Єдиний унікальний номер 728/2017/20
Номер провадження 1-кп/728/31/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2021 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049 від 2 серпня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Фастів Київської області, жителя АДРЕСА_1 , студента другого курсу ДНЗ «Ніжинського професійного аграрного ліцею Чернігівської області», освіта базова загальна середня, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 119 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - адвоката ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7

представників потерпілої - адвокатів ОСОБА_8 та

ОСОБА_9

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. 1 серпня 2020 року близько 23 години 30 хвилин неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи неподалік поліклінічного відділення КНП «Бахмацька ЦРЛ», що розташоване по вулиці Соборності, б. 66 м. Бахмач Чернігівської області, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, діючи з більшою обачливістю (злочинна недбалість), умисно наніс один удар кулаком руки в ліву половину обличчя ОСОБА_10 , який стояв на тротуарі, від якого він впав спиною на асфальтобетонне покриття проїжджої частини вулиці Соборності та вдарився правою тьмяно-потиличною ділянкою голови об поверхню, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_10 помер в анестезіологічному відділенні КНП «Чернігівська обласна лікарня».

ІІ. Позиція обвинуваченого.

2. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, погодившись з усіма фактичними обставинами справи та пояснив, що у нього був конфлікт із потерпілим ОСОБА_10 , якого він вдарив кулаком в ліву частину обличчя, внаслідок чого останній впав на землю.
При вказаних обставинах були присутні ОСОБА_11 та двоє хлопців, що були з ОСОБА_10 .
Обвинувачений пояснив, що не оспорює фактичних обставин і повністю погоджується з ними, складом злочину, що йому інкримінується.
Він намагався відшкодувати шкоду і у вчиненому щиро розкаюється, цивільний позо визнав частково, а саме розмір матеріальної шкоди визнав повністю, а моральну шкоду просив визначити на розсуд суду.

ІІІ. Позиція законного представника.

3. Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що вони спільно проживають і з ними проживає ще одна дитина. Батько обвинуваченого з ними не проживає.

Їх сім`я вживала заходів щодо відшкодування шкоди, вони телефонували і їздили, але батьки потерпілого відмовилися.

В судових дебатах просила вибачення і наголосила на тому, що бажає допомогти потерпілій.

ІV. Позиція потерпілої.

4. Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердила фактичні обставини справи та пояснила, що мама обвинуваченого знала її сина. До примирення у неї не має бажання, у зв`язку із чим вона поштовий переказ відправила назад.
Цивільний позов потерпіла підтримала в повному обсязі, а представники потерпілої в судових дебатах наголосили, що в даній справі підстав для застосування статті 75 КК не має, зазначили, що наявна обтяжуюча покарання обставина вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

V. Досліджені в судовому засіданні докази.

5. Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений її сусід. Він жив поруч, характеризувався з позитивної сторони. Інших обставин вона не знає.

6. В судовому засідання свідок ОСОБА_13 пояснила, що обвинувачений навчається в ліцеї, де вона працює.

Вона обставин справ не знає.

ОСОБА_3 характеризується лише позитивно, приймає участь у позашкільній діяльності.

7. Свідок ОСОБА_14 в судовому засідання пояснив, що обвинувачений є його сусідом. Він може тільки характеризувати обвинуваченого як сусіда. Він характеризується позитивно, допомагає матері.

8. Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що вони 1 серпня 2020 року святкували день народження друга в кафе «Зодіак», під час якого стався словесний конфлікт, який в подальшому був вирішений. Його якось вирішили і вони поїхали далі святкувати.
Участь у конфлікті брав ОСОБА_3 , ОСОБА_16 та ОСОБА_11 .
Свідок пам`ятає тільки словесний конфлікт і обставин бійки не бачив.

9. Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що вони святкували день народження друзів, потім виник конфлікт з людьми, які були в закладі. Конфлікт швидко залагодили.
Вони ішли пішком до парку і зустріли інших осіб, з якими був конфлікт.

