Справа № 464/1996/21
пр.№ 1-кп/464/302/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 464/1996/21, внесеному 29.01.21. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою 9 класів, військовозобов`язаного, неодруженого, не працює, судимості не має, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з освітою 9 класів, невійськовозобов`язаного, неодруженого, студента 2 курсу денної форми навчання УБіП, не працює, судимості не має, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_3 , українця, громадянина України, з середньою освітою, допризовника, неодруженого, не працює, судимості не має, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Ісаї Турківського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з освітою 9 класів, допризовника, неодруженого, студента 3 курсу Турківського професійного ліцею, не працює, судимості не має, - -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
де сторонами виступають з боку:
обвинувачення прокурори: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ;

захисту: обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_9 ;

обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_10 ;

неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 , законний представник ОСОБА_11 та захисник ОСОБА_12 ;

неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 , законний представник ОСОБА_13 та захисник ОСОБА_14 ;

та учасниками провадження потерпілі: ОСОБА_15 та ОСОБА_16 (подано заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності, відсутність будь-яких претензій до обвинувачених та надання своєї згоди на затвердження угоди про визнання винуватості), -

з участю: прокурорів, обвинувачених, їх захисників та законних представників неповнолітніх обвинувачених, представника відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району Управління «Служби у справах дітей» департаменту ГП ЛМР ОСОБА_17 , -

в с т а н о в и в :
обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 за попередньою змовою з неповнолітніми обвинуваченими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 29 січня 2021 року о 18 год., перебуваючи в ГБК «Берізка-1», що знаходиться на вул.Хлібна,1 у м.Львові, домовились на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_16 , при цьому неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 повідомив іншим обвинуваченим про наявність у потерпілого значної суми грошових коштів у помешканні останнього, якою можна заволодіти під час побиття потерпілого, на що всі погодились. З метою реалізації злочинного умислу обвинувачені на автомобілі марки «Dacia» моделі «Sandero» р.н.з. НОМЕР_1 о 18.30 год. того ж дня прибули до будинку АДРЕСА_4 та піднялись до квартири АДРЕСА_5 , де проживає потерпілий ОСОБА_16 . У подальшому обвинувачені, керуючись спільним корисним умислом на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, скориставшись наявністю у обвинуваченого ОСОБА_6 ключів від вхідних дверей вказаної квартири (проживав з листопада 2020 року з потерпілими у даній квартирі), увійшли до квартири, в якій на підставі договору оренди приміщення від 04.01.20., проживали та знаходились потерпілі: ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . Перебуваючи у зазначеній квартирі, обвинувачені з метою відкритого викрадення майна і грошових коштів потерпілих, схопили потерпілого ОСОБА_16 за шию, почергово почали наносити удари кулаками обох рук останньому в ділянку шиї, голови, попереку та спини, після чого неповнолітній обвинувачений ОСОБА_5 схопив потерпілого за тулуб та кинув його на ліжко, що знаходилося праворуч від вхідних дверей кімнати зазначеної квартири, де, притискаючи його до ліжка, утримував за руки, заломлені за спину, не даючи змоги вирватись, до закінчення протиправних дій. У результаті зазначених дій потерпілий ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден на шиї, на правій кисті, в ділянці правого променево-зап`ясного суглобу, синець на лівому плечі, що відносяться до легкого ступеня тяжкості. У той час, коли непоновлітній обвинувачений ОСОБА_5 утримував потерпілого ОСОБА_16 на ліжку, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля потерпілої ОСОБА_15 та не даючи їй можливості викликати працівників поліції і покликати на допомогу, відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_16 , а саме: пневматичний пістолет чорного кольору із пістолетним руків`ям коричневого кольору серійний номер НОМЕР_2 вартістю 830 грн., що знаходився на ліжку, яке розташоване ліворуч від вхідних дверей кімнати зазначеної квартири; обвинувачений ОСОБА_4 , також перебуваючи біля потерпілої ОСОБА_18 , відкрито викрав, заволодівши, гроші останньої в сумі 800 грн., які знаходились на вказаному ліжку, а неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 відкрито викрав зі столу у кімнаті даної квартири грошові кошти потерпілої ОСОБА_15 в сумі 4500 грн. Заволодівши вищевказаним майном потерпілих обвинувачені: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та неповнолітні обвинувачені: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 покинули місце вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 вчинили відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду направлена і угода про визнання винуватості, досягнута та підписана 17 березня 2021 року між сторонами кримінального провадження: прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим за участі захисників, законних представників неповнолітніх обвинувачених, педагога, за змістом якої обвинувачені беззастережно визнають підозру та обвинувачення в повному обсязі під час судового провадження у вчиненні зазначеного злочину; заподіяна шкода відшкодована; сторони дійшли згоди щодо обрання покарання за вчинений злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців із звільненням від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, а щодо неповнолітніх ст.ст.75, 104 КК України, з випробуванням із встановленням іспитового строку, який як на думку суду, так і за клопотанням сторін обвинувачення з урахуванням обставин провадження та осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності, мети покарання буде достатнім тривалістю один рік та покладенням обов`язків, передбачених пп.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. При цьому обвинуваченим роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що вони дали згоду на відповідне призначення.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачені свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнали повністю. Ствердили, що розуміють права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просять затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклали добровільно, без примусу і не під тиском, що підтвердили їх захисники та законні представники неповнолітніх обвинувачених.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі, що передбачена санкцією цієї статті, в межах його розміру.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, на що дано згоду потерпілими; наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинувачених. Крім того судом з`ясовано у обвинувачених можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Обвинуваченим роз`яснено вимоги ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, положення яких їм зрозумілі, ними усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є їх відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого їх обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на їх користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення їм наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченим зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачені не заперечили проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурорів, обвинувачених та їх захисників, законних представників неповнолітніх обвинувачених, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, та думки представника відділу у справах дітей, за наявності заяви потерпілих, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яким затвердити угоду про визнання ними винуватості, визнати обвинувачених винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ч.2 ст.186 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Ухвалюючи вирок, суд відповідно до ст.368 КПК України зобов`язаний вирішити питання щодо того, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Так, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01.02.21., накладено арешт на майно: маску чорного кольору, грошові кошти у розмірі 3705 грн, 1600 грн, пневматичний пістолет чорного кольору із пістолетним руків`ям коричневого кольору серійний номер НОМЕР_2 ; пневматичну гвинтівку чорного кольору із оптичним прицілом серійний номер НОМЕР_3 та футляр до неї чорного кольору; циліндровий механізм серцевинного замка вхідних дверей, який підлягає скасуванню.
Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 15.03.21. два змиви з ручок вхідних дверей, циліндровий механізм серцевини замка вхідних дверей, мобільні телефони: «Самсунг», «Айфон 7+», «Айфон», «Айфон Х», гроші в сумі 1600 грн., посвідчення кандидата майстра спорту, службове посвідчення курсанта, автомобіль «Dacia» моделі «Sandero» р.н.з. НОМЕР_1 , гроші в сумі 3700 грн, 5 грн, пневматичний пістолет чорного кольору із пістолетним руків`ям коричневого кольору серійний номер НОМЕР_2 та пневматичну гвинтівку чорного кольору із оптичним прицілом серійний номер НОМЕР_3 та футляр до неї, було визнано речовими доказами, долю яких слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати та цивільні позови в провадженні відсутні; дія запобіжних заходів закінчилась 28.03.21., підстави для зміни, продовження чи обрання таких з урахуванням призначеного покарання відсутні.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475, 532 КПК України,
у х в а л и в :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 березня 2021 року між прокурором відділу захисту інтересів дітей та протидії насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченими: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 464/1996/21, внесеному 29.01.21. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік, та згідно із пп.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік, та згідно із пп.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік, та згідно із пп.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

