612/284/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2021 року смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свободне-2, Близнюківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого охоронцем Близнюківського відділення Харківського обласного лабораторного центру, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 13.03.2020 у проміжок часу між 10 год. 50 хв. по 11 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні Близнюківського відділення поліції Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, яке розташоване за адресою: Харківська область, Близнюківський район, смт Близнюки, вул. Незалежності, 38-А, перебуваючи в службовому кабінеті №9, де розташоване робоче місце начальника сектору превенції патрульної поліції Близнюківського відділення поліції Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , який є службовою особою органів внутрішніх справ, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за сприяння з боку ОСОБА_7 з використанням службового становища у вирішенні питання про не притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за складеним відносно ОСОБА_4 адміністративним протоколом №018144 від 29.02.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, запропонував, а в подальшому надав службовій особі, а саме: начальнику СРПП Близнюківського відділення поліції Лозівського ВП ГУНП в Харківській області капітану поліції ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 5000 грн.
З матеріалів провадження вбачається, що між прокурором та обвинуваченим була досягнута угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнає свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення, тобто пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища. Поряд з цим, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст. 369 КК України та узгодили міру покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, а саме: пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості. Дана угода укладалась в присутності захисника.
У судовому засіданні обвинувачений, захисник і прокурор підтвердили суду, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно та просили її затвердити. Обвинувачений, захисник та прокурор також зазначили, що наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, їм зрозумілі.
Прокурор вважав, що вказана угода відповідає всім вимогам діючого КПК та КК України, в зв`язку з чим не заперечував проти її затвердження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника та прокурор досягли угоди про визнання винуватості, підписали її, причому ОСОБА_4 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, між ним і прокурором була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція та надання неправомірної вигоди службовій особі за вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого службового становища.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Перевіривши вказану угоду визнання винуватості на її відповідність вимогам чинного КПК України та КК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода в повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 472 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права та обов`язки визначені ст.ст.473-476, 394, 424 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, наслідки її невиконання, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом, при цьому угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим укладена добровільно.
Відповідно ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Судом достовірно встановлено, що:
умови угоди не суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, була застосована вірна правова кваліфікація кримінальних правопорушень, які передбачають можливість укладення угоди;
2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства;
3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним;
5) відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.
Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.
За таких обставин, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.
На момент ухвалення вироку, відносно ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави, оскільки відповідно до положень абзацу третього частини 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення особи з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Таким чином, запобіжний захід у вигляді застави продовжує свою дію і є чинним до набрання цим вироком законної сили.
Згідно з ч.11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
З врахуванням наведеного та вимог ч. 4 ст. 374 КПК України після набрання вироком законної сили дані кошти слід повернути заставодавцю.
Арешт на грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривен, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривен, в кількості 10 штук: ВД 2377415; УГ 3942123; МА 1155876; ХЖ 7201805; УЖ 5778901; УД 3302506; ВИ 4732631; ЗГ 6063101; ЛЗ 8126277; МА 8854955, накладений ухвалою слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 20.03.2020 продовжує свою дію на підставі ч.4 ст. 174 КПК України, оскільки грошові кошти підлягають спеціальній конфіскації.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 12.05.2020 на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль RENAULT LOGAN синього кольору, днз НОМЕР_1 ; причіп KHOTT 31, днз НОМЕР_2 шляхом заборони їх відчуження відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, оскільки вказане майно не підлягає спеціальній конфіскації та судом не призначалось покарання у виді конфіскації майна.
Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 96-1 КК України, ст. 100 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення експертизи.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 370, 371, 374, 376, 472, 473, 374-376 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 16.06.2021 між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000044 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот ) гривень.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави грошові кошти в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривен, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) гривен, в кількості 10 штук: ВД 2377415; УГ 3942123; МА 1155876; ХЖ 7201805; УЖ 5778901; УД 3302506; ВИ 4732631; ЗГ 6063101; ЛЗ 8126277; МА 8854955.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді застави в сумі 147140 (сто сорок сім тисяч сто сорок) гривень, яка внесена 18.03.2020 року, скасувати після набрання вироком законної сили.
Повернути після набрання вироком законної сили заставодавцю ОСОБА_8 заставу в розмірі сумі 147140 (сто сорок сім тисяч сто сорок) гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_8 , на рахунок ТУ ДСА в Харківській області UA0006674 в сумі 147140 (сто сорок сім тисяч сто сорок) на підставі ухвали слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 16.03.2020 року у справі № 612/130/20.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з експертним дослідженням проведенням судово технічної експертизи документів №10/7/120 СЕ-20 від 07.04.2020 року в сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) грн. 40 коп.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Близнюківського районного суду Харківської області від 12.05.2020 на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль RENAULT LOGAN синього кольору, днз НОМЕР_1 ; причіп KHOTT 31, днз НОМЕР_2 шляхом заборони їх відчуження скасувати.
Роз`яснити, що у разі невиконання затвердженої судом угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутись до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1