До ОСОБА_17 приставав ОСОБА_18 , а тому ОСОБА_17 вдарив кулаком його в обличчя і останній впав на асфальт.

10. Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він знає, що обвинувачений вдарив потерпілого.
Він бачив як ОСОБА_3 вдарив ОСОБА_10 , який впав і вдарився головою. Пізніше вони викликали швидку та поліцію.
Самого конфлікту свідок не пам`ятає. Зазначив, що спочатку конфлікт був в кафе і компанія ОСОБА_3 була в нетверезому стані.

11. Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що вони гуляли в м. Бахмач в кафе «Зодіак». Під кафе виник конфлікт, який швидко закінчився, а коли вони відходили від кафе, за ними пішли троє хлопців.
Коли вони йшли в напрямку до поліклініки, за ними йшло двоє хлопців. Це ОСОБА_17 і ОСОБА_21 . ОСОБА_17 штовхнув ОСОБА_19 , а потім вдарив ОСОБА_22 , який впав з бардюра на проїзну частину. Вони підняли ОСОБА_22 , посадили на лавочку та викликали швидку.
ОСОБА_3 вдарив кулаком в голову, а ОСОБА_22 впав на спину.

12. Протокол огляду місця події від 5 серпня 2020 року (а.с.к.п.36-39), в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Так, при огляді місця події ділянки території тротуару та проїжджої частини, яка розташована поблизу шляхопроводу та поліклінічного відділу по вулиці Соборності м. Бахмач Чернігівської області, було встановлено, розмір та знаходження місця події, проведено відповідне фотографування.

13. Протокол огляду місця події від 7 серпня 2020 року (а.с.к.п.107), в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 КПК.

Так, при огляді місця події відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії Чернігівської обласної лікарні по вулиці Волковича, б. 25 м. Чернігів було встановлено, що в палаті № 4 на ліжко-каталці знаходиться труп чоловіка ОСОБА_10 .

14. Висновок експерта № 741 від 8 серпня 2020 року - 19 серпня 2020 року (а.с.к.п.113-120), зміст якого відповідає статті 102 КПК і згідно із яким на трупі ОСОБА_10 маються тілесні ушкодження, описано їх характер та ступінь тяжкості, причини смерті останнього.

15. Висновок експерта № 809 (додатковий до № 741 від 8 серпня -19 серпня 2020 року) від 1 вересня 7 вересня 2020 року (а.с.к.п.125-135), зміст якого відповідає статті 102 КПК і згідно із яким виявлено комплекс тілесних ушкоджень, їх характер, причини виникнення та причини смерті потерпілого.

16. Висновок судово-психіатричного експерта № 525/540 від 22 жовтня 2020 року (а.с.к.п.138-147), зміст якого відповідає статті 102 КПК і згідно із яким встановлено рівень інтелектуального розвитку неповнолітнього ОСОБА_3 , його загальна психологічна характеристика та психічний стан на час виникнення подій, що розглядаються.

17. Протокол тимчасового доступу до речей і документів та опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 7 серпня 2020 року (а.с.к.п.153-155, 159-162), які підтверджують проведення відповідно до статей 103-105, 159-166 КПК слідчих дій і їх результати.

Зокрема, під час тимчасового доступу до речей і документів було вилучено оптичні носії інформації DVD-R диски з відеозаписами з камер спостереження.

18. Під час перегляду відеозапису встановлено, що 1 серпня 2020 року в період з 23 год. 25 хв. по 23 год.26 хв. ОСОБА_3 , завдав один удар в область обличчя ОСОБА_10 , внаслідок чого останній впав на проїжджу частину асфальтного покриття.

19. Протокол проведення слідчого експерименту від 12 листопада 2020 року (а.с.к.п.250-251), при якому було застосовано технічні засоби фіксації і результати якої були продемонстровані в судовому засіданні, підтверджується проведення перевірки і уточнення показань підозрюваного ОСОБА_3 відповідно до статті 240 КПК, наданих на досудовому розслідуванні.

