внутрішніх органів.

Обвинувачена вину у вчиненому діянні визнала частково та показала наступне.

Її мати познайомилася з вітчимом у 1996-1997 роках, після чого останній став проживати в їх сім`ї. Оскільки ОСОБА_13 зловживав алкогольними напоями, то час від часу він кодувався, а її мати допомагала тому лікуватися від цієї залежності.

В ранковий час 04 квітня 2020 року нетверезий ОСОБА_13 вкотре посварився з її матір`ю, став замахуватися на неї руками, після чого жінки ледве умовили того лягти спати. Близько 18 години цієї ж доби ОСОБА_13 прокинувся, став висловлювати на адресу обвинуваченої якісь претензії та образи на що обвинувачена, разом з дитиною та матір`ю, залишили квартиру та пішли на день народження знайомої особи, де ОСОБА_12 вжила два бокали вина.

Близько 21-22 години цієї ж доби обвинувачена з дитиною повернулися додому, тобто до місця проживання, де вона через деякий час зайшла на кухню приготувати кави. ОСОБА_13 вкотре прокинувся, зайшов до кухні, став висловлювати на її адресу погрози, штовхати її руками, на що вона прохала її не чіпати, після чого вітчим затиснув її в куті кухні та наніс два удари кулаком руки в область носа та обличчя, від чого у обвинуваченої злетіли окуляри.

ОСОБА_12 , зазнавши насилля, маючи вади зору, без окулярів, схопила в руку кухонний ніж та стала намагатися втекти від вітчима до коридору, на що той, також схопивши зі столу кухонний ніж, її наздогнав, декілька разів штовхнув руками в її спину. Обвинувачена, перебуваючи в неосвітленій парадній за вхідними дверима квартири, розвернулася обличчям до вітчима, розгледіла, що той загрозливо замахується на неї ножем, злякалася та стала відмахуватися від ОСОБА_13 власним ножем. В наступному на коридор вийшов сусід, розборонив їх, а також хтось із сусідів викликав швидку допомогу. Ніж вітчима знаходився на полу, а свій ніж вона випустила із руки. В подальшому, в коридорі вона побачила чисельні плями крові, а вітчим став її заспокоювати, після чого того забрали медики.

Обвинувачена наполягає, що не мала наміру умисно спричинити ОСОБА_13 тілесні ушкодження, а лише захищалася від нападу останнього, тобто перебувала виключно в стані необхідної оборони. Про вчинене жалкує.

Дослідженням представлених сторонами доказів встановлено наступне.

Рідний брат загиблого - потерпілий ОСОБА_7 в суді показав, що очевидцем розглядуваної судом події він не був.

Потерпілий також пояснив, що його брат виховував обвинувачену з 6 років, вважав її своєю донькою та навіть дозволив взяти його ім`я до анкетних даних онука, оскільки офіційне батьківство останнього було невідомо. ОСОБА_7 підтвердив, що загиблий прижиттєво мав проблеми з алкогольною залежністю, періодично кодувався, проте заперечив можливий агресивний характер нетверезої поведінки брата, одночасно вважаючи, що саме обвинувачена, на його думку, неналежно виконувала материнські обов`язки, не працювала та зловживала алкоголем, що в кінцевому рахунку і призвело до трагедії.

Мати обвинуваченої свідок ОСОБА_14 в суді показала, що на протязі 22-х років сумісного з ОСОБА_13 життя, останній зловживав алкогольними напоями, у зв`язку із чим 7 разів кодувався, востаннє 22 лютого 2019 року. Її донька періодично ходила в морські рейси, а тому вона (мати) з вітчимом доглядали онука. Маючи пристойну та оплачувану роботу в порту, співмешканець намагався не вживати алкоголь в робочий час, а коли він уходив в запій, то домовлявся з начальством про короткочасні вихідні чи відпустку. В період загострення хвороби останній не завжди поводив себе тихо, бували випадки, коли він розпочинав скандали, ображав її та доньку, погрожував їм, чіплявся до останньої, постійно називав повією, висловлював наміри відібрати онука. При цьому свідок пригадує випадок, коли ОСОБА_13 , намагаючись забрати у неї банківську картку, душив її (співмешканку) залізною ложкою. І навпаки, свідок не пригадує, щоб з боку доньки виникала агресія по відношенню до вітчима.