На підставі ст.ст.75,104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік, та згідно із пп.1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 01.02.21., на майно: маску чорного кольору, грошові кошти у розмірі 3705 грн, 1600 грн, пневматичний пістолет чорного кольору із пістолетним руків`ям коричневого кольору серійний номер НОМЕР_2 ; пневматичну гвинтівку чорного кольору із оптичним прицілом серійний номер НОМЕР_3 та футляр до неї чорного кольору; циліндровий механізм серцевинного замка вхідних дверей.
Речові докази:
- два змиви з ручок вхідних дверей, що зберігаються при кримінальному провадженні, знищити;

- циліндровий механізм серцевини замка вхідних дверей, що зберігається при кримінальному провадженні, повернути по приналежності;

- мобільні телефони: «Самсунг», «Айфон 7+», «Айфон», «Айфон Х», гроші в сумі 1600 грн., посвідчення кандидата майстра спорту, службове посвідчення курсанта, автомобіль «Dacia» моделі «Sandero» р.н.з. НОМЕР_1 , повернуті власникам під розписку, - залишити по приналежності;

- гроші в сумі 3700 грн, що належать ОСОБА_15 , та 5 грн, що належать ОСОБА_6 , та зберігаються в ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк», - повернути по приналежності;

- пневматичний пістолет чорного кольору із пістолетним руків`ям коричневого кольору серійний номер НОМЕР_2 та пневматичну гвинтівку чорного кольору із оптичним прицілом серійний номер НОМЕР_3 та футляр до неї, що зберігаються в 1СВ СУ ТУ ДБР у м.Львові, - повернути по приналежності.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК, та з урахуванням обмежень, визначених частиною 2 статті 473 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно із ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку; клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення; умисне невиконання угоди засудженими є підставою для притягнення їх до відповідальності за статтею 389-1 КК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1