20. Дані, які характеризують неповнолітнього обвинуваченого (а.с.к.п.252-271).

21. Докази, які обґрунтовують цивільний позов та розмір процесуальних витрат (а.с.18-40).

22. Докази звернення обвинуваченого до потерпілої (а.с.71-83).

VІ. Оцінка Суду.

23. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною першою статті 119 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні (див. пункти 2-19).

24. З іншої сторони, обвинувачений вину у вчинені інкримінованого діяння визнав повністю (див. пункт 2).

25. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, в даній конкретній ситуації знаходить, що стороною обвинувачення доведена вина ОСОБА_3 .

26. Подія кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, так і винуватість ОСОБА_3 , форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, можливо встановити із його показань (див. пункт 2), які підтверджують вчинення ним протиправного діяння.

27. Показання обвинуваченого були уточнені під час проведення слідчого експерименту, що підтверджується протоколом від 12 листопада 2020 року (див. пункт 19).

28. Вони відповідають показанням свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які були допитані в судовому засіданні (див. пункти 8-11) та переглянутому запису із камер спостереження (див. пункти 17-18), що підтверджує нанесення удару обвинуваченим потерпілому.

29. Вказані докази послідовно узгоджуються із проведеним оглядом місця події (див. пункти 12-13), при яких було встановлено місце вчинення злочину та місце смерті потерпілого.

30. При цьому характер та ступінь тяжкості травм потерпілого, причини його смерті підтверджується відповідними висновками експертизи (див. пункти 14-15).

31. А психічний стан неповнолітнього обвинуваченого підтверджується висновком експерта № 525/540 від 22 жовтня 2020 року (див. пункт 16).

32. Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені Судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності.

33. Сторони кримінального провадження факту протиправних дій обвинуваченого не заперечували.

34. Таким чином, аналіз зазначених вище доказів, дає підстави Суду зробити висновки про винуватість ОСОБА_3 .

35. Зауваження представників потерпілої про наявність такої обтяжуючої обставини, як вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння (див. пункт 4) Суд відхиляє, оскільки така ознака в пред`явленому обвинувачені ОСОБА_3 не вмінялась і Суд не може самостійно її визначити в обвинувачені.

36. Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого діяння, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

37. Отже, Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за частиною першою статті 119 КК, як вбивство, вчинене через необережність.

38. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

VІІ. Особливості провадження щодо неповнолітнього.

39. На виконання вимог статті 485 КПК при судовому розгляді щодо неповнолітнього обвинуваченого, було з`ясовано такі обставини:

39.1. повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи ;

39.2. ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння;

39.3. умови життя та виховання неповнолітнього;

39.4. відсутність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення.

40. Крім того, враховуючи приписи статті 487 КПК при дослідженні умов життя та виховання неповнолітнього з`ясовано:

40.1. склад сім`ї неповнолітнього, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання неповнолітнього, форми контролю за його поведінкою, морально-побутові умови сім`ї;
40.2. обстановку в навчальному закладі, де навчається неповнолітній, його ставлення до навчання, взаємини з вихователями, учителями, однолітками, характер і ефективність виховних заходів, які раніше застосовувалися до нього;
40.3. зв`язки і поведінку неповнолітнього поза домом, навчальним закладом.

VІІІ. Призначення покарання.

41. В першу чергу Суд звертає увагу на те, що метою покарання неповнолітнього, який засуджується за вчинення злочину є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація (див. пункт 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 5 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх»).

42. Додатковими обставинами, що враховуються при призначені покарання неповнолітнім (крім загальних статті 65-67 КК) є умови життя та виховання; вплив дорослих; рівень розвитку; інші особливості неповнолітнього (стаття 103 КК).

