Справа № 522/830/21
Провадження по справі № 1-кс/522/5223/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2021 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00034239 від 22.12.2020 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України, про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0003423 від 22.12.2020 року, за ознакою вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 22.12.2020 до чергової частини відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій він просить вжити заходи правового характеру до невстановленої особи, яка 22.12.2020 року приблизно о 17:30 год. знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом підпалу пошкодила автомобіль марки Range Rover в кузові синього кольору з д/н НОМЕР_1 . Сума матеріального збитку встановлюється. (ЄО61606).

Відомості по вказаному факту СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області внесено до ЄРДР за №0003423 від 22.12.2020.
30.01.2021 до чергової частини відділу поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій він просить вжити заходи правового характеру до невстановленої особи, яка 30.01.2021 близько 18:30 год. За адресою м. Одеса, вул. Троїцька, 28, шляхом підпалу пошкодила автомобіль марки LAND ROVER моделі RANGE ROVER Д.Н.З. НОМЕР_1 чорного кольору, який перебуває у його власності. Сума матеріального збитку встановлюється. Відомості по вказаному факту СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області внесено до ЄРДР за № 0000076 від 30.01.2021.
В подальшому, вказані кримінальні провадження об`єднано в одне, якому присвоєно номер №0003423, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України. В ході проведення досудового розслідування, було надано доручення в порядку ст. 40 КПК України оперативним підрозділам УКР ГУНП в Одеській області на проведення слідчих (розшукових) дій.

Так, слідчим за погодженням з прокурором було скеровано клопотання для слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси з проханням надати дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , в справі №522/830/21, провадження № 1 - кс/522/4578/21 від 14 травня 2021 року клопотання слідчого задоволено та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 .

24.05.2021 в період часу з 07:00 год. По 08:15 год. за адресою АДРЕСА_2 . було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено наступне:
- два блокноти, які наявні в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №INZ2062156;
- ніж непобутового призначення, який наявний в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №EXP0299273;
- мобільний телефон в чорному чохлі, ззовні схожий на Айфон, чорного кольору з пластиковою сім-карткою, на задній стороні якого схематично намальовано надкушене яблуко, який наявний в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №INZ2062157.
Вказані об`єкти (речі, предмети та документи) визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 2. ст. 194 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Майно, яке належить арештувати: два блокноти, які наявні в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №INZ2062156; ніж непобутового призначення, який наявний в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №EXP0299273; мобільний телефон в чорному чохлі, ззовні схожий на Айфон, чорного кольору з пластиковою сім-карткою, на задній стороні якого схематично намальовано надкушене яблуко, який наявний в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №INZ2062157.
Документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном: вказане майно було безпосередньо вилучено в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 . де проживає ОСОБА_6 .
Підстави застосування арешту на майно: відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
- підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
- призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
- є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
- одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Виходячи з вище викладеного, є всі підстави вважати, що вилучені речі підпадають під критерії зазначені у ч. 2 ст.167 КПК України.
Значення арештованого майна для встановлення обставин у кримінальному провадженні: вище зазначені об`єкти (речі та предмети) є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, є такими, що зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як факт доказу чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, тому мають суттєве значення для подальшого розслідування вказаного кримінального провадження, отже є необхідність у накладені арешту на вище вказане майно.

У зв`язку з тим, що виникла необхідність у забезпеченні збереженні речових доказівта те, що вилучене майно являється речовим доказом у даному кримінальному провадженні по якому необхідно провести необхідні слідчі дії, для встановлення наявності слідів кримінального правопорушення, є необхідність у їх арешті для подальшого використання зазначеного майна в процесі доказування.

Слідчий в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просив накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Представника власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти накладення арешту, зазначивши, що в ухвалі слідчого судді про надання обшуку було невірно вказано прізвище особи у якої проводився обшук, а саме ОСОБА_6 , а не ОСОБА_6 . Також в ухвалі про обшук не надавалось дозволу на вилучення телефону, належного ОСОБА_6 , а вказано про телефон, який належить ОСОБА_6 . Крім того слідчий належним образом не обґрунтував клопотання про накладення арешту, не зазначив ризики щодо майна, які вказані в ст. 170 КПК України.

Заслухавши думку слідчого, захисника, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що майно, яке було виявлено та вилучено 24.05.2021 р., в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 від, а саме: два блокноти, які наявні в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №INZ2062156 та мобільний телефон в чорному чохлі, ззовні схожий на Айфон, чорного кольору з пластиковою сім-карткою, на задній стороні якого схематично намальовано надкушене яблуко, який наявний в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №INZ2062157, має значення речових доказів у кримінальному провадженні.

В мотивувальній частині ухвали слідчого судді про надання обшуку вказано, що орган досудового розслідування має намір провести обшук у ОСОБА_6 , а в резолютивній частині ухвали допустив описку в прізвищі особи, в якої дозволено вилучити телефон. Ризики щодо майна, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшуку, вказані в клопотанні слідчого. ОСОБА_6 відмовився розблоковувати свій телефон, тому його буде розблоковано під час експертизи та огляду. Постановою від 24.05.2021 року зазначене у клопотанні майно визнано речовими доказами, таким чином на теперішній час є всі законні підстави та необхідність у накладені арешту на вказане майно.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Щодо накладення арешту на інше майно.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Проте з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Щодо накладення арешту на ніж не побутового призначення, який наявний в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №ЕХР0299273, вважаю необхідним відмовити в цій частині накладення арешту на вказане майно, оскільки до клопотання не надано підтверджуючих документів, які би вказували, що вказане майно має відношення до кримінального провадження або може бути визнане речовим доказам чи бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, оскільки слідчий в своєму клопотанні недостатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 від 24.05.2021, а саме:

- два блокноти, які наявні в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №INZ2062156:
- мобільний телефон в чорному чохлі, ззовні схожий на Айфон, чорного кольору з пластиковою сім-карткою, на задній стороні якого схематично намальовано надкушене яблуко, який наявний в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №INZ2062157, встановивши заборону власнику, чи будь-якій іншій особі відчужувати, розпоряджатися та користуватися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаною річчю до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

В частині накладення арешту на майно, а саме:

- ніж непобутового призначення, який наявний в поліетиленовому сейф-пакеті НПУ №EXP0299273 - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути вказане майно особі, у якої було вилучене зазначене майно.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , або інших слідчих з групи слідчих у кримінальному провадженні №00034239 від 22.12.2020 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1