Справа№ 953/8936/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.07.2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисників - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ліванської Республіки, громадянина Ліванської Республіки, студента Національного фармацевтичного університету, не судимого, який одружений, має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -
Дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч.3 ст.186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з проникненням у інше сховище.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст.186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України та звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком.
Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному проваджені може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Потерпілою ОСОБА_9 в письмовій заяві від 06.05.2021 надана згода прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з ОСОБА_10 .
В цій заяві від 06.05.2021 потерпіла ОСОБА_9 просила суд розглядати справи без її участі та повідомила, що ОСОБА_7 в повному обсязі відшкодував нанесені їй збитки і жодних претензій до нього потерпіла не має.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 цілком розуміє його права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови даної угоди про визнання винуватості вповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Вивченням особи ОСОБА_7 встановлено, що він не судимий, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, одружений, має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається в Національному фармацевтичному університеті.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили, суд вважає необхідним залишити без змін - у вигляді застави, з продовженням дії покладених на ОСОБА_7 обов`язків.
Заставу у розмірі 181 600 грн., внесену заставодавцем ОСОБА_11 за ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили слід повернути заставодавцю ОСОБА_11 .
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.
В силу ст.75 КК України ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 3 /три/ роки, поклавши на засудженого ОСОБА_7 у відповідності до ст.76 КК України обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Продовжити дію обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 181 600 грн. до набрання вироком законної сили.
Після набрання вироком законної сили припинити дію обраного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді застави.
Заставу у розмірі 181 600 /сто вісімдесят одна тисяча шістсот/ грн., внесену заставодавцем ОСОБА_11 за ОСОБА_7 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 24.03.2021 /справа №953/5153/21 1-кс/953/2628/21/, повернути заставодавцю ОСОБА_11 .
Стягнути з засудженого ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у розмірі 2 778,65 грн.
Речовий доказ: мобільний телефон ТМ «Iphone» модель «Х 64GB», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишити в її користуванні.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1