В ранковий час дня трагедії співмешканець знову був нетверезим, незважаючи на те, що всі разом планували йти на день народження, ображав на кухні нецензурною лайкою доньку. Він відмовився від сумісного святкування, залишився вдома, а жінки з онуком пішли до гостей, де вшістьох вжили дві пляшки вина. Близько 20 години донька із сином повернулися додому, а ще через деякий час свідку зателефонував співмешканець та повідомив, що вони вдома побилися і донька шпирнула його ножем. Свідок негайно повернулася додому, де в коридорі побачила кров, застала в ліфтовій співмешканця, який промовляв поліцейським, що не має претензій до доньки, після чого його було госпіталізовано.

До ранку вона, будучи нетверезою та шокованою від події, перебувала у відділі поліції, де її допитували та вона, не бажаючи можливих неприємностей для співмешканця на його роботі, показала слідчому про цілком позитивну характеристику останнього. Після 8 години ранку свідок пішла до лікарні. Лікар спочатку поцікавився який денатурат вживав її співмешканець, потім повідомив, що той приходить до тями, проте через деякий час їй повідомили, що ОСОБА_13 помер.

Сусід свідок ОСОБА_15 в суді показав, що в пізній час одного із вихідних днів квітня він вийшов на гуркіт до спільного коридору, де побачив ОСОБА_16 , який стояв із піднятою догори кофтою та видимим крововиливом в області підребер`я. Свідок зайшов до власної квартири за зеленкою, а коли повернувся до парадної, то виявив, що між тим та обвинуваченою триває боротьба, в яку свідок негайно втрутився, а саме розборонив їх, під час чого вибив з руки ОСОБА_12 якийсь блискучий предмет. ОСОБА_13 стояв та важко дихав, у обвинуваченої розпочалася істерика, вони удвох були в стані алкогольного сп`яніння. Свідок також виявив поранення на руці сусіда, став надавати тому допомогу, а також попросив дружину викликати швидку. Свідок зазначає, що фактично вийшов з квартири на кінцівку бійки, конкретні обставини якої не бачив, в подальшому у її учасників про це не розпитував та вважає, що сприймав цю подію нібито в тумані.

Свідок ОСОБА_17 в суді показала, що під час події перебувала у власній квартирі, на прохання чоловіка відшукала медикаменти для надання допомоги сусіду, викликала поліцію та швидку та вийшла до спільного коридору вже після розборонення чоловіком обвинуваченої та її вітчима, де побачила, як ОСОБА_13 присів, із його руки текла кров, він починав втрачати свідомість, практично нічого не говорив, лише мовчки пересувався. У обвинуваченої розпочалася істерика, вона промовляла про те, що вони нічого не знають, а також про те, що він її дістав. Запах алкоголю виходив як від обвинуваченої, так і від постраждалого сусіда.

Як вбачається із рапорту оперативного чергового Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області о 23 годині 24 хвилини 04 квітня 2020 року зі служби 102 надійшло повідомлення, що на 9-му поверху, в 1 під`їзді буд. АДРЕСА_3 заявниця повідомила про ножове поранення потерпілому чоловіку в руку, про що також повідомлено до швидкої медичної допомоги. Більше інформації заявниця не надає, кричить, на питання не відповідає, при передзвоні кидає трубку (т.1 а.с.110).

Відповідно до змісту довідок КНП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної ради (далі КНП «ООКЛ» ООР) від 05 квітня 2020 року ОСОБА_13 доставлений до відділення інтенсивної терапії загального профілю зазначеної лікарні о 23 годині 55 хвилин 04 квітня 2020 року з: колото-різаною торако-абдомінальною раною лівої половини грудної клітки (в області 10-го міжребер`я, проникаюче в черевну порожнину); лівобічним пневмотораксом, геноперітонеумом, шоком ІІ-ІІІ ступенів (т.1 а.с.112-115).

Як вбачається із протоколу проведеного у невідкладному випадку в період з 05 години 03 хвилин до 05 години 19 хвилин 05 квітня 2020 року огляду місця події - квартири АДРЕСА_4 , а також розташованого навпроти її коридору, на 10 поверху буд. АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: змиви речовини бурого кольору з плитки тамбуру навпроти квартир АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , із стінки ліфту; куртку коричневого кольору; 5 металевих ножів, з яких 4, з ручками чорного кольору із робочої зони стільниці кухонного столу, а 1, з дерев`яною ручкою - із верхньої поверхні тумбочки в спальні; заплямовані речовиною бурого кольору штани чорно-білого кольору та дві шкарпетки білого кольору; а також дві зливні водопровідні труби з-під раковини у ванній кімнаті (т.1 а.с.117-129).

Правомірність проведеного огляду перевірено слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси, що підтверджується ухвалою від 07 квітня 2020 року (т.1 а.с.133).

