Справа № 711/2895/19
Номер провадження 1-кп/711/130/21
В И Р О К

іменем України

18 березня 2021 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси судовий розгляд кримінального провадження за звинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, працюючого слюсарем в ТОВ «ВКП «Техноінком», не одруженого, мешканця АДРЕСА_1

у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст. 286 та ч.1 ст. 135 КК України,

встановив:

Обвинувачений (підсудний) ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Біля 12 години 15 хвилин 06 березня 2019 року обвинувачений ОСОБА_7 у стані алкогольного сп`яніння керував автомобілем «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху України (надалі Правила), і рухався в межах населеного пункту в м. Черкаси по вул. В`ячеслава Чорновола у напрямку вулиці Гетьмана Сагайдачного. Порушуючи вимоги пунктів 2.3.«б» і 18.1 цих Правил, обвинувачений при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що розташований за нерегульованим перехрестям з вул. Молоткова, не був уважним і не стежив за дорожньою обстановкою, не відреагував на її зміну у вигляді появи на цьому переході пішохода ОСОБА_9 , який переходив проїзну частину вулиці В.Чорновола зліва направо відносно руху автомобіля, вчасно не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу, а продовжив рух та скоїв наїзд на ОСОБА_9 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер цього ж дня при наданні медичної допомоги у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги Черкаської міської ради».

Порушення обвинуваченим ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху, а саме, вимог пункту 18.1 Правил знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із виникненням ДТП і настанням наслідків у вигляді смерті ОСОБА_9 .

Вказаними діями підсудний ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Також ОСОБА_7 за вказаних обставин, керуючи біля 12 години 15 хвилин 06 березня 2019 року у стані алкогольного сп`яніння автомобілем «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. В.Чорновола у м. Черкаси, здійснивши за нерегульованим перехрестям з вул. Молоткова наїзд на пішохода ОСОБА_9 , заподіяв йому тілесні ушкодження, чим поставив його у безпорадний стан і позбавив можливості вжити заходів до самозбереження. Після цього, порушуючи п. 2.10 «а», «г», «д» Правил, обвинувачений ОСОБА_7 не вжив можливих заходів для надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_9 чи виклику екстреної (швидкої) допомоги, не повідомив про ДТП орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, а зник на вказаному автомобілі з місця пригоди, залишивши потерпілого на проїзній частині вулиці В.Чорновола у небезпечному для життя стані.

Цими своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 135 КК України, - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан.

Суду надано для дослідження докази у вигляді показань, документів, речового доказу та висновків експертиз, із яких встановлено наступне.

Обвинувачений ОСОБА_7 винним себе визнав повністю і показав, що за вказаних обставин після вживання спиртних напоїв керував автомобілем «ВАЗ» і рухався по вул. В.Чорновола у м. Черкаси у правій смузі. Паралельно ліворуч рухався інший автомобіль, який загальмував із-за появи пішохода. Він пізно помітив пішохода, тому вчинив наїзд на нього, але не зупинився, злякавшись події. Після цього на вул. Бидгощській його наздогнали інші водії та заблокували рух автомобіля.

Із протоколу огляду місця події встановлено, що дорожньо-транспортна подія (надалі ДТП) відбулась в районі нерегульованого перехрестя вулиць Молоткова та В.Чорновола у м. Черкасах. На місці події виявлено окуляри, уламки телефону, покажчика повороту. Також на місці події зафіксовано наявність дорожніх знаків 5.35.1 і 5.35.2 (Пішохідний перехід) (т.2 а.с. 9-11).

При огляді іншого місця події на вул. Бидгощській у м. Черкаси виявлено автомобіль «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 переважного червоного кольору, на якому виявлено пошкодження кузова, покажчика правого повороту та переднього скла, вилучено частини пластику з пошкодженого покажчика повороту (т.3 а.с.15-20).

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що під час ДТП, обставини якої йому не відомі, загинув його рідний брат ОСОБА_9 .

Свідок ОСОБА_10 показала, що обвинувачений її син, користувався автомобілем з номерним знаком НОМЕР_2 . Після обіду 06.03.2019 син повідомив, що на автомобілі збив людину.

Свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 показали, що обвинувачений ОСОБА_7 користувався автомобілем ВАЗ червоного кольору з реєстраційним номером, який містить цифри 3000. Свідок Чудний також повідомив, що до обіду 06.03.2019 р. обвинувачений вживав з ним спиртні напої.

