ЄУН 398/2222/19
провадження №1-кп/389/183/19
У Х В А Л А

18 березня 2021 року Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003419 від 30 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 січня 2021 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, по 16.00 годину 21 березня 2021 року.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,з посиланням на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання йому запобіжного заходу, не зникли.

Обвинувачений та його захисник заперечили щодо продовження дії даного запобіжного заходу, посилаючись на те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки. Ризики тримання його під вартою належним чином не обгрунтовані. Просили обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши клопотання прокурора, думку решти учасників судового процесу, суд погоджується з думкою прокурора щодо необхідності продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 з метою забезпечення виконання, покладених на нього процесуальних обов`язків, і з огляду на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: запобігання спробам переховуватись від суду.

Про наявність вказаних ризиків, свідчить той факт, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкцією якого, зокрема передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Зазначене вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Дані, що містяться у матеріалах кримінального провадження підтверджують, що заявлені раніше ризики не зменшились. І це дає достатні підстави вважати, що у разі обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуального обов`язку.

При вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відтак, зважаючи на те, що сукупність обставин, в яких обвинувачується ОСОБА_6 підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки інкримінованого йому діяння, і по справі наявні реальні ознаки дійсного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а також те, що менш суворі запобіжні заходи, на думку суду, наразі є не достатніми для запобігання зазначеним вище ризикам, тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо нього дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.

При цьому, суд оцінює суворість можливого покарання останньому та визнає реальну небезпеку можливості ухилення від правосуддя у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Водночас, суд не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання або продовження запобіжного заходу були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14 березня 1984 року ЄСПЛ вказав, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування та судового розгляду, сприяти якому має й тримання під вартою.

Підстави для визначення розміру застави відсутні в силу положень ч. 4 ст. 183 КПК.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Головківка Олександрійського району Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 12.30 години 18 березня 2021 року по 12.30 годину 16 травня 2021 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.
На ухвалу суду, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3