Відповідно до змісту протоколу о 08 годині 00 хвилин 05 квітня 2020 року слідчим, в присутності захисника та понятих, було затримано ОСОБА_12 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. При затриманій особі нічого із речей виявлено та вилучено не було, проте у ОСОБА_12 було зафіксовано такі тілесні ушкодження: подряпини на долоні правої руки, набряк на правій руці, подряпини на носі, а також на правій стопі (т.1 а.с.168-171).

Згідно із протоколом медичного огляду ОСОБА_12 лікарем КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради №000167, о 08 годині 30 хвилин 05 квітня 2020 року у видихуваному підозрюваною повітрі та її біологічному середовищі виявлено етанол, відповідними розмірами 1,64‰ та 2,35‰, у зв`язку із чим, остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.157).

Як вбачається із протоколу проведеного у невідкладному випадку в період з 13 години 20 хвилин до 13 години 30 хвилин 05 квітня 2020 року огляду іншого володіння санітарного приміщення КНП «ООКЛ» ООР, по вул. Академіка Заболотного, 26/32, в м. Одесі, виявлено та вилучено: заплямовані речовиною бурого кольору шкіряний ремінь чорного кольору; а також джинсові штани синього кольору (т.1 а.с.140-144).

Правомірність проведеного огляду перевірено слідчим суддею Суворовського районного суду м. Одеси, що підтверджується ухвалою від 07 квітня 2020 року (т.1 а.с.148).

Вилучені під час оглядів предмети оглянуті слідчим, із встановленням їх індивідуально-визначених ознак, після чого долучені до провадження в якості речових доказів, що підтверджується відповідними протоколами оглядів та постановами від 18 травня 2020 року, від 08 червня 2020 року (т.1 а.с.202-211).

Як вбачається із протоколу проведеного в період з 14 години 00 хвилин до 14 години 13 хвилин 05 квітня 2020 року огляду іншого володіння моргу КНП «ООКЛ» ООР, по вул. Академіка Заболотного, 26/32, в м. Одесі, виявлено труп ОСОБА_13 , з наявними на тілі тілесними ушкодженнями, а також ознаками надання медичної допомоги (т.1 а.с.149-154).

О 15 годині 30 хвилин 05 квітня 2020 року слідчим повідомлено затриманій ОСОБА_12 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України (т.1 а.с.172-177).

В цей же день свідок ОСОБА_14 надала письмовий дозвіл слідчому на проведення процесуальних дій в кв. АДРЕСА_2 (т.1 а.с.178).

Відповідно до змісту проведеного в період з 16 години 14 хвилин до 16 години 35 хвилин 05 квітня 2020 року, за участю підозрюваної ОСОБА_12 , її захисника та понятих, слідчого експерименту: підозрювана перебуває в приміщенні кухні, до неї із-заду підійшов вітчим, висловив щодо неї образи, через які розпочався словесний конфлікт; в наступному, коли обидва перебували обличчям один навпроти одного, ОСОБА_13 наніс удар кулаком правої руки в її перенісся; з метою захисту вона стала намагатися відштовхнутися від нього кистями рук, на що вітчим взяв із поверхні кухонної тумби до рук ніж та, утримуючи його в лівій руці, продовжив словесний конфлікт; у відповідь на зазначене підозрювана також взяла в кисть лівої руки з поверхні кухонної тумби ніж та почала ним розмахувати між собою та ОСОБА_13 , не торкаючись лезом ножа тіла вітчима; останній схопив правою рукою за її горло, після чого вона звільнилася від цієї руки та пройшла повз його ліве плече у напрямку виходу з квартири; ОСОБА_13 пішов за нею слідом та почав виштовхувати її на вихід кистю своєї правої руки; внаслідок одного із поштовхів обвинувачена вдарилася лівим плечем о поверхню дверей, вони відчинилися та обидва учасника конфлікту опинилися в коридорі; в якійсь момент вітчим намагався схопити підозрювану за шию, у відповідь на що вона стала відмахуватися лівою рукою, в якій був ніж, напрямок ударів згори донизу; ОСОБА_13 спіткнувся, впав на сідниці, вдарившись спиною об стіну коридору; яким чином лезо ножа потрапило до тіла вітчима підозрювана пояснити не може; в наступний момент сусід вибив ніж з її лівої руки (т.1 а.с.179-184).

На підставі постанов прокурора 05 квітня 2020 року слідчим було відібрано у ОСОБА_12 в якості зразків для проведення експертних досліджень змиви з обох рук, кров та зрізи нігтьових пластин, що підтверджується змістом відповідних протоколів (т.1 а.с.222-233).

Відповідно до висновку судово-медичної цитологічної експертизи від 28 квітня 2020 року №157 в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_12 кров не знайдена, знайдені епітеліальні клітини, висловитися щодо видової належності яких не представилося можливим (т.2 а.с.6-8).

