Справа № 496/2019/21
Провадження № 1-кп/496/427/21
У Х В А Л А

12 травня 2021 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі Біляївського районного суду Одеської області обвинувальний акт та клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000238 за обвинуваченням: ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Біляївського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали у зазначеному кримінальному провадженні.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Прокурором до суду було подано клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В підготовчому судовому засіданні прокурор подане клопотання про обрання запобіжного заходу підтримав, просив його задовольнити, так як ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України, що згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину. Посилається на наявність ризиків, передбачених п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу, вчинив декілька правопорушень, має не погашенні судимості, скоїв правопорушення в період іспитового строку. Крім того, стан здоров`я обвинуваченого не встановлювався, тобто слід вважати його здоровим, не одружений, утриманців не має.
Обвинувачений в підготовчому судовому засіданні погодився з прокурором.
Потерпілі в судове засідання не з`явились, та від них наявні заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності. Претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не мають.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого вивчивши матеріали, що додані до клопотання, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доцільність обрання перебування під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.
Так, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Стаття 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 р. "Про взяття під варту до суду" зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Оцінюючи ризик того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи сукупність зазначених ризиків та аргументів, які вказують на негативний соціальний статус обвинуваченого, суд вважає клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Суд не вбачає підстав для визначення розміру застави щодо обвинуваченого ОСОБА_4 так, як обвинувачений офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходів.
Домашній арешт, також неможливо застосувати, оскільки обвинувачений не проживає за зареєстрованою адресою, крім того ОСОБА_4 може використати такий запобіжний захід на свою користь та переховуватись від суду.
Приймаючи до уваги принцип презумпції невинуватості, правил поваги свободи особи, вік, стан здоров`я обвинуваченого, враховуючи те, що інші характеризуючі данні ніж зібрані досудовим слідством, що можуть мати значення, обвинуваченим не надані, а також те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину та існують ризики, які на даний час не перестали існувати, а також те, що обвинувачений не одружений, не має дітей, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних стосунків, а також те, що обвинувачений хоча ї зареєстрований у встановленому порядку, але постійно за місцем реєстрації не мешкає, суд приходить до висновку, про необхідність відступу від правил поваги свободи особи та вважає необхідним обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки зазначені фактори виправдовують тримання даної особи під вартою.
На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 23, 177, 178, 184, 314-315, 376, 395 КПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме з 12 травня 2021 року до 10 липня 2021 року включно.
Закрити підготовче судове засідання по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 21 травня 2021 року о 14:00 годині, в залі судових засідань Біляївського районного суду Одеської області, за участю учасників справи.
Утримання обвинуваченого проводити в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі - начальнику ДУ «Одеській слідчий ізолятор».
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в частинні обрання запобіжного заходу безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 18 травня 2021 року о 10:00 годині.

Суддя ОСОБА_1