Справа №761/8592/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-сс/824/2298/2021 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000249 від 29.10.2020 року, за апеляційною скаргою прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року про продовження строку тримання під вартою до 12.04.2021 року, включно, з визначенням застави у розмірі 1 135 000,00 гривень,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Монастирище Черкаської області, українці, громадянці України, зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючій за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимій,

підозрюваній у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України.
В С Т А Н О В И Л А :

Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000249 від 29.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України.

13 січня 2021 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України

18 січня 2021 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до підозрюваної ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 13.03.2021 року, включно, без визначення розміру застави.

04 березня 2021 року начальник другого відділення четвертого відділу першого управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_10 за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження підозрюваній ОСОБА_7 строку тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді, оскільки існують об`єктивні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, зокрема, не проведено ряд слідчих і процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу. При цьому, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які на час обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 , наразі не зменшились та продовжують існувати.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року клопотання слідчого задоволено частково, підозрюваній ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 12.04.2021 року, включно, із визначенням застави у розмірі 1 135 000,00 гривень. Обґрунтовуючи рішення слідчий суддя послався на обставини, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, даних, що характеризують особу підозрюваної, доведеність прокурором існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та недоведеність того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам. Також, слідчий суддя прийняв до уваги, що у кримінальному провадженні потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, направлених на закінчення досудового розслідування.

На вказану ухвалу слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою слідчого судді в частині визначення розміру застави. Слідчим суддею безпідставно визначено підозрюваній заставу, не врахувавши та не проаналізувавши, при цьому, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризик можливого переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, адже раніше ОСОБА_7 виїжджала на роботу за кордон, що може здійснити знову, також підозрювана має співучасників, які перебувають на території Йорданії та у м. Донецьку, і ці особи можуть надати ОСОБА_7 допомогу для залишення території України. Ризик знищення чи спотворення речей та ризик незаконного впливу на інших осіб у кримінальному провадженні, також існують, оскільки на даний час проведений не увесь комплекс необхідних слідчих дій таких як встановлення всіх співучасників даного злочину та місця зберігання предметів і документів, які можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні. Окрім цього, наявні й інші ризики, які є реальні та безумовно підтверджуються матеріалами провадження. Прокурор впевнена, що сплативши визначену заставу та перебуваючи на волі, ОСОБА_7 матиме можливість контактувати з іншими причетними до вчиненого злочину особами, й узгоджувати з ними свої дії, спрямовані на перешкоджанню кримінальному провадженню та встановленню у ньому істини. Тому, просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення підозрюваній розміру застави та постановити нову ухвалу, якою продовжити підозрюваній ОСОБА_7 строк тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив задовольнити її у повному обсязі;
підозрювану та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя при прийнятті рішення про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, що свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.305 КК України, що підтверджується зібраними доказами та свідчить про наявність обґрунтованої підозри, а також про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої їй підозри.

Отже з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_7 та даних про її особу, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею обґрунтовано взято до уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, суд зазначив: «п.78. Гарантії передбачені п.3 ст.5 Конвенції покликані забезпечить не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, вказана сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, чи дій проти поручителів, у випадку його відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. П.80. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Така ж позиція щодо помірності розміру грошової застави міститься і в рішенні по справі «Єлоєв проти України»: «Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватись слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами зокрема є майновий та сімейний стан підозрюваного. Європейський суд з прав людини, неодноразово наголошував на тому, що непомірний розмір застави з статками (майновим станом) підозрюваного, є лише формальним виконанням вимог Європейської конвенції з прав людини, тому у своїх рішення суди повинні керуватись також розмірами прибутків підозрюваного. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, що загроза її втрати утримувало підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язків, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного людяного проживання».

Отже, доводи апеляційної скарги прокурора щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді в частині визначення розміру застави, є непереконливими та безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, взято до уваги обставини кримінального провадження, враховано тяжкість злочину та обставини його вчинення, кількість вилучених прекурсорів, підвищену суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, стадію на якій здійснюється кримінальне провадження, також слідчим суддею взято до уваги дані, які характеризують особу підозрюваної, наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України, після чого вірно та аргументовано визначено заставу у розмірі 500 розмірів неоподатковуваних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 135 000,00 грн. та зможе забезпечити виконання покладених на підозрювану обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Таким чином, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року про продовження підозрюваній ОСОБА_7 ,строку тримання під вартою до 12.04.2021 року, включно, із визначенням застави у розмірі 1 135 000,00 гривень, є законною і обґрунтованою, а тому, з урахуванням того, що строк дії оскаржуваної ухвали закінчився, а обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направлено до суду першої інстанції для розгляду по суті та вже призначено судове засідання, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09 березня 2021 року про продовження підозрюваній ОСОБА_7 , строку тримання під вартою до 12.04.2021 року, включно, із визначенням застави у розмірі 1 135 000,00 гривень, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4