43. Отже Суд звертає увагу, що в даному випадку обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 66 КК є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

43.1. При цьому, Судом враховується, що щире каяття ОСОБА_3 проявилося в критичній оцінці ним свого діяння шляхом визнання вини, запевнення, що він більше подібного не вчинить і бажає виправитись.
Верховний Суд висловив позицію про те, що розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого (див. для прикладу постанову Верховного Суду від 22 березня 2018 року по справі № 759/7784/15-к).
Так і в даній ситуації обвинувачений, окрім визнання вини наголосив на щирому жалі щодо вчиненого, пояснив, що намагався відшкодувати шкоду, надсилав відповідний грошовий переказ і намагався примиритись з потерпілою шляхом направлення відповідного договору про примирення (див. пункт 23), що в своїй сукупності свідчить про наявність «щирого каяття».

43.2. Активне сприяння розкриттю злочину виражається в тому, що винний добровільно у будь-якій формі своїми активними діями надає допомогу органам досудового розслідування або суду у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття.

Так, учасниками судового провадження не заперечувалось, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_3 розповів про час, місце вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, назвав інші обставини вчиненого, що стало наслідком його швидкого розкриття, вказані обставини він підтвердив в судовому засіданні, чим сприяв встановленню істини у кримінальному проваджені.

43.3. Вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім є додатковою гарантією для дитини, яка опинилася у конфлікті із законом.

44. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до статті 67 КК не встановлено.

45. Вирішуючи питання про призначення покарання неповнолітньому ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до статті 103 КК бере до уваги:

45.1. класифікацію кримінального правопорушення, яке згідно із статтею 12 КК відноситься до нетяжкого злочину;
45.2. враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності);

45.3. умови життя та виховання ОСОБА_3 , вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього;

45.4. особу винного його молодий вік, матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я;
45.5. наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують таке;
45.6. те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

46. У зв`язку із чим, Суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 з обранням покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки в межах санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

47. Проте, для Суду важливим в даній ситуації є те, що міжнародні стандарти в сфері правосуддя дружнього до дитини закріплюють загальноприйнятий міжнародний принцип «економія кримінальної репресії».

48. За своїм змістом система правосуддя щодо неповнолітніх направлена в першу чергу на забезпечення благополуччя неповнолітнього і забезпечення того, щоб будь-які заходи впливу на неповнолітніх правопорушників були завжди сумірні як з особливостями особистості правопорушника, так і з обставинами правопорушення (п.п. 5.1 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила»)).

49. А Мінімальні стандартні правила Організації Об`єднаних Націй щодо заходів, не пов`язаних з тюремним ув`язненням (Токійські правила) в п.п. 8.1. містять положення про те, що судовий орган, маючи в своєму розпорядженні вибір непов`язаних з тюремним ув`язненням заходів, повинен при винесенні свого рішення брати до уваги потреби правопорушника з точки зору його повернення до нормального життя в суспільстві, інтереси захисту суспільства і інтереси жертви, з якою в належних випадках слід консультуватися.

50. У всіх рішеннях, прийнятих в контексті здійснення правосуддя у справах неповнолітніх, головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. Діти відрізняються від дорослих до їхнього фізичного і психологічного розвитку і по своїм емоційним та освітнім потребам. Такі відмінності складають основу для визнання меншою провини за дітьми, які перебувають у конфлікті з законом (пункт 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей в рамках відправлення правосуддя по відношенню до неповнолітніх»).

51. За таких обставин, враховуючи, що в даному конкретному випадку Судом було встановлено декілька обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 (див. пункт 43), які з урахуванням особи неповнолітнього обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку, тобто його припустимо звільнити від відбуття покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК.

52. В даних правовідносинах на користь застосування статті 75 КК свідчить і зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого (а.с.62-65).

53. Зокрема орган пробації визначив низький рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, зробив висновок про можливість виправлення неповнолітнього без цілодобового нагляду та контролю без ізоляції.

