ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2480/20 Номер провадження 11-сс/814/378/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського апеляційного суду м. Полтаві кримінальне провадження №0000134 за апеляційною скаргою прокурора відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 07 квітня 2021 року,-

в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 07 квітня 2021 року клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області про арешт майна у кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 17 жовтня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст. 307, ч. З ст. 311 КК України - задоволено частково.

Накладено арешт на речі вилучені 30 березня 2021 року, а саме: тримач до сім-карти Vodafone НОМЕР_1 ; тримач до сім-карти «Київстар» НОМЕР_2 ) (упаковано в пакет SUD 2022296); тримач для сім-карти «Jeans» НОМЕР_3 ; коробка та тримач сім-карти Vodafone НОМЕР_4 ; коробка та тримач сім-карти Vodafone № НОМЕР_5 , сім-карта НОМЕР_6 Vodafone; сім-карта НОМЕР_7 ; коробка та тримач сім-карта lifecell НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; тримач сім-карти «Київстар» НОМЕР_10 ; тримач сім-карти «Київстар» НОМЕР_11 ; сім-карта Vodafone НОМЕР_12 ; сім-карта Vodafone-MTC без номерів; коробка та тримач сім-карти «Київстар» НОМЕР_13 ); коробка до мобільного телефону НОМЕР_14 , ІМЕІ: НОМЕР_15 - упаковано в пакет SUD 2022295; банківські картки: приватбанк «Золота для виплат» НОМЕР_16 , приватбанк «Gold» бонус плюс 063439, приватбанк «Золота для виплат» НОМЕР_17 , приватбанк «Золота для виплат» НОМЕР_18 , приватбанк «Золота універсальна» НОМЕР_19 , A-Банк «Універсальна картка» НОМЕР_20 , - упаковано в пакет SUD1116745, котрі належать ОСОБА_8 , із позбавленням права відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Тримач до сім-карти Vodafone НОМЕР_1 ; тримач до сім-карти «Київстар» НОМЕР_2 ) (упаковано в пакет SUD 2022296); тримач для сім- карти «Jeans» НОМЕР_3 ; коробка та тримач сім-карти Vodafone НОМЕР_4 ; коробка та тримач сім-карти Vodafone № НОМЕР_5 , сі м-карта НОМЕР_6 Vodafone;

сім-карта НОМЕР_7 ; коробка та тримач сім-карта lifecell НОМЕР_21 ; тримач сім-карти «Київстар» НОМЕР_10 ; тримач сім-карти «Київстар» НОМЕР_11 ; сім-карта Vodafone НОМЕР_12 ; сім-карта Vodafone-MTC без номерів; коробка та тримач сім-карти «Київстар» НОМЕР_13 ); коробка до мобільного телефону НОМЕР_14 , ІМЕІ: НОМЕР_15 - упаковано в пакет SUD 2022295; банківські картки: приватбанк «Золота для виплат» НОМЕР_16 , приватбанк «Gold» бонус плюс 063439, приватбанк «Золота для виплат» НОМЕР_17 , приватбанк «Золота для виплат» НОМЕР_18 , приватбанк «Золота універсальна» НОМЕР_19 , A-Банк «Універсальна картка» НОМЕР_20 - упаковано в пакет SUD1116745, зберігати в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, за адресою м. Полтава, вулиця Сковороди,2 Б.

Накладено арешт на речі вилучені ЗО березня 2021 року, а саме: мобільний телефон NOKIARM944 чорного кольору у справному стані ІМЕІ 1: НОМЕР_22 , ІМЕІ 2: НОМЕР_23 , сім № 1- НОМЕР_24 (лайфселл), сім № 2 - НОМЕР_25 (водафон), аккумуляторна батарея NOKIA; мобільний телефон NOKIA 1280, чорного кольору, вимкнений, ІМЕІ: НОМЕР_26 , без сім-карти, аккумуляторна батарея NOKIA; модель TM-4072/x-basics/nl342029935, ІМЕІ: НОМЕР_27 , ІМЕІ2: НОМЕР_28 , без сім-карти, без аккумуляторної батареї; мобільний телефон «LG» білого кольору, екран пошкоджений, вимкнений, модель Р713, ІМЕІ: НОМЕР_29 , ІМЕІ SV: 00, сім-карта НОМЕР_30 мобільний телефон iPhone 7 Plus, номер моделі MNQM2FS/A серійний номер НОМЕР_31 , ІМЕІ: НОМЕР_32 , ICCID НОМЕР_33 , сім-карта НОМЕР_4 ; мобільний телефон у корпусі чорного кольору НОМЕР_34 , «TWOE», ІМЕІ: НОМЕР_35 , ІМЕІ2: НОМЕР_36 , без сім-карти, аккумуляторна батарея «TWOE», які належать ОСОБА_8 , з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування до проведення експертиз.

Зобов`язано слідчих СУ ЕУНП в Полтавській області у кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 17 жовтня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 307, ч. З ст. 311 КК України передати власнику майна ОСОБА_8 , майно, а саме: мобільний телефон NOKIARM944 чорного кольору у справному стані ІМЕІ 1: НОМЕР_37 , ІМЕІ 2: НОМЕР_23 , сім № 1- НОМЕР_24 (лайфселл), сім № 2 - НОМЕР_25 (водафон), аккумуляторна батарея NOKIA; мобільний телефон NOKIA 1280, чорного кольору, вимкнений, ІМЕІ: НОМЕР_26 , без сім-карти, аккумуляторна батарея NOKIA; мобільний телефон «LG» білого кольору, екран пошкоджений, вимкнений, модель Р713, ІМЕІ: НОМЕР_29 , ІМЕІ SV: 00, сім-карта НОМЕР_30 ; мобільний телефон iPhone 7 Plus, номер моделі MNQM2FS/A серійний номер НОМЕР_31 , ІМЕІ: НОМЕР_32 , ICCID НОМЕР_33 , сім-карта НОМЕР_4 ; мобільний телефон у корпусі чорного кольору НОМЕР_34 , «TWOE», ІМЕІ: НОМЕР_35 , ІМЕІ2: НОМЕР_36 , без сім-карти, аккумуляторна батарея «TWOE», під зберігальну розписку після проведення експертиз.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.