Як вбачається із висновку судово-медичної імунологічної експертизи від 04 травня 2020 року №405 в змивах з правої та лівої руки ОСОБА_12 кров не знайдена (т.2 а.с.15-16).

Відповідно до висновків судово-медичних імунологічних експертиз від 17 квітня 2020 року №360 та №361, від 06 травня 2020 року №404, від 25 травня 2020 року №425, від 26 травня 2020 року №435 та №436, кров ОСОБА_12 відноситься до групи АВ, а кров ОСОБА_13 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерологічною системою АВО; на трьох змивах, штанах, двох шкарпетках, у двох зливних трубах з-під раковини, вилучених 05 квітня 2020 року в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , а також на чоловічих джинсових штанах, вилучених в ході огляду санітарного приміщення КНП «ООКЛ» ООР, по вул. Академіка Заболотного, 26/32, в м. Одесі, виявлено кров людини, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_13 ; на чоловічій куртці, вилученій з місця події, кров не знайдена (т.1 а.с.240-241, 248-249, т.2 а.с.66-69, 105-108, 115-118, 125-128)

Як вбачається із висновку судово-медичної експертизи від 29 квітня 2020 року №191:

-смерть ОСОБА_13 знаходиться у причинному зв`язку з колото-різаними пораненнями тулуба та кінцівок, які супроводжувалися зовнішньою та внутрішньою кровотечою і настала від недокрів`я внутрішніх органів;

-момент настання смерті (12 годин 10 хвилин 05 квітня 2020 року) чітко зареєстрований в карті стаціонарного хворого, ступінь розвитку трупних явищ на момент дослідження трупа цілком відповідає цьому терміну;

-на трупі виявлено тілесні ушкодження: №1- проникаюче грудо-черевне поранення, на лівій половині грудної клітини, в 115 см від підошовної поверхні стопи по середньо - підпаховій лінії в 10-му міжребер`ї, з направленням ранового каналу зліва направо, декілька зверху вниз; №2 (в 135 см) та №3 - сліпі рани на зовнішній поверхні лівого плеча, з направленням ранового каналу зліва направо, знизу вверх; №4 сліпа рана на задньої-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу; №5 сліпа рана на задньої-зовнішній поверхні лівого передпліччя; №6 сліпа рана на задній поверхні в області правого плечового суглобу (на глибину до 0,3 см); глибина ранових каналів ран №№2-5 становить 11-16 см; рани №№1-6 володіють груповими ознаками колото-різаних, тобто глибина ранових каналів перевищує їх довжину, наявність лезвейних гострокутних та протилежних, розширених обушкових кінців, що виникли від ударів плаского колюче-ріжучого предмета типу ножа, який має лезо, обушок, ширину зануреної частини в межах 1,7-2 см та довжину клинка не менше 11-16 см, на це вказують морфологічні та метричні ознаки ушкоджень і глибина ранових каналів; садно передньої поверхні лівого плеча; садно у вигляді подряпини зовнішньої поверхні лівого плеча; синець поперекової області зліва; зазначені ушкодження могли виникнути від тангенціальної дії леза ножа (подряпина), від дії бокової поверхні кінчика ножа (садно з закругленим та вузьким кінцем), синець поперекової області дія кінчика ножа з внутрішньої поверхні при зануренні його від рани №1;

-із зазначеними пораненням та ранами ОСОБА_13 міг жити 10-12 годин, про що вказують їх характер, а також результати гістологічного дослідження (наявність в ушкоджених тканинах крововиливів інфільтруючого характеру в краях з вираженою клітинною реакцією та реактивними змінами);

-виявлені тілесні ушкодження у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя ( п.2.1.1. а), п.2.1.2., п.2.1.3. й), к), о) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, м. Київ, 1995 рік);

-в момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 знаходився у вертикальному положенні та був звернений лівою боковою поверхнею до травмуючого знаряддя (ножа) і нападника, на це вказує переважна локалізація тілесних ушкоджень лівої поверхні тулуба та лівої верхньої кінцівки;

-в момент утворення колото-різаних ушкоджень №№1-5 (тулуба та лівої кінцівки) обушок травмуючого предмета (ножа) був звернений дозаду (вліво), в ушкодженні №6 (правого плечового суглобу) вниз;

-на тілі померлого ОСОБА_13 відсутні тілесні ушкодження, які могли б утворитися внаслідок його падіння з висоти власного зросту і удару об різну поверхню;

-після отримання зазначених поранення та ран ОСОБА_13 міг виконувати такі цілеспрямовані дії, як пересуватись, кричати, ходити, бігти, повзти та інші на протязі десятка хвилин, на що вказує локалізація та характер тілесних ушкоджень;

-при надходженні ОСОБА_13 до лікарні кров на наявність етилового спирту не брали; при судово-токсикологічному дослідженні в крові трупа етиловий спирт не виявлений;

-тілесні ушкодження ОСОБА_13 могли бути утворені при обставинах та механізмі, на який вказує підозрювана ОСОБА_12 під час проведення слідчого експерименту, а саме: потерпілий під час нанесення ударів знаходився у вертикальному положенні та звернутий лівою боковою поверхнею тіла до травмуючого предмета (ножа (т.2 а.с.41-49).

