Справа № 592/2395/21
Провадження № 1-кс/592/1294/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 березня 2021 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000011 від 17.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 204 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання, погоджене з прокурором, обґрунтовує тим, що здійснює досудове розслідування по факту вчинення вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 204 КК України. Досудовим розслідування встановлено, що що невстановлені особи, за пособництвом ОСОБА_4 з березня 2020 року по теперішній час здійснюють незаконне виготовлення тютюнових виробів, з метою їх подальшого збуту на території Сумської та Київської областей. Також, у період з січня 2020 року по теперішній час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснюють незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою та збувають незаконно виготовлені алкогольні напої пересічним громадянам на території Сумської області, при цьому зберігають незаконно виготовлені алкогольні напої, за адресою: АДРЕСА_1 , а придбання незаконно виготовлених алкогольних напоїв здійснюється через інтернет-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за наступним посиленням « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Невстановлені особи, за пособництвом ОСОБА_4 з березня 2020 року по теперішній час здійснюють незаконне виготовлення тютюнових виробів, з метою їх подальшого збуту на території Сумської та Київської областей. Також, у період з січня 2020 року по теперішній час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 здійснюють незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою та збувають незаконно виготовлені алкогольні напої пересічним громадянам на території Сумської області, при цьому зберігають незаконно виготовлені алкогольні напої, за адресою: АДРЕСА_1 , а придбання незаконно виготовлених алкогольних напоїв здійснюється через інтернет-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за наступним посиленням « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У подальшому встановлено, що придбання алкогольних напоїв з метою його подальшого збуту, здійснювалось через інтернет-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за наступним посиленням « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що підтверджується оглядом веб-сторінки від 15.01.2021. Відправка та видача незаконно виготовлених алкогольних напоїв, придбаних через вищезазначений Інтернет-магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » проводиться через експрес-доставку «Нова Пошта». Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 здійснюють придбання незаконно виготовлених алкогольних напоїв, через інтернет-сайт « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), з метою його подальшого збуту пересічним громадянам на території Сумської області. На даній веб-сторінці розміщені відомостей про продаж алкогольних напоїв з інформацією про їх безпечність, якість та оригінальність, асортимент такої продукції з фото, вартість, способи оплати та доставки у подальшому отримуючи оплату за реалізацію незаконно виготовлених алкогольних напоїв від замовників. Крім того встановлено, що реєстрація (делегування) доменного імені здійснюється для адресації веб-сайту вищевказаним доменним іменем. Тільки реєстрант доменного імені отримує від реєстратора доменного імені дані доступу для управління доменним іменем, та відповідно тільки він чи уповноважені ним особи, відповідальні за здійснення адміністративних/технічних функцій щодо такого доменного імені, мають можливість здійснювати налаштування/зміну адресації доменного імені шляхом: визначення/зміни ІР-адрес (-и), яким/якій відповідає доменне ім`я; визначення/зміни ns-серверів доменного імені; визначення/зміни серверів електронної пошти; встановлення перенаправлення (редиректу) на інше доменне ім`я тощо. Отже, враховуючи те, що веб-сайт розроблений та створений за допомогою інтелектуальної, творчої діяльності людини, він є об`єктом права інтелектуальної власності. Тому слідчий з метою всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, припинення злочинної діяльності просить накласти арешт на майнові права інтелектуальної власності, які виникають у користувачів мережі інтернет при використанні веб-ресурсу http://alkoshop-ua.4every.biz, шляхом закриття до них доступу у спосіб зобов`язання інтернет-провайдерів, закрити до нього доступ.

Вивчивши матеріали провадження, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 98 КПК України, передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, на яке накладається арешт згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, повинне бути визнане доказом відповідно до вимог цього кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна, 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільний позов, 4) наслідки арешту майна для інших осіб, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим не доведено та з матеріалів клопотання не вбачається необхідність арешту у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на майнові права інтелектуальної власності , так як воно не є майном в розумінні глави 17 КПК України.

Крім того, приписами ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів клопотання не вбачається та в цілому слідчим не доведено необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Не надано доказів того чи підстав вважати, що вказані майнові права є доказом злочину у зазначеному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Ураховуючи зазначене немає підстав для вжиття заходів кримінального провадження слідчим суддею у виді арешту майна.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 167, 196, 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління ГУ ДФС у Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000011 від 17.02.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 204 КК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційної суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1