Зобов`язано слідчих СУ ГУНП в Полтавській області у кримінальному провадженню внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 17 жовтня 2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3 ст. 307, ч. З ст. 311 КК України повернути власнику майна ОСОБА_9 речі вилучені 30 березня 2021 року, а саме : грошові кошти номіналом: по 50 доларів СІЛА в кількості 12 шт =600, 100 доларів США в кількості 47 шт.=4700, 20 доларів США в кількості З шт.=60, 10 доларів США в кількості 4 шт.=40, 1 долар США в кількості 6 шт.=6, (загальна сума 5406 доларів США); 20 евро в кількості 1 шт.=20, 10 евро в кількості 5 шт.=50, 5 євро в кількості 7 шт.=35, (загальна сума 105 євро); 500 рублів в кількості 1 шт.=500, 100 рублів в кількості 1 шт.=100, загальна сума 600 рублів; грошові кошти номіналом по 500 грн. кількості 22 шт.=11000, по 200 грн. в кількості 90 шт.=18000, загальна сума становить 29 000 грн., банківські картки: приватбанк «Універсальна» НОМЕР_38 , RaiffeisenBankAval НОМЕР_39 , RaiffeisenBankAval НОМЕР_40 ; мобільний телефон NOKIA у корпусі сірого кольору модель №1101, вимкнений ІМЕІ: НОМЕР_41 , сім-карта МТС № НОМЕР_42 ; мобільний телефон у корпусі чорного кольору «texet»), екран з тріщинами, вимкнений; мобільний телефон NОКІА, салатового кольору модель 200, ІМЕІ 1: НОМЕР_43 , ІМЕІ2: НОМЕР_44 , без сім-карти, аккумуляторна батарея ЕГОКІА, вимкнений.

В обгрунтування даного рішення слідчий суддя вказав, що частково відмовляє в задоволенні клопотання слідчого, оскільки останній не довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків передбачених ч.1 ст. 177 КПК України

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду, постановити нову ухвалу, якою задовольнити в повному обсязі клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку у ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом не звернуто уваги на той факт, що зібрані матеріали досудового розслідування, у т.ч. розсекречені протоколи за результатами проведення негласних слідчих дій свідчать про те, що ОСОБА_8 систематично вчиняв кримінальні правопорушення, передбачені ст.307 КК України, офіційного доходу не має, є інвалідом 2 групи, а тому сторона обвинувачення вважає, що вказані грошові кошти є доходом від злочинної діяльності.

На адресу апеляційного суду від адвоката ОСОБА_10 та власника майна ОСОБА_8 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши доводи прокурора на підтримання вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 зазначеної норми права метою накладення арешту на майно є:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, в тому числі, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Під час апеляційного розгляду були встановлені наступні обставини.

СУ ГУНП в Полтавській області проводить досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000134 від 17.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України.

Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 04.03.2021 надано дозвіл на проведення обшуку по місцю проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 .
30.03.2021 року, на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 в ході якого вилучено речі, зазначені в ухвалі суду як такі, що підлягають вилученню, а також речі і документи, які не входили до переліку.
Постановою старшого слідчого відділу розслідувань особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Полтавській області підполковником поліції ОСОБА_11 , вилучені під час обшуку речі, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000134 від 17.10.2019 року.

06 квітня 2021 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

В свою чергу апеляційний суд зазначає, що слідчим в клопотанні про арешт майна у кримінальному провадженні №0000134 від 17.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, не доведено, що майно вилучене під час обшуку 30.03.2021, використовувалося, як знаряддя злочину та зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що слідчим у клопотанні не доведено яке значення має зазначене в клопотанні майно, до досягнення завдань кримінального провадження. Слідчим також не доведено наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження вилученого майна та яким чином арешт на вказане майно дозволить досягти дієвості кримінального провадження.

В кожному випадку слідчий, прокурор мають зазначити, яким конкретно критеріям відповідає майно, щодо якого заявлено клопотання про накладення арешту: чи воно являлося предметом, знаряддям вчинення злочину, чи воно зберегло на собі його сліди, тощо з наведенням відповідних обґрунтувань такого твердження.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Також, варто звернути увагу і на позицію Європейського суду з прав людини, що висловлена в рішенні по справі «Волохи проти України». В даному рішенні Суд наголошував на тому, що втручання органів виконавчої влади у права осіб має підлягати ефективному контролю, який зазвичай має здійснюватись судовим органом, щонайменше як останньою інстанцією, оскільки судовий контроль надає найбільші гарантії незалежності, безсторонності та здійснення належного провадження.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд дійшов висновку про те, що у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №000134 від 17.10.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України, відсутні підстави, передбачені ст.170 КПК України, для накладення арешту на вилучені 30.03.2021 року під час обшуку речі, зазначені в протоколі обшуку та клопотанні про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам КПК України, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтава від 07 квітня 2021 року про часткове задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_12 .