Відповідно до висновку судово-медичної криміналістичної експертизи від 06 травня 2020 року №177:

-на клапоті шкіри лівої бокової поверхні грудної клітини виявлене одне колото-різане ушкодження, яке могло утворитися в результаті дії плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 2 см; додаткова частина ушкодження могла утворитися при вилученні клинка з упором на лезо та деяким поворотом; сторонніх включень в краях та кінцях рани і інших ушкоджень на клапоті шкіри не виявлено;

- на клапоті шкіри зовнішньої поверхні лівого плеча виявлено два колото-різаних ушкодження, які мають схожі морфологічні ознаки, представляють собою колото-різані рани, що могли утворитися в результаті дії плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 1,9 см; додаткові частини ушкоджень могли утворитися при вилученні клинка з упором на лезо та деяким поворотом, або як додаткові ушкодження, утворенні при наданні медичної допомоги та встановленні дренажів; сторонніх включень в краях та кінцях рани і інших ушкоджень на клапоті шкіри не виявлено;

- на клапоті шкіри області лівого ліктьового суглобу виявлене одне колото-різане ушкодження, яке могло утворитися в результаті дії плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 1,8 см; додаткова частина ушкодження могла утворитися при вилученні клинка з упором на лезо та деяким поворотом; сторонніх включень в краях та кінцях рани і інших ушкоджень на клапоті шкіри не виявлено;

- на клапоті шкіри області зовнішньої поверхні лівого передпліччя виявлено одне колото-різане ушкодження, яке могло утворитися в результаті дії плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 2 см; додаткова частина ушкодження могла утворитися при вилученні клинка з упором на лезо та деяким поворотом; сторонніх включень в краях та кінцях рани і інших ушкоджень на клапоті шкіри не виявлено;

- не виключається можливість утворення вищеописаних ушкоджень одним предметом;

- не виключається можливість спричинення вищеописаних колото-різаних ушкоджень клинками ножів «1» (кухонний, з коричневим дерев`яним руків`ям, загальною довжиною 22 см, клинок довжиною 12,5 см) та «5» (кухонний, з чорним комбінованим руків`ям, загальною довжиною 22,5 см, клинок довжиною 11,5 см), виключається можливість їх утворення клинками ножів «2», «3» та «4» (кухонні, з чорним комбінованим руків`ям (т.2 а.с.76-88).

Як вбачається із висновку судово-медичної цитологічної експертизи від 13 травня 2020 року №162 на п`яти ножах, виявлених та вилучених в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , кров не виявлена (т.2 а.с.95-98).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 18 травня 2020 року №817:

- у ОСОБА_12 виявлені наступні тілесні ушкодження: синці спинки носа, поперекової області зліва, правого стегна, області лівого кульшового суглобу, лівого стегна, правої стопи; садна п`ятого пальця правої кисті та правого стегна (2);

- зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, індивідуальні особливості яких в ушкодженнях не відобразилися, якими могли бути руки (стиснута в кулак кисть), ноги та інші предмети;

- утворення зазначених тілесних ушкоджень, виходячи з їх характеру та локалізації, в результаті одноразового падіння на площину з вертикального або близького до такого положення, виключається;

- виходячи із кількості тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_12 , мало місце не менше як дев`ять травматичних дій, встановити послідовність їх заподіяння не представляється можливим;

- виходячи із локалізації ушкоджень, судити про позу, взаємне розташування потерпілої та нападника, а також направленість дії травмуючих предметів під час утворення зазначених ушкоджень не представляється можливим, оскільки вони могли бути різними;

- зазначені тілесні ушкодження не характерні для самоспричинення;

- зазначені тілесні ушкодження утворилися незадовго до звернення ОСОБА_12 у спеціалізований лікувальний заклад і таким чином могли бути заподіяні 04 квітня 2020 року;

- описані ушкодження, як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів, і за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, м. Київ, 1995 рік, (т.2 а.с.57-59).

