ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 592/1128/18 Номер провадження 11-кп/814/369/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_7 , на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 червня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кролевець Сумської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , -
відмовлено у роз`ясненні вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року.
Приймаючи таке судове рішення, місцевий суд зазначив, що вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 ухвалений відповідно до ст. 374 КПК України та роз`яснення не потребує.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_8 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 червня 2020 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що: нормами КПК України не передбачено відмови у роз`ясненні вироку суду на підставі його відповідності нормам КПК України, так як у разі невідповідності вироку ст.374 КПК України вирок підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції, а не роз`ясненню; наразі засудженому ОСОБА_7 вирок місцевого суду є незрозумілим в частині застосування судом першої інстанції ст.ст. 70, 71, ч.2 ст.75 КК України.
Крім того, апелянт стверджує, що відмова у розгляді клопотання ОСОБА_7 порушує його право на роз`яснення вироку, доступ до правосуддя, унеможливлює використання права, передбаченого ст.380 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, засудженого, який апеляційному суду повідомив, що йому незрозуміло чому не застосовано положення ст.75 КК України, та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу; прокурора, який, посилаючись на законність судового рішення місцевого суду, заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та витребувані з місцевого суду матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що 29 травня 2018 року Ковпаківським районним судом м. Суми ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 185, ч . 2 ст. 186, ч.2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України та призначено йому покарання за:
ч. 1 ст. 125 КК України - штраф розміром 510 гривень;
ч. 2 ст. 185 КК України - один рік позбавлення волі;
ч. 2 ст. 186 КК України - чотири роки позбавлення волі;
ч. 2 ст. 187 КК України на підставі ст. 69 КК України - п`ять років позбавлення волі;
ч. 1 ст. 357 КК України - штраф у розмірі 510 гривень;
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.
Ухвалено строк відбування покарання рахувати з дня затримання на виконання вироку; запобіжний захід не обирати; зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 18 грудня 2017 року по 16 лютого 2018 року.
Позов ОСОБА_9 , у інтересах ОСОБА_10 , до ОСОБА_7 про відшкодування шкоди задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 відшкодування шкоди у розмірі 3843 гривень 38 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави: витрати у розмірі 1154 гривень 61 копійок; процесуальні витрати у розмірі 98 гривень 87 копійок.
Вирішено питання щодо речових доказів.

20 вересня 2018 року Апеляційним судом Полтавської області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 - без змін.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми у порядку ст.380 КПК України із заявою про роз`яснення вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року, складеною засудженим у травні 2020 року.

11 червня 2020 року Ковпаківським районним судом м. Суми ОСОБА_7 відмовлено у роз`ясненні вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Ч.1 ст.380 КПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним судового рішення з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення.
Зрозумілість рішення полягає у тому, що воно є доступним для сприйняття, дохідливим, таким, що не припускає варіативності свого тлумачення.
Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, так само як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Суд може лише, змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття.
Перевіривши матеріали справи, вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року, який апелянт просить роз`яснити, колегія суддів дійшла висновку, що зазначений вирок є доступним для сприйняття, дохідливим та таким, що не припускає варіативності свого тлумачення, зрозумілим та не містить положень, щодо яких можуть виникнути суперечності, у зв`язку з чим твердження апелянта про незрозумілість вироку в частині застосування судом першої інстанції ст. 70 КК України є необгрунтованими. Щодо доводів апелянта про незрозумілість судового рішення у частині застосування ст.71, ч.2 ст.75 КК України, то зі змісту вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року вбачається, що місцевий суд при призначенні покаранння не застосовував положення ст.71 та ч.2 ст.75 КК України, що виключає можливість існування незрозумілості вироку суду першої інстанції в цій частині. Так, суд при роз`ясненні судового рішення не вправі вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність місцевим судом, зокрема й положень ст.75 КК України, про що зазначав засуджений в судовому засіданні апеляційного суду, є предметом перевірки під час апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції, а не під час перегляду ухвали місцевого суду, постановленої у порядку ст.380 КПК України.
Водночас слід зазначити, що засуджений у поданій до місцевого суду заяві про роз`яснення судового рішення, прохаючи здійснити виклик ОСОБА_7 в судове засідання та роз`янити вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року, не зазначає, що саме у вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року є незрозумілим, та відповідно у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань та як це впливає на реалізацію судового рішення.

Доводи апелянта щодо порушення права засудженого на роз`яснення вироку, доступу до правосуддя, унеможливлення використання останнім права, передбаченого ст.380 КПК України, є надуманими та такими, що спростовуються матеріалами провадження, оскільки місцевий суд, заслухавши пояснення засудженого та його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали провадження та заяву ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення, розглянув дану заяву та за результатами її розгляду постановив судове рішення, передбачене ст.380 КПК України, а не відмовив у розгляді заяви засудженого, як про це стверджується в апеляційній скарзі.
Так, місцевий суд, керуючись нормативними положеннями ст.380 КПК України, встановив, що вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року роз`яснення не потребує, тобто є зрозумілим, у той час як констатування судом першої інстанції в мотивувальній частині судового рішення, яке просить роз`яснити засуджений, того, що вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 29 травня 2018 року ухвалений відповідно до ст.374 КПК України, не є підставою для скасування законного та обгрунтованого судового рішення суду першої інстанці.
За ч.1 ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо:
1) встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу;
2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою;
3) судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
У відповідності до ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо:
1) за наявності підстав для закриття судом провадження в кримінальній справі його не було закрито;
2) судове рішення ухвалено незаконним складом суду;
3) судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою;
4) судове провадження здійснено за відсутності захисника, якщо його участь є обов`язковою;
5) судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання;
6) порушено правила підсудності;
7) у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.
Наведених вище порушень приписів кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, як просить апелянт, колегією суддів не встановлено.
Зважаючи на викладені вище обставини та відповідні їм правовідносини, апеляційна скарга захисника, подана в інтересах засудженого, є необгрунтованою.
Керуючись ст.ст. 376,404,405,407 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 червня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4