Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000045 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Бородянка Київської області, громадянина України,

що зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 ,

проживає за адресою:

АДРЕСА_2 ,

судимого вироком Бородянського районного суду Київської області від 04.12.2020 за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі,

на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 22 квітня 2021 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Бородянського районного суду Київської області від 22.04.2021 ОСОБА_6 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ч.ч.1, 4 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 04.12.2020 і за сукупністю вироків ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок змінити і пом`якшити призначене йому остаточне покарання до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що він розкаявся у вчиненому. А тому вважає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та його особі і є явно несправедливим через суворість.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи обвинуваченого, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, надавши обвинуваченому останнє слово, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що 20 січня 2021 року близько 17 години ОСОБА_6 , перебуваючи на території домоволодіння на АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження замка проник до половини будинку, яка належить ОСОБА_7 , звідки повторно таємно викрав індукційну плиту Wimpex вартістю 531 гривня 74 копійки. Після цього ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч.3 ст.349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорюються. Тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених судом фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, є вірною.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли потягти зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який має не погашену судимість, не працює, посередньо характеризується, обставину, що пом`якшує покарання, щире каяття, а також відсутність обставин, що його обтяжують, і правильно призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, встановлений відповідною санкцією.

Вірно застосовано судом і положення ст.71 КК України, оскільки ОСОБА_6 після постановлення вироку Бородянського районного суду м. Києва від 04.12.2020, яким був звільнений від відбування покарання з випробуванням, вчинив новий злочин під час іспитового строку.

Дані про особу винного, лише одна обставина, що пом`якшує покарання, а також вчинення нового кримінального правопорушення менше ніж через 2 місяці після постановлення попереднього вироку не дають підстав вважати, що призначене ОСОБА_6 покарання є надто суворим.

Саме таке показання, як його призначив суд першої інстанції, на переконання колегії суддів, буде необхідним й достатнім для досягнення його мети, яка полягає не тільки в карі, а й виправленні обвинуваченого та запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

А тому підстав для пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання, як про це порушується питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Бородянського районного суду Київської області від 22 квітня 2021 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3