Як вбачається із висновку комісійної, амбулаторної, комплексної, судової психолого-психіатричної експертизи від 25 травня 2020 року №177:

-компетенція судового експерта - психолога: ОСОБА_12 будь-яких грубих порушень пізнавальної сфери діяльності не виявляє; її інтелектуальний рівень відповідає віковій нормі; здатна до свідомого планування поведінки, контролю і корекції своїх дій та вчинків; у досліджуваній справі вона не перебувала в якомусь юридично значущому емоційному стані, в тому числі і в стані фізіологічного афекту, який би міг істотно вплинути на її свідомість і діяльність, а знаходилась у стані емоційної напруги, ситуаційно зумовленої, що виникла внаслідок банальної сварки, конфлікту з потерпілим на тлі алкогольного сп`яніння (простого, непатологічного); такі особисті прояви випробуваної як егоцентризм, запальність, зовнішньо звинувачувальні форми емоційного реагування, з раціоналізацією власної «правоти», схильність до застрягань на актуально-значимих емоційних переживаннях, висока ефективна ригідність на тлі алкогольного сп`яніння могли впливати на її поведінку в досліджуваній ситуації, знижуючи вольовий контроль емоцій та полегшуючи реалізацію емоційної напруги в безпосередній поведінці, проте не обмежували здатності випробуваної контролювати свої дії та вчинки, усвідомлювати їх значення та можливі наслідки, в тому числі і правові; підекспертна здатна правильно сприймати обставини, які мають значення у справі, і надавати про них свідчення; схильності до фантазування, підвищеної навіюваності не виявляє;

-компетенція судових експертів психіатрів: ОСОБА_12 в період часу вчинення кримінального правопорушення на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждала, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебувала, знаходилась у стані простого (не патологічного) алкогольного сп`яніння, її дії не були обумовлені будь-якими переживаннями психотичного рівня (марення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, у зв`язку із чим, вона була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; в теперішній час ОСОБА_12 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає, здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом може предстати перед слідством та судом; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с.136-142).

Відповідно до консультативного висновку офтальмолога від 13 січня 2021 року ОСОБА_12 має суттєві вади зору обох очей (т.2 а.с.171).

За місцем проживання ОСОБА_12 дільничним інспектором поліції характеризується негативно, сусідами - виключно позитивно, на спеціалізованому диспансерному медичному обліку не перебуває, утримує сина, 2013 р.н. (т.2 а.с.158-170).

Органом досудового розслідування вмінені ОСОБА_12 дії кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Оцінюючи в сукупності досліджені безпосередньо в судовому засіданні вищезазначені докази, суд не погоджується з такою кваліфікацією дій обвинуваченої, обґрунтовуючи це наступним.

З показань матері обвинуваченої та співмешканки загиблого вбачається, що ОСОБА_13 , зловживаючи алкогольними напоями, допускав насильницькі дії до неї, а також ображав її доньку. В ранок дня трагедії співмешканець перебував в стані алкогольного сп`яніння та провокував черговий конфлікт із жінками.

Протилежні ж показання брата загиблого ОСОБА_7 не можуть бути взяті судом за основу, оскільки потерпілий не проживав однією сім`єю з братом та ОСОБА_18 .

Очевидцями початку бійки, яка згідно показань обвинуваченої характеризувалася нанесенням першим ударів руками ОСОБА_13 в обличчя ОСОБА_12 , взаємними погрозами застосування кухонних ножів, а також безпосереднім застосуванням обвинуваченою кухонного ножа, були виключно ці дві особи. При цьому прижиттєво ОСОБА_13 слідчим не було допитано, а свідок ОСОБА_15 втрутився в конфлікт практично в завершальній його частині, коли ОСОБА_13 вже отримав ножове поранення грудної клітини, після чого свідок лише вибив ніж з руки ОСОБА_12 , чим розборонив їх. Інший свідок ОСОБА_17 протягом бійки взагалі перебувала у власній квартирі. Таким чином, інших очевидців події, які могли би спростувати доводи обвинуваченої про обумовленість її дій саме захистом від застосованого до неї ОСОБА_13 насильства, в суді встановлено та допитано не було.

Про обумовленість власних дій метою захисту від насильницьких дій з боку вітчима ОСОБА_12 послідовно наполягала як при проведенні слідчого експерименту, тобто під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні.