Свідок ОСОБА_13 дав показання про те, що на автомобілі рухався в попутному напрямку за автомобілем ВАЗ з реєстраційним номером НОМЕР_2 і бачив, що цей автомобіль збив пішохода, який переходив проїзну частину дороги зліва-направо по пішохідному переходу. Після ДТП автомобіль не зупинився, а поїхав далі, після чого очевидці його наздогнали і заблокували, Він передав органу досудового розслідування відеозапис події із відеореєстратора, зроблений іншим очевидцем.

Показання свідка ОСОБА_14 малоінформативні. Вона не була очевидцем ДТП, а бачила тільки її наслідки.

Свідок ОСОБА_15 показав, що був очевидцем того, як автомобіль червоного кольору здійснив наїзд на пішохода, який переходив проїзну частину дороги вул. В.Чорновола зліва направо відносно руху автомобіля, після чого автомобіль не зупинився і поїхав із місця пригоди.

Судом досліджено речовий доказ (диск із відеозаписом), на якому зафіксовано момент наїзду автомобілем ВАЗ на пішохода, який переходив дорогу по пішохідному переходу зліва направо відносно руху автомобіля (т.3 а.с.168).

Проведеною криміналістичною експертизою встановлено, що уламки пластику жовтого кольору, які вилучені на місці ДТП на перехресті вулиць В.Чорновола і Молоткова та виявлені на місці події на вул. Бидгощській у м. Черкаси, до розділення складали одне ціле розсіювач покажчика повороту автомобіля (т.2 а.с.105-113).

За висновком криміналістичної технічної експертизи до моменту ДТП деталі ходової частини, гальмівної системи та рульового керування автомобіля «ВАЗ» реєстраційний номер НОМЕР_1 перебували у працездатному стані (т.2 а.с.120-124).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_9 заподіяно сполучену травму голови, тулуба та кінцівок. Ці ушкодження могли наступити в умовах ДТП та відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя. Між отриманою сполученою травмою голови, тулуба та кінцівок і настанням смерті ОСОБА_9 існує прямий причинний зв`язок (т.2 а.с.138-139).

Проведеною автотехнічною експертизою встановлено, що водій автомобіля ОСОБА_7 у дорожній обстановці, що склалася на момент ДТП, повинен був діяти у відповідності до п. 18.1 Правил. Виконуючи вимогу цього пункту, обвинувачений мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 шляхом своєчасного гальмування. Порушення обвинуваченим ОСОБА_7 вимог п. 18.1 Правил з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з виникненням ДТП (т.2 а.с.183-187).

Згідно з висновком № 166 ОСОБА_7 06.03.2019 перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.3 а.с.22).

Проаналізувавши вказані докази кожен окремо та в їх сукупності, суд встановив, що обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи автомобілем, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, яка виразилась у появі на проїзній частині дороги пішохода, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу і вчинив наїзд на пішохода, який переходив проїзну частину дороги без порушень Правил. Внаслідок наїзду потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тяжкі тілесні ушкодження, що спричинило його смерть. Це встановлено з показань свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_17 про те, що пішохід перетинав проїзну частину вулиці без порушення Правил, пунктом 4,7 яких передбачено, що пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.З протоколу огляду місця події встановлено, що наїзд на пішохода вчинено на пішохідному переході, визначеному відповідними дорожніми знаками 5.35.1 і 5.35.2 (Пішохідний перехід). Момент наїзду зафіксовано на відеозапису. Ступінь тяжкості тілесних ушкоджень і причина смерті потерпілого встановлені відповідною експертизою. Автотехнічною експертизою встановлено, що в діях обвинуваченого вбачається невідповідність вимогам п.18.1 Правил, що знаходиться в причинному зв`язку із ДТП. Перебування ОСОБА_18 у стані алкогольного сп`яніння не заперечується обвинуваченим, підтверджене показаннями свідка ОСОБА_19 і висновком лікаря. Із показань свідків ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , а також протоколу огляду місця події встановлено, що обвинувачений після наїзду на пішохода не зупинив автомобіль, а поїхав з місця ДТП і був зупинений на вул. Бидгощській. Допустимість наданих суду доказів не оспорюється і у суду немає підстав для визнання їх недопустимими.

