Справа №523/3556/21
Провадження №1-кп/523/1049/21
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

04 березня 2021 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

в ході розгляду в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувального акта від 25.02.2021 року й доданих до нього документів у кримінальному провадженні №0003079, внесеному до ЄРДР 05.12.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Краматорськ Донецької області, росіянина за національністю, громадянина України, із середньою освітою, зі слів - офіційно працевлаштованого, одруженого та маючого 4-х дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляд Суворовського районного суду м.Одеси 01.03.2021 року з Одеської місцевої прокуратури №4 надійшли означений обвинувальний акт й додані до нього документи у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , які за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями того ж дня передані для розгляду судді ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 02.03.2021 року, означені матеріали провадження призначені для розгляду в підготовчому судовому засіданні на найближчі вільні дату та час, зважаючи на сплив строку тримання обвинуваченого під вартою 05.03.2021 року.

У зв`язку з неявкою в підготовче судове засідання належним чином повідомленого захисника ОСОБА_6 , ухвалою суду від 04.03.2021 року Одеському обласному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги доручено призначити обвинуваченому ОСОБА_5 захисника, для проведення процесуальної дії з вирішення питання в порядку ст.315 КПК України, за рахунок держави.

Разом із тим, в підготовче судове засідання потерпіла ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового провадження, - не з`явилась, що з урахуванням викладеного вище обумовлює неможливість проведення підготовчого провадження та слугує підставою для його відкладення.
Втім, прокурором ОСОБА_3 в порядку ч.3 ст.315 КК України до суду подано та в судовому засіданні підтримано письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що судовий розгляд ще не розпочатий, строк тримання обвинуваченого під вартою спливає, а ризики, які існували в ході досудового розслідування й передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків), не відпали.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесеного клопотання, вислухавши позицію захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили обрати останньому запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або цілодобового домашнього арешту з електронним засобом контролю, дослідивши матеріали підготовчого провадження та додатково надані стороною обвинувачення відповідні документи, суд дійшов наступних висновків.

За ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ст.177 означеного Кодексу, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
З матеріалів судового провадження вбачається, що за ухвалою слідчого судді від 01.02.2021 року до обвинуваченого ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», до 05.03.2021 року.
За обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за яке визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час підготовчого провадження, незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 (з матеріалів клопотання та зі слів) одружений і має 4-х дітей, на диспансерному обліку не перебуває і будь-якими захворюваннями не страждає, до затримання працював бляхарем ПП «Квазар 1», є раніше не судимою особою, забезпечений місцем реєстрації та проживання в Одеській області та м.Одесі, відповідно, але останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що потягло загибель людини та характеризується підвищеною суспільною небезпечністю.
Необхідно зауважити на тому, що викладені у розглядуваному клопотанні доводи сторони обвинувачення щодо обґрунтування висунутої вказаному обвинуваченому підозри досліджені слідчим суддею під час застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ухвала від 07.12.2020 року).
Наведені обставини у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини обвинуваченого ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, частково підтверджують актуальність передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення обвинуваченого від суду та незаконного впливу на свідків, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.

Разом із тим, певна міцність соціальних зв`язків обвинуваченого ОСОБА_5 (зі слів та з матеріалів клопотання сімейний стан, наявність дітей та офіційне працевлаштування), за переконанням суду не знижують вагомість і не спростовують актуальність означених вище ризиків.

Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту з електронним засобом контролю, з огляду на недоведеність прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропоновані стороною захисту запобіжні захід є неспівмірним з інкримінованим вказаному обвинуваченому кримінальним правопорушенням, особливою тяжкістю висунутого йому обвинувачення та його наслідками, а доводи захисника не містять переконливих підстав застосування таких м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого, що обумовлять гарантії його явки до суду та належну процесуальну поведінку.

З урахуванням викладеного та зважаючи на особисті дані обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права до поваги зазначеної особи на його свободу.
Згідно зі ст.8, ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави, а принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Між тим, викладені у розглядуваному клопотанні доводи прокурора ОСОБА_3 щодо незастосування до обвинуваченого ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у зв`язку з вчиненням інкримінованого кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, - судом до уваги не приймається, адже за ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 цієї статті, за якою не визначення розміру застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо кримінального правопорушення, вчиненого із застосуванням насильства, належить до права суду, а не до його обов`язків.
Зазначена позиція суду цілком узгоджується з рішенням ЄСПЛ у справі «Доронін проти України» від 19 лютого 2009 року (п.63), за якою відповідно до вимог п.3 ст.5 Конвенції, при обранні чи продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, навіть у справах про вбивство та при спробі обвинуваченого зникти із одночасним супротивом працівникам правоохоронного органу при затриманні, національні суди мають розглядати можливість застосування тих чи інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, а посилання при цьому головним чином на тяжкість обвинувачення, не уявляє собою «відповідної і достатньої» підстави.
Разом із тим, згідно з ч.5 ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Аналогічні позиції викладені у п.2 Розділу 3.5 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» від 07.02.2014 року, погодженого Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 07.02.2014 року.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зважаючи на характеризуючі його особу дані, суд доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до означеного обвинуваченого не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Одночасно, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами обвинуваченого ОСОБА_5 на особисту свободу, враховуючи положення ст.ст.8-9, ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, практику суду Конвенційної юрисдикції, зважаючи на характер і обставини інкримінованого обвинуваченому діяння, його майновий і сімейний стан та на наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, суд вважає за необхідне одночасно визначити альтернативний вид запобіжного заходу, - заставу в цьому кримінальному провадженні у розмірі, визначеному абзацом 4 ч.5 ст.182 означеного Кодексу.
Керуючись ст.ст.26, 171, 177-178, 182-183, 194, 314-315, 369-372, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, задовольнити частково.

Застосувати на час подальшого судового провадження до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на 60 днів, тобто до 02.05.2021 року.

Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, - у розмірі 1000 (одна тисяча) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 2270000 (два мільйони двісті сімдесят тисяч гривень) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого обвинувачений звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному провадженні.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 02.05.2021 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та надати для відома іншим заінтересованим особам.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1