Оспорювана стороною обвинувачення обставина використання ОСОБА_13 кухонного ножу як знаряддя можливого нападу на ОСОБА_12 (з підстави не відшукання такого ножа в результаті огляду безпосереднього місця події), не в змозі спростувати відповідні показання обвинуваченої, оскільки, з незрозумілих причин, слідчий такий нібито невідкладний огляд провів лише через п`ять з половиною годин від настання події, а за цей час усі без виключення п`ять вилучених ножів вже знаходилися на кухні та в спальні, тобто не в загальному коридорі, де щонайменше один із них було вибито з руки обвинуваченої, на цих же ножах зникли усі сліди крові, а в зливних трубах раковини навпаки такі сліди з`явилися. Тобто зволікання слідчого в проведенні огляду місця події призвело до втрати категоричності результатів цієї слідчої дії і не виключило, що за п`ять з половиною годин після події обидва ножі невстановленою особою було підібрано, вимито та переміщено в інше місце.

Інша оспорювана стороною обвинувачення обставина перебування ОСОБА_13 в момент події в стані алкогольного сп`яніння (з підстави не виявлення етилового спирту при судово-токсикологічному дослідженні крові трупа), також не в змозі спростувати відповідні показання обвинуваченої, а також свідків ОСОБА_14 та подружжя ОСОБА_19 , оскільки при надходженні ОСОБА_13 до лікарні кров у нього на наявність етилового спирту не брали, а смерть останнього настала через 12 з половиною годин з часу настання події. Тобто зволікання слідчого та медичних працівників в своєчасному проведенні огляду потерпілого на стан сп`яніння також призвело до втрати категоричності відповідного результату у висновку судово-медичної експертизи.

З іншої сторони слідчим і ОСОБА_12 також було затримано та направлено на такий медичний огляд лише о 08 годині 00 хвилин 05 квітня 2020 року, тобто через вісім з половиною годин з часу настання події, що не виключало можливість подальшого вживання останньою алкоголю в нічний час, тобто в період після спричинення тілесних ушкоджень до моменту її затримання, що також не дозволяє категорично спростувати показання обвинуваченої, що вона перед подією вжила лише два бокали вина та не перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Водночас, як вбачається із протоколу затримання та висновку судово-медичної експертизи підозрюваної беззаперечно доводиться той факт, що ОСОБА_12 внаслідок бійки з ОСОБА_13 отримала легкі тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, тулубу та кінцівок, що утворилися не менше як від дев`яти травматичних дій, спричинених тупими предметами, якими могли бути руки (стиснута в кулак кисть), ноги та інші предмети. Тобто цей висновок експертизи прямо підтверджує показання обвинуваченої про те, що перед спричиненням нею потерпілому тяжких тілесних ушкоджень вона зазнала нападу від вітчима.

Враховуючи неспростовані стороною обвинувачення показання ОСОБА_12 , інші встановлені обставини події, яка характеризувалася фізичною перевагою чоловіка над жінкою, їх обопільним перебуванням в стані алкогольного сп`яніння, обмеженістю місця події територією кухні та неосвітленого коридору, нанесенням ініціатором бійки ударів руками в обличчя, тулуб та кінцівки обвинуваченої, існування у останньої вади органів зору, а також отриманих ОСОБА_13 від неї у відповідь декількох ударів ножем, один з яких прийшовся в груди, як життєво-важливий орган, необхідно дійти висновку, що з моменту перебування учасників конфлікту в коридорі небезпечність наступного посягання та обстановка захисту не обумовлювали дій обвинуваченої, які виявилися в умисному нанесенні ОСОБА_13 ножових поранень. Таким чином, суд визнає, що в продовженні та наприкінці бійки в таких діях ОСОБА_12 було перевищено межі необхідної оборони.

З урахуванням викладеного суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_12 наступних дій.

Близько 23 години 20 хвилин 04 квітня 2020 року на кухні квартири АДРЕСА_2 , між ОСОБА_12 та її вітчимом, ОСОБА_13 , кожен з яких перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків розпочався словесний конфлікт, що переріс в обопільну бійку. При цьому ОСОБА_13 першим став наносити удари руками в область обличчя ОСОБА_12 , а коли остання стала чинити цьому активний опір руками, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , кожен окремо, схопили із столу кухонні ножі, взаємно погрожуючи один одному їх застосуванням.

В наступний момент ОСОБА_12 , намагаючись залишити приміщення кухні, побігла в напрямку коридору, а ОСОБА_13 наздогнав її та декілька разів штовхнув руками в спину.

