Справа № 478/1852/18 Провадження № 1-кп/478/10/2021
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 березня 2021 року. Казанківський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представника потерпілої особи - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
Протягом вказаного часу, згідно посадових інструкцій ОСОБА_5 , несла повну матеріальну відповідальність за збереження цінностей та умов щодо збереження матеріальних та грошових цінностей, пов`язані з виконанням функцій за спеціальними повноваженнями, яким особа наділена повноважною службовою особою начальником філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим відповідно до ч.3 ст.18 КК України в зазначені періоди часу була службовою особою.
Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства за вказаним епізодом кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання особою своїм службовим становищем.
Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства за вказаним епізодом кваліфіковані за ч.1 ст.358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою.
Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства за вказаним епізодом кваліфіковані за ч. 1 ст. 362 КК України, як несанкціонована зміна інформації, яка обробляється в автоматизованих систем, вчинене особою, яка має доступ до неї.
Дії ОСОБА_5 органом досудового слідства за вказаним епізодом кваліфіковані за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається установою, вчинене повторно.
10.03.2021 року на адресу суду від захисника ОСОБА_6 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження, у якому він просив звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.191 КК України за епізодом від 19.02.2015 року; за ч.1 ст.358 КК України за епізодом від 19.02.2015 року; за ч. 3 ст. 358 КК України за епізодом від 19.02.2016 року та за ч. 1 ст. 362 КК України за епізодом від 19.02.2015 року на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявлене клопотання підтримав.
За результатами роз`яснення судом обвинуваченій наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючими підставами, обвинувачена ОСОБА_5 підтримала заявлене клопотання, надала згоду на закриття кримінального провадження відносно неї, з підстав зазначених захисником, повідомивши суд, що про наслідки закриття кримінального провадження вона обізнана.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника та закриття кримінального провадження, оскільки дійсно, з часу вчинення кримінальних правопорушень передбачених за епізодами скоєння кримінальних правопорушень від 19.02.2015 року та 19.02.2016 року сплинув строк давності.
Представник потерпілого проти клопотання заперечень не висловив, вирішення цього питання залишив на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
В силу п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 2, 3 ч.1 ст. 49 КК України, особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло, зокрема: три роки у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку передбаченого у пункті 2 цієї частини.
Відповідно до ч.1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Як вбачається з вимог ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно обвинувального акту та клопотання захисника про закриття кримінального провадження за строками давності, ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.191, ч. 1, 3 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України за епізодами від 19.02.2015 року та 19.02.2016 року.
Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.191, ч.ч.1, 3 ст. 358, ч. 1 ст. 362 КК України є нетяжкими злочинами, за вчинення яких передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.
Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.
Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.
З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні за наведеними епізодами закінчився строк давності, передбачений п. п. 2, 3 ч.1 ст.49 КК України, а саме: три роки за епізодами від 19.02.2015 року за інкримінованими кримінальними проступками передбаченими ч.1 ст. 358 КК України та ч. 1 ст. 362 КК України; та п`ять років за епізодами від 19.02.2015 року та 19.02.2016 року за інкримінованими кримінальними правопорушеннями передбаченими ч. 2 ст. 191 КК України та ч. 3 ст. 358 КК України.
Згідно з ч. 2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних даних на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.
Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.
Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження, але до набрання вироком суду законної сили.
У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
При цьому, звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності є нереабілітуючою підставою. Отже, однією з умов його застосування є згода підозрюваного, обвинуваченого. Цю згоду може бути виражено клопотанням такої особи про звільнення від відповідальності або підтримкою в будь-якій формі відповідного клопотання прокурора, або захисника.
Оскільки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, закон надає право обвинуваченому заперечувати проти закриття провадження і в такому разі судовий розгляд продовжується у загальному порядку. Однак обвинувачена ОСОБА_5 не заперечувала проти закриття провадження з відповідних підстав, нею підтримано подане захисником відповідне клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення від обвинуваченої, з огляду на те, що кримінальні правопорушення, за якими вона обвинувачується є нетяжкими злочинами та з моменту скоєння кримінального правопорушення закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а тому його слід задовольнити.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Керуючись ст.ст.284-286, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.191 КК України за епізодом від 19.02.2015 року, за ч. 1 ст. 358 КК України за епізодом від 19.02.2015 року, ч. 1 ст. 362 КК України за епізодом від 19.02.2015 року, за ч. 3 ст. 358 КК України за епізодом від 19.02.2016 року на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: