ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/8503/21 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/756/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7
адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08 червня 2021 року, якою відмовлено в задоволені клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 05 червня 2015 року за ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 08 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Суд зазначив, що відсутні достатні дані про те, що засуджений довів своє виправлення. ОСОБА_7 є особою раніше неодноразово судимою, до нього раніше застосовувались заохочувальні норми, двічі звільнявся від покарання умовно-достроково, але це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Він знову вчинив умисні злочини проти власності в період умовно-дострокового звільнення.
Суд вказав, що відомості про застосовані до засудженого заохочення не доводять сумлінність його поведінки.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка їх подала.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою звільнити умовно-достроково від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Вказує, що адміністрацією колонії засуджений характеризується посередньо. На заходи виховного впливу реагує належним чином. З представниками адміністрації установи дотримується ввічливих відносин, офіційно працевлаштований, виконує роботи з благоустрою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і праці, конфліктних ситуацій не створює.
ОСОБА_7 на дату подання апеляційної скарги 14.06.2021 року відбув строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України застосувати відносно нього умовно-дострокове звільнення.
Вважає, що судом безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 .
Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Засуджений ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги.
Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Мотиви суду.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до ст. 6 КВК України - виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 засуджений вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 05 червня 2015 року за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення період з 18.02.2015 року по 11.08.2015 року та з 21.03.2010 року по 29.08.2010 року.
Початок строку відбування покарання обраховано з 18 лютого 2015 року, кінець строку 17 березня 2022 року.
Зі змісту характеристики видно, що ОСОБА_7 в ДУ «Північна виправна колонія №90» відбуває покарання з 01 вересня 2015 року. За цей період засуджений вимоги режиму відбування покарання не порушував, з представниками адміністрації установи тактовний та ввічливий. На заходи виховного впливу реагує. Офіційно працевлаштований, за характером врівноважений, не схильний до створення конфліктних ситуацій. Згідно вироку має позов, але постанови про відкриття виконавчого провадження до установи не надходило. До засудженого 16 разів застосовувалися заходи заохочення.
На засудженого чотири рази накладалися дисциплінарні стягнення. На теперішній час дисциплінарні стягнення зняті та погашені, проте ці відомості свідчать, що поведінка засудженого протягом всього часу відбування покарання не була сумлінною.

У вересні 2019 року Херсонським міським судом Херсонської області відмовлено у задоволенні подання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.
07 травня 2020 року Херсонським міським судом Херсонської області відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.
Доказів того, що з цього часу засуджений довів своє виправлення та готовність до правослухняної та самокерованої поведінки, суду не надано.
Із матеріалів кримінального провадження слідує, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння тяжких злочинів, в тому числі злочинів проти власності.
Нівелюючи гуманне ставлення зі сторони держави, пов`язане із неодноразовим застосуванням відносно нього інституту умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, ОСОБА_7 продовжував вчиняти злочини, зокрема тяжкі, що свідчить про відсутність у нього дійсного наміру та бажання виправитися та готовності до правомірного способу життя.
Наразі він відбуває покарання за тяжкий злочин, вчинений в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком, що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи засудженого та його схильність до скоєння кримінально-караних діянь.
Проаналізувавши дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, відомості про тяжкість вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 .
На переконання колегії суддів, процес виправлення засудженого не досяг тієї стадії, на якій відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Посилання апелянта на відбуття засудженим певної частини строку покарання, призначеного вироком суду, як на підставу для умовно-дострокового звільнення є неприйнятними.
Факт відбуття певної частини строку призначеного покарання не є безумовною підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання.
Умовно- дострокове звільнення засудженого застосовується лише у разі доведення його виправлення, тобто досягнення мети покарання, як на тому вірно наголошує суд першої інстанції.
Відсутність у засудженого діючих дисциплінарних стягнень не можна визнати тим чинником, який беззаперечно доводить його виправлення.
Дотримання умов режиму відбування покарання є мірою необхідної поведінки, обов`язком особи, засудженої до відбування покарання у виді позбавлення волі.
Наявність заохочень у засудженого, відбуття ним визначеної частини строку покарання, дотримання умов режиму відбування покарання, періодичне його працевлаштування не можуть бути визнані достатніми підставами для застосування ст. 81 КК, оскільки ці відомості, як вже було зазначено, підлягають врахуванню у сукупності з відомостями про тяжкість вчиненого засудженим злочину, його суспільною небезпечністю та репутацією особи засудженого в цілому за весь час відбування покарання.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно застосував положення ст. 81 КК України, належним чином мотивував своє рішення і доводи апеляційної скарги захисника висновків суду першої інстанції не спростовують.
Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали не встановлено.
Керуючись ст. 404, 407, 419, 376 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Залишити без змін ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 08 червня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: (три підписи)
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4