Обвинувачена, перебуваючи в неосвітленій парадній за вхідними дверима квартири, маючи вади органів зору, розвернулася обличчям до вітчима, після чого з метою захисту особистого здоров`я та життя від подальших насильницьких дій з боку ОСОБА_13 , усвідомлюючи що вона діє в умовах необхідної оборони, незважаючи на обставини події, яка характеризувалася фізичною перевагою чоловіка над жінкою, їх обопільним перебуванням в стані алкогольного сп`яніння, застосуванням ініціатором бійки не менше дев`яти ударів руками в обличчя, тулуб та кінцівки, без фактичного застосування кухонного ножа, перевищила межи такої оборони, що явно не відповідало небезпечності посягання та обстановці захисту, а саме, умисно нанесла ОСОБА_13 кухонним ножем не менше шести ударів в тулуб та в ліву верхню кінцівку, чим спричинила: одне проникаюче грудо-черевне поранення лівої половини грудної клітини; п`ять сліпих колото-різаних ран на зовнішній поверхні лівого плеча, на задньої-зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу, на задньої-зовнішній поверхні лівого передпліччя, на задній поверхні в області правого плечового суглобу; а також садна передньої поверхні лівого плеча; у вигляді подряпини зовнішньої поверхні лівого плеча; синець поперекової області зліва; які своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

О 12 годин 10 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_13 помер в КНП «ООКЛ» ООР. Його смерть знаходиться у причинному зв`язку з колото-різаними пораненнями тулуба та кінцівок, які супроводжувалися зовнішньою та внутрішньою кровотечою і настала від недокрів`я внутрішніх органів.

Суд перекваліфіковує вчинене ОСОБА_12 із вміненої органом досудового розслідування ч.2 ст.121 КК України на ст.124 цього ж кодексу, як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони.

При призначенні ОСОБА_12 покарання суд визнає її перше притягнення до кримінальної відповідальності, статус матері одиначки, а також наявність на утриманні малолітньої дитини - в якості обставин, які пом`якшують покарання, а вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння в якості обставини, яка обтяжує покарання.

Суд не може визнати в якості першої обставини зазначені в обвинувальному акті щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачена лише частково визнала вину та з матеріалів провадження не вбачається, в чому саме полягала активна участь ОСОБА_12 при розкритті невідомих органу досудового розслідування обставин злочину.

Суд також враховує наявність у обвинуваченої періодичного офіційного працевлаштування на договірних умовах, позитивну характеристику за місцем проживання, не перебування на спеціалізованих медичних обліках, не пред`явлення до неї будь-яких вимог майнового характеру від потерпілого, позицію останнього про призначення реального покарання, поведінку обвинуваченої після вчиненого злочину (залишення на місці події, визнання власної причетності до спричинення тілесних ушкоджень), той факт, що з часу вчинення розглядуваного злочину протягом майже півтора наступних календарних років ОСОБА_12 жодної протиправної поведінки не допускала, а також, навпаки, протиправну поведінку потерпілого (словесні образи, фізичне насильство) по відношенню до обвинуваченої безпосередньо перед моментом спричинення йому нею тілесних ушкоджень.

Суд не враховує негативну характеристику обвинуваченої дільничним інспектором поліції, оскільки вона не підтверджена жодним об`єктивним доказом, ґрунтується виключно на бесідах з неконкретизованими сусідами та повністю спростовується протилежним змістом характеристики від сусідів ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , особи та підписи яких завірено житлово-експлуатаційною організацією.

На підставі викладеного суд вважає можливим виправлення ОСОБА_12 без реального відбуття покарання у виді позбавлення волі, із встановленням іспитового строку, у зв`язку із чим, до неї необхідно застосувати положення ст.ст.75 і 76 КК України.

Доля долучених до матеріалів кримінального провадження речових доказів підлягає вирішенню у відповідності з вимогами ст.100 КПК України, із скасуванням накладеного на них арешту.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_12 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.124 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_12 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до пунктів 1-2 ч.1 ст.76 цього ж кодексу зобов`язати ОСОБА_12 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи, навчання.

На підставі ч.5 ст.72 цього ж кодексу зарахувати ОСОБА_12 в строк відбутого покарання час її попереднього ув`язнення в період з 05 квітня 2020 року до 07 квітня 2020 року, у співвідношенні відповідності одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.

Після набрання вироком законної сили визнані в якості речових доказів:

- предмети одягу обвинуваченої та потерпілого повернути відповідно ОСОБА_12 та ОСОБА_7 ;

- змиви, піднігтьові зрізи, водопровідні труби - знищити встановленим порядком;

- ножі «1» (кухонний, з коричневим дерев`яним руків`ям, загальною довжиною 22 см, клинок довжиною 12,5 см) та «5» (кухонний, з чорним комбінованим руків`ям, загальною довжиною 22,5 см, клинок довжиною 11,5 см), як знаряддя злочину конфіскувати;

- інші ножі «2», «3» та «4» - повернути ОСОБА_12 .

Арешт, накладений на вищезазначені речові докази скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1