54. Суд наголошує, що позиція сторони обвинувачення та потерпілої не є вирішальним чинником в призначенні покарання, оскільки, в такому випадку Суд реалізує свої повноваження, як частину дискреційних функцій і він вправі обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення спірних правових питань, спираючись на засади судочинства та обставини справи.

55. Більш детально на це звернув увагу Верховний Суд у постанові від 1 лютого 2018 року по справі № 634/609/15-к і зробив схожий висновок про можливість виправлення особи без позбавлення волі, з огляду на пом`якшуючі обставини.

56. Поряд з цим ОСОБА_3 буде підлягати обмеженням і перебувати під контролем держави, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, а у випадку їх невиконання може бути направлений для відбування покарання.

57. Наведене в своїй сукупності є підставою для застосування до ОСОБА_3 статті 75 КК.

58. У зв`язку зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК.

59. Також за обставинами справи, враховуючи особливості кримінальної відповідальності неповнолітніх та рекомендації органу пробації, Суд вважає за необхідне додатково покласти на ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

60. Важливим є те, що звільнення неповнолітнього від відбування покарання з випробуванням буде сприяти його виправленню, вихованню та соціальній реабілітації (див. пункт 41) та враховує «принцип пропорційності», справедливо співвідноситься із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, не становитиме «особистий і надмірний тягар для особи», відповідає інтересам дитини.

61. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань Суд не знаходить.

ІХ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

62. При розгляді цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 . Суд враховує, що обвинувачений його визнав частково (див. пункт 3).

63. В свою чергу виходячи із змісту частини другої статті 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

64. Неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах (частина перша статті 1179 Цивільного кодексу України).

65. Так, вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , Суд знаходить, що шкода сталася внаслідок протиправних дій обвинуваченого, за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілому.

66. В даних правовідносинах, розмір відшкодування моральної шкоди Суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнала ОСОБА_7 (береться до уваги те, що шкода заподіяна злочинними діями, які порівняно з іншими видами правопорушень є найбільш суспільно небезпечними), тривалістю відновлювального періоду, стану здоров`я потерпілої, тяжкості вимушених змін у її життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану (оскільки шкода була заподіяна життю сина потерпілої, яке відповідно до статті 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю).

67. У зв`язку із чим, Суд знаходить, що, за обставинами справи, моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_7 в розмірі 350 000 грн. 00 коп. (триста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

68. Обґрунтованість відшкодування матеріальних збитків ОСОБА_7 на суму 11101 грн. 96 коп. (одинадцять тисяч сто одна гривень 96 копійок) підтверджується матеріалами справи і не заперечується учасниками кримінального провадження, що є підставою для їх стягнення.

69. Крім того, згідно із частиною другою статті 120 КПК витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

70. А відповідно до частини першої статті 124 КПК у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

71. Так, в матеріалах справи знаходиться квитанція № 0.0..1 від 18 листопада 2020 року, за якою ОСОБА_7 сплатила за договором про надання правової допомоги № 16/2020 та додаткового договору №1 від 12 листопада 2020 року 28000 грн. 00 коп. (двадцять вісім гривень 00 копійок).

72. Також представником потерпілого надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

73. В свою чергу, виходячи із змісту статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

74. При цьому, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо (пункт 3.2. мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року (справа про право на правову допомогу).

75. Виходячи з наведеного Суд знаходить, що оплачена сума правової допомоги підлягає стягненню із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 .

76. Інші процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

77. Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 . Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 484 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною першою статті 119 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

2. На підставі статей 75, 104 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину.

3. Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_3 :

3.1. періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

3.2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3.3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

3.4. виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

4. Початок іспитового строку ОСОБА_3 слід рахувати з моменту проголошення вироку.

5. Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 350 000 грн. 00 коп. (триста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди.

7. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 11101 грн. 96 коп. (одинадцять тисяч сто одну гривень 96 копійок) матеріальних збитків.

8. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 28000 грн. 00 коп. ( двадцять вісім тисяч гривень 00 копійок) витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги.

9. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1