ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1837/21 Справа № 192/414/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженому ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання було відмовлено.
Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_7 в ДУ «Солонянська ВК №21» знаходиться з 25 січня 2018 року, на даний час відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований бригадиром відділення.
Згідно характеристики засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, приділяє достатньо уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, відповідально та з ініціативою ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, входить до складу ради колективу засуджених.
Згідно довідки про заохочення та стягнення на даний період часу ОСОБА_7 має п`ять заохочень у виді подяки, застосовані до нього в період з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року. В той же час вбачається, що до ОСОБА_7 11.11.2011 року вже був застосований такий заохочувальний захід, як умовно дострокове звільнення, після чого він вже через 5 місяців вже був знову засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, тобто вчинив корисливий умисний злочин проти власності в період умовно-дострокового звільнення.
Згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризувався позитивно, але має тільки 1 подяку за зразкову поведінку з п`яти.
Судом також було встановлено, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, вину у його вчиненні якого він визнає. Крім того, судом було з`ясовано, що засуджений в 2011 році був вже звільнений умовно-достроково, після чого знову засуджений за вчинення злочинів до позбавлення волі, проте належних висновків для себе не зробив. Тому суд вважає, що на даний час застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення є недоцільним.
Комісією Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» 19 березня 2021 року було відмовлено засудженому у поданні до суду клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення особі, яка не довела свого виправлення, а також комісією установи засудженому було погоджено оцінку ступеню виправлення як такий, що не довів свого виправлення.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Засуджений в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року та постановити нову, якою звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання, мотивуючи такі вимоги тим, що своєю сумлінною поведінкою за весь час відбування він довів своє виправлення та готовність до соціальної адаптації в суспільстві, зокрема, своєю сумлінною працею, дотриманням вимог режиму виправної установи, соціально корисною активністю в організації роботи установи. Зазначає, що суд належним чином не прийняв до уваги наявність в засудженого 5 заохочень, відсутність стягнень та відсутність цивільного позову.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджений в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги засудженого заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити ухвалу суду без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Як вбачається із матеріалів справи, засуджений ОСОБА_7 в ДУ «Солонянська ВК №21» знаходиться з 25 січня 2018 року, на даний час відбув 2/3 частини строку покарання, працевлаштований бригадиром відділення.
Кінець строку відбування покарання 18 січня 2023 року.
Згідно характеристики засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, приділяє достатньо уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, відповідально та з ініціативою ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Фізкультура та спорт», бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, входить до складу ради колективу засуджених.
Згідно довідки про заохочення та стягнення на даний період часу ОСОБА_7 має п`ять заохочень у виді подяки, застосовані до нього в період з жовтня 2019 року по жовтень 2020 року, лише одна з яких за зразкову поведінку.
В той же час вбачається, що до ОСОБА_7 11 листопада 2011 року вже був застосований такий заохочувальний захід, як умовно дострокове звільнення, після чого він вже через 5 місяців вже був знову засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто вчинив корисливий умисний злочин проти власності в період умовно-дострокового звільнення.
Комісією Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» 19 березня 2021 року було відмовлено засудженому у поданні до суду клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення особі, яка не довела свого виправлення, а також комісією установи засудженому було погоджено оцінку ступеню виправлення як такий, що не довів свого виправлення.
В своїй апеляційній скарзі засуджений посилається на те, що він своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення та готовність до соціальної адаптації в суспільстві, зокрема, своєю працею, дотриманням вимог режиму виправної установи, соціально корисною активністю в організації роботи установи. Зазначає, що суд належним чином не прийняв до уваги наявність в засудженого 5 заохочень, відсутність стягнень та відсутність цивільного позову.
Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи апеляційної скарги засудженої, оскільки ОСОБА_7 хоча формально своєю поведінкою показав, що заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання, проте фактично за весь час відбування покарання має лише 5 заохочень і всього 1 із цих п`яти за сумлінну поведінку, засуджений за вчинення тяжкого злочину, вчиненого в період умовно-дострокового звільнення, до кінця відбування покарання залишився значний строк, що на думку колегії суддів свідчить про передчасність застосування до ОСОБА_7 положень с. 81 КК України. Посилання засудженого на те, що він приймає активну участь у життєдіяльності виправної установи та залучається до праці, на думку суду апеляційної інстанції, не є виключними підставами для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки відповідно до положень КВК України, така поведінка є нормою для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Щодо доводів апеляційної скарги засудженого про відсутність цивільного позову в кримінальному провадженні, то колегія суддів відхиляє такі доводи засудженого, оскільки вони спростовуються матеріалами особової справи, зокрема, вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 жовтня 2017 року, за яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до змісту резолютивної частини якого вбачається, що потерпілим ОСОБА_8 було подано цивільний позов, який задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 3225,79 грн.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2021 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженому ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала Дніпровського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4