Номер провадження 1-кп/641/480/2021 Справа № 641/1097/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 лютого 2021 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000371 від 20.09.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 10.08.2020 року в період часу з 18:32 год. по 18:36 год., діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, прибув до банкомату АТ КБ "Приватбанк" САНА6753, розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Сталінграда, 1А, разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , якого він напередодні попрохав зняти грошові кошти з банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ "Приватбанк", не повідомивши останнього, що це не його власна банківська картка, де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, шляхом вільного доступу, використовуючи пін-код від банківської картки № НОМЕР_1 АТ КБ "Приватбанк", який ОСОБА_3 заздалегідь дізнався від потерпілого ОСОБА_5 , зняв з рахунку грошові кошти у розмірі 7 600 грн., що належать ОСОБА_5 , якими в подальшому ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, тим самим викрав зазначені грошові кошти та завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім того, 10.08.2020 року ОСОБА_3 близько о 18:36 год., реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на привласнення офіційного документу - платіжної картки № НОМЕР_1 АТ КБ "Приватбанк", яка належить ОСОБА_5 , з мотиву подальшої реалізації свого особистого інтересу, а саме перешкоджання викриття раніше вчиненого ним 10.08.2020 року кримінального правопорушення, а саме таємного викрадення, належних ОСОБА_5 грошових коштів у сумі 7 600 грн., перебуваючи за адресою: м. Харків, пр-т. Героїв Сталінграда, 1А, шляхом утримання майна, таємно, протиправно, з особистих інтересів, привласнив вказану банківську картку № НОМЕР_1 АТ КБ "Приватбанк" на ім`я ОСОБА_5 , яка була ввірена йому останнім за умови її подальшого повернення, після чого розпорядився нею на власний розсуд, не повернувши її власнику.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч. 1 ст. 357 КК України, тобто привласнення офіційного документу.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілий - ОСОБА_5 під час досудового розслідування надав заяву, в якій зазначив, що згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Згідно заяви ОСОБА_3 від 09.02.2021 року, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень проступків, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) та у привласненні офіційних документів, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2)письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди і з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та привласнення офіційних документів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відповідно до ст. 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , судом встановлено, що він в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, спиртними напоями не зловживає, порушень громадського порядку не допускає, має зареєстроване місце проживання, скарг від сусідів відносно останнього не надходило.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Враховуючи вчинення обвинуваченим кримінальних проступків, особу винного, обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, в межах санкції статті у вигляді громадських робіт, за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, - в межах санкції статті у вигляді обмеження волі.

Положеннями ч. 1 ст. 70 КК України встановлено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, він ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Враховуючи ступінь і характер суспільно-небезпечних діянь, вчинення обвинуваченим кримінальних проступків, відомості про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства, а тому наявність підстав для застосування ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком. На період іспитового строку суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Витрати під час досудового розслідування відсутні.
Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупності кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 3 п. 2 ст. 76 КК України на період іспитового строку покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого. Іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ - диск ALERUS CD-R 700 MB/80min 52 x SPEED з пояснювальним записом: "Вх.6530-ВБ 06.10.2020 Заст. Нач-ка УБ в ХГРУ АТ КБ "Приват Банк" (підпис) ОСОБА_7 " в конверті білого кольору з 2-ма системними файлами та текстовим файлом з назвою "966351.1.0", після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1