Разом з тим, суд виключає із обвинувачення те, що порушення обвинуваченим п.п. 2.3.«б», 2.9 «а» Правил перебуває у причинному зв`язку із ДТП і настанням смерті потерпілого ОСОБА_9 . Обвинувачений порушив указані вимоги, але у причинному зв`язку із настанням ДТП перебуває інше порушення, яке зазначено у висновку автотехнічної експертизи.

У зв`язку із встановленням факту порушення обвинуваченим ОСОБА_7 правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 , суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

Він же, порушуючи п. 2.10 «а», «г», «д» Правил, не вжив можливих заходів для надання медичної допомоги потерпілому ОСОБА_9 чи виклику екстреної (швидкої) допомоги, не повідомив про ДТП орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, а зник на автомобілі з місця пригоди, залишивши потерпілого ОСОБА_9 на проїзній частині вулиці у небезпечному для життя стані. Цими своїми діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 135 КК України, - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан.

Від обвинувачення за ч.1 ст. 135 КК України потерпілий не відмовився.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Він працює, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, під наглядом у психіатра чи нарколога не перебуває. Пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 добровільне часткове відшкодування шкоди у розмірі 5000 грн. (т.2 а.с. 90). Обтяжує його покарання вчинення кримінальних правопорушень у стані алкогольного сп`яніння. Визнання обвинуваченим своєї вини і наявність обставини, що пом`якшує покарання, а також те, що обвинувачений після попереднього ув`язнення працевлаштувався, дає підстави суду не призначати основне покарання у розмірі, наближеному для максимального. Згідно з положеннями ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Разом з тим, настання наслідків у вигляді смерті потерпілого і наявність обставини, що обтяжує покарання, не дають суду підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України. З урахуванням викладеного суд призначає ОСОБА_7 основне покарання у виді позбавлення волі та додаткове у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. При цьому суд враховує те, що до обвинуваченого застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому строк попереднього ув`язнення необхідно зарахувати у строк відбутого покарання.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. та матеріальної шкоди у розмірі 7019 грн.35 коп. (витрати на поховання).

Суд враховує положення ст. 128 КПК України про те, що особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.
Статтею 1187 ЦК України (надалі ЦК) передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст.1167 ЦК і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.
Згідно з вимогами ч.2 ст.1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.
Суд повинен враховувати те, що відшкодування моральної шкоди можливе тільки у випадках та на підставах, прямо передбачених законом.

Статтею 1168 ЦК встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Потерпілий ОСОБА_6 є братом ОСОБА_9 , який загинув унаслідок злочину, але він не відноситься до кола осіб, які мають право на відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи, тому цивільний позов у цій частині не може бути задоволений.
Потерпілий підтвердив понесені витрати на поховання у розмірі 7019 грн.35 коп. (т.1 а.с.109), але обвинувачений під час судового розгляду відшкодував потерпілому 5 000 грн., тому суд частково задовольняє цивільний позов.

Ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.03.2019 р. накладено арешт на легковий автомобіль «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 та уламки пластику жовтого кольору (т.3 а.с.81,90,96). Із змісту ухвал вбачається, що цей захід забезпечення кримінального провадження застосовано з метою збереження речових доказів. Мета вказаного заходу досягнута, тому у суду є всі підстави для скасування арешту на майно.

Вирішуючи питання щодо долі речових доказів, суд керується положеннями ст. 100 КПК і приходить до висновку про те, що легковий автомобіль потрібно залишити у розпорядженні власника, диск із відеоозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження, а уламки пластика знищити як такі, що не мають цінності.

Строк застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу скінчився, обвинувачений не порушував його умов і не ухилявся від суду, тому суд не застосовує до нього запобіжний захід.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 і ч.1 ст. 135 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки;

-за ч. 1 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Строк покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дати затримання засудженого.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 06 березня 2019 року по 05 листопада 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2019 грн.35 коп., у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 4433 грн., пов`язані із залученням експертів.

Скасувати арешт на автомобіль «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 і уламки пластику жовтого кольору, накладений ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 березня 2019 року.

Речові докази: автомобіль «ВАЗ-2103» реєстраційний номер НОМЕР_1 - залишити у розпорядженні власника ОСОБА_20 , диск із відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження, уламки покажчика повороту із пластика жовтого кольору, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, - знищити.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після проголошення. Решта учасників судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий: ОСОБА_1