1Справа № 335/3370/21 1-кс/335/2669/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2021 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (прокурора), яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000058 від 01.02.2021 року, -

ВСТАНОВИВ:
До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (прокурора), яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000058 від 01.02.2021 року, в якій заявник просить визнати незаконною бездіяльність слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити у кримінальному провадженні та неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку в житлі (квартирі) у АДРЕСА_1 , яка перебуває у володінні ОСОБА_4 , перелік якого наведено у протоколі обшуку від 07.04.2021 року.
Клопотання обґрунтоване тим, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2021 року (справа № 335/3370/21 провадження 1-кс/335/2371/2021) в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_5 , за погодженням прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 01.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна, вилученого під час обшуку житла (квартири) по АДРЕСА_1 , яка перебуває у володінні ОСОБА_4 , відмовлено.
Разом з цим слідчий у кримінальному провадженні на виконання вищезазначеної ухвали, а також на виконання вимог ст. 169 КПК України вилучене в ході обшуку майно не повернув.
До судового засідання від заявника адвоката ОСОБА_3 надана заява про розгляд скарги за його відсутності, на вимогах скарги наполягає.
Слідчий та прокурор в судове засіданні не з`явилися, про причини неявки не повідомили.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їхньої участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів та з урахувань положень ст. 306 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за скаргою, приходить до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000058 від 01.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом протиправних дій службових осіб Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області (далі - ДАБІ), щодо видачі дозвільних документів та реєстрації прав власності на більш ніж 30 об`єктів нерухомості на території м. Запоріжжя, без наявності документів щодо користування або права власності на земельні ділянки.
07.04.2021 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2021 року проведено обшук житла (квартири) по АДРЕСА_1 , яка перебуває у володінні ОСОБА_4 , під час якого вилучено речі перелік, яких наведено у протоколі обшуку, в тому числівилучено: мобільний телефон «Iphone SE» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора стільникового зв`язку «Київстра» № НОМЕР_3 .
У передбачені законом строки слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого під час обшуку майна, зокрема: мобільного телефону «Iphone SE» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора стільникового зв`язку «Київстра» № НОМЕР_3 .
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2021 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 01.02.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт майна вилученого під час обшуку житла (квартири) по АДРЕСА_1 , яка перебуває у володінні ОСОБА_4 , зокрема мобільного телефону «Iphone SE» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора стільникового зв`язку «Київстра» № НОМЕР_3 .
При вирішення питання про арешт майна слідчий суддя встановив, що вказаний мобільний телефон було вилучено у житлі ОСОБА_4 , яке на праві власності належить останньому та у власності (користуванні) якого перебував мобільний телефон «Iphone SE» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора стільникового зв`язку «Київстра» № НОМЕР_3 .
ОСОБА_4 в силу вимог ст. 64-2 КПК України, є третьою особою щодо майна якого вирішується питання про арешт та належних доказів доцільності утримання майна ОСОБА_4 органом досудового розслідування не доведено.
Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Відповідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: у разі відмови у задоволенні клопотання про арешт цього майна.
Частиною 3 ст. 169 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Таким чином, нормами Кримінально процесуального кодексу України однозначно передбачено, що у разі відмови в задоволенні клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, воно повертається особі, у якої воно було вилучено. З огляду на викладене відсутність судового рішення про арешт вилученого майна обмежує право користування ОСОБА_4 на належне йому на законних підставах майно.
За вказаних обставин стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для подальшого утримання майна ОСОБА_4 .
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід задовольнити в цій частині, зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000058 від 01.02.2021 року, відповідно до вимог п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 169 КПК України негайно повернути ОСОБА_4 , вилучене в ході проведення обшуку майно, а саме: мобільний телефон «Iphone SE» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора стільникового зв`язку «Київстра» № НОМЕР_3 .
З приводу інших доводів скарги щодо неповернення вилученого під час обшуку від 07.04.2021 року оригіналу договору оренди житлового приміщення від 12.12.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на 1 арк., слідчим суддею встановлено,що в ухвалі слідчого судді від 30.03.2021 року, якою надано дозвіл на проведення обшуку, прямо вказано на відшукання і вилучення окрім іншого: документів із зразками підпису ОСОБА_4 , а тому слідчий суддя приходить до переконання, що зазначені документи не мають статусу тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.
Відтак, вилучений оригінал договору оренди житлового приміщення від 12.12.2020 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на 1 арк. не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.
Таким чином, встановлено, що вилучений договір оренди, відповідно до протоколу обшуку від 07.04.2021 року, за адресою: АДРЕСА_1 , підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30.03.2021 року, на підставі якої слідчим проведено слідчу дію - обшук.
З огляду на викладене скарга в цій частині задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 100, 160-166, 170-174, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого (прокурора), яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в рамках кримінального провадження № 0000058 від 01.02.2021 року задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого СУ ГУНП України в Запорізькій області, в провадженні якого перебувають матеріали кримінального провадження № 0000058 від 01.02.2021 року, відповідно до вимог п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 169 КПК України негайно повернути ОСОБА_4 мобільний телефон «Iphone SE» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з сім картою оператора стільникового зв`язку «Київстра» № НОМЕР_3 , відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2021 року (справа № 335/3370/21 провадження № 1-кс/335/2369/2021.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1