Справа № 690/477/20
Провадження № 1-кп/690/57/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 липня 2021 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000576 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Єрки Катеринопільського (на даний час Звенигородського) району Черкаської області, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 (сталий побут), освіта повна середня, заміжня, працевлаштована помічником кухаря в дитячому садочку м. Вроцлав Республіки Польща, заміжня, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Ватутінського міського суду Черкаської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000576 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 вказав, що 19.07.2021 року прокурором з обвинуваченою ОСОБА_3 у присутності адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку просить затвердити.

За змістом угоди про визнання винуватості від 19.07.2021 року прокурор та обвинувачена ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації її діяння за ч. 1 ст. 369 КК України, про те, що 13 вересня 2020 року близько 21 год. 30 хв. по вул. Ювілейній в м. Ватутіне Черкаської області, дільничним офіцером поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції ОСОБА_6 спільно з дільничним офіцером поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 було зупинено мопед Honda Dio, без реєстраційних номерних знаків, під керуванням ОСОБА_8 , яка перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керувала зазначеним транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушила п. 2.1 (а) та п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративні правопорушення, передбачені ст. 125, ч. 1 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Під час оформлення службовими особами Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області адміністративних матеріалів про порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_8 , до салону службового автомобіля ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився на проїжджій частині дороги по вул. Ювілейна, неподалік перехрестя з вул. Транспортна, в м. Ватутіне Черкаської області, сіла ОСОБА_3 , де висловила поліцейським, а саме: дільничному офіцеру поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 та дільничному офіцеру поліції Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 , пропозицію надати їм неправомірну вигоду, за те, що вони як службові особи, з використанням наданої їм влади та службового становища, не складали протоколи про адміністративне правопорушення і не притягали її сестру ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України. У відповідь поліцейські пояснили та попередили ОСОБА_3 про те, що за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі передбачена кримінальна відповідальність. Незважаючи на неодноразові попередження про кримінальну відповідальність, переслідуючи корисливу мету ухилення від відповідальності за порушення правил дорожнього руху ОСОБА_8 , ОСОБА_3 продовжувала вчиняти дії, направлені на пропозицію надати неправомірну вигоду. О 21 год. 52 хв. на втілення своїх злочинних дій, направлених на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду, з метою переконання в тому, що неправомірна вигода безперешкодно буде прийнята вказаними працівниками поліції і що вони її не відхилять, та продемонструвати їм свою готовність надати неправомірну вигоду, поклала у підлокітник службового автомобіля ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_2 грошові кошти, у сумі 400 (чотириста) польських злотих, що згідно офіційного курсу НБУ становить 2 990,26 грн., надавши тим самим вказаним працівникам поліції, які перебували на службі, неправомірну вигоду за невчинення відносно її сестри дій з використанням наданої поліцейським влади та службового становища не складати протоколів про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідно, не притягнення до адміністративної відповідальності.

Вказані дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція службовій особі надати неправомірну вигоду та надання такої вигоди за невчинення службовою особою в інтересах третьої особи дії з використанням наданої влади та службового становища.

Крім беззаперечного визнання ОСОБА_3 вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, за вищевказаних обставин, даною угодою про визнання винуватості також узгоджено вид та розмір покарання обвинуваченій ОСОБА_3 за вчинення вказаного кримінального правопорушення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., а також вказано про застосування спеціальної конфіскації 400 (чотирьохсот) польських злотих, які були предметом кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, в обсязі обвинувачення, викладеного в угоді про визнання винуватості, а також просила затвердити вказану угоду та призначити їй узгоджені в ній вид та міру покарання. Додатково вказала, що має можливість сплатити штраф у вказаному в угоді розмірі після отримання через 2 тижні заробітної плати за місцем роботи в Республіці Польща.
Захисник ОСОБА_5 , повноваження якого підтверджуються ордером від 19.07.2021 року серії ЧК № 122834, не заперечував проти затвердження судом вказаної угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та його підзахисною. Також вказав, що дана угода укладена у його присутності та відповідає вимогам КПК України та КК України.
Перевіривши угоду про визнання винуватості на її відповідність вимогам КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені ст. 472 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, укладення та підписи сторін.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою згідно з ч. 4 ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Відповідно до змісту п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4, абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим) може бути укладена, крім іншого, у провадженні щодо нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Положеннями ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини, як джерело права.

Відповідно змісту Рішення у справі «Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії» від 29.04.2014 року Європейський суд з прав людини вказує, що угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними.
З огляду на вказане, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
При цьому, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним положеннями ст.ст. 50, 63, 65 КК України, а також санкції ч. 1 ст. 369 КК України.
Таким чином, підстав, які б перешкоджали затвердженню угоди про визнання винуватості, укладеної 19.07.2021 року між прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , у присутності захисника ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Відповідно до змісту ч. 9 ст. 100, ч. 4 ст. 174 КПК України під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, суд вирішує питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів, а також про скасування арешту майна.

Згідно змісту ч. 1 ст. 96-1, п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошових коштів, які були предметом кримінального правопорушення, у випадках, визначених цим Кодексом, крім іншого, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Таким чином, грошові кошти в розмірі 400 (чотириста) польських злотих, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000576, яке перебуває в розпорядженні посадових осіб Звенигородської окружної прокуратури, підлягають спеціальній конфіскації в дохід держави.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались, підстави для їх обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 96-1, 96-2, ч. 1 ст. 369 КК України, ст.ст. 100, 314, 368, 373, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.07.2021 року між прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000576.
Визнати винуватою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити їй узгоджене покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: диск з аудіо-записом залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000576, яке перебуває в розпорядженні посадових осіб Звенигородської окружної прокуратури.
Грошові кошти в сумі 400 (чотириста) польських злотих, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000576, яке перебуває в розпорядженні посадових осіб Звенигородської окружної прокуратури, підлягають спеціальній конфіскації в дохід держави.
Підстави для обрання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міри запобіжного заходу до вступу вироку в закону силу відсутні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченій та захиснику.

Суддя ОСОБА_1