Справа № 182/1856/21
Провадження № 1-кп/0182/749/2021
У Х В А Л А
Іменем України
16.07.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції об`єднані кримінальні провадження за №0002193 від 15.10.2020 року, за №0001164 від 25.04.2020 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувають об`єднані кримінальні провадження за №0002193 від 15.10.2020 року, за №0001164 від 25.04.2020 року стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 289 КК України. Стосовно обвинуваченого у кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 липня 2021 року. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судове засідання не доставлений. Від участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовився. При цьому заперечень по суті клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надав, отримавши завчасно, особисто клопотання прокурора.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на строк не більше шістдесяти днів, посилаючись на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування від суду, впливу на потерпілих, продовження злочинної діяльності. Прокурор просив врахувати відомості про репутацію обвинуваченого, який є раніше судимою особою за вчинення аналогічних корисливих злочинів. До того ж, в провадженні Нікопольського суду перебувають декілька кримінальних проваджень стосовно обвинуваченого, що свідчить про те, що останній не став на шлях виправлення та продовжує вчиняти корисливі умисні злочини. В оточені ОСОБА_3 , на думку прокурора, нема є осіб, які б заслуговували на довіру і могли поручитися за його процесуальну поведінку. Він офіційно не працевлаштований і немає законних джерел доходу, що свідчить про існування такого ризику як можливість вчинення іншого кримінального правопорушення. До того ж, з урахуванням відомих обставин, ОСОБА_3 може переховуватися від суду та впливати на потерпілих у кримінальному провадженні.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання не з`явились.
Захисник ОСОБА_5 просила змінити запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 на домашній арешт за місцем його реєстрації, посилаючись, що він не допускав порушень під час обрання стосовно нього більш м`яких запобіжних заходів, не переховувався і ризики, на які послався прокурор у клопотанні, є взагалі не доведеними. А для тримання обвинуваченого під вартою мають бути виключно вагомі підстави.

Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали справи, вважаю, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. Суд враховує такі ризики, як можливість ухилитися від суду, оскільки ОСОБА_3 повторно вчинив умисні корисливі злочині, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. У разі доведеності його провини у вчиненні цих злочинів, йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, що є свідомим для обвинуваченого і що може спонукати його до ухилення від суду. Щодо ризику впливу на потерпілих, то він також є доведеним, оскільки злочин, передбачений ст. 186 ч.2 КК України ОСОБА_3 вчинено стосовно особи похилого віку (потерпілий ОСОБА_6 1940 р.н. (80 років), з застосуванням насилля стосовно останнього.

Обвинувачений ОСОБА_3 не має жодного законного джерела доходу, не має в оточені осіб, які б виявили бажання поручитися за його процесуальну поведінку, оскільки до тепер відповідних клопотань до суду не надходило. Обвинувачений неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів з корисливих мотивів і на розгляді в Нікопольському міськрайонному суді перебувають інші кримінальні провадження за його обвинуваченням у вчиненні аналогічних корисливих злочинів, що свідчить про те, що вчинення обвинуваченим корисливих злочинів перетворилося у його спосіб життя, що також доводить наявність такого ризику, як можливість продовження злочинної діяльності і вчинення нових злочинів.
Таким чином є очевидним, що інший, більш м`який запобіжний захід, не є дієвим і не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого. У зв`язку з вищевказаним обґрунтовано існує ризик того, що обвинувачений може вчинити інші кримінальні правопорушення. Він не має сталих родинних зв`язків, а за місцем реєстрації не проживав. Враховуючи викладене, тримання, обвинуваченого під вартою є необхідним запобіжним заходом, на даному етапі судового розгляду, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, що відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу і не суперечить практиці Європейського суду з прав людини.

Враховуючи тривалість перебування обвинуваченого під вартою, стадію судового розгляду кримінального провадження, яке об`єднане судом, вважаю за можливе обрати стосовно ОСОБА_3 в якості альтернативного запобіжного заходу заставу. При цьому, розмір застави слід визначити тим ступенем довіри, при якому перспектива її втрати, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, вважаю, що застава у максимальному розмірі - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 713700 гривень буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ч.3 ст. 315 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, тобто до 14 вересня 2021 року.
Визначити для обвинуваченого ОСОБА_3 заставу у сумі кратній 300 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 713700 (сімсот тринадцять тисяч сімсот) гривень.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Копію ухвали направити начальнику ДУВП 4 для виконання і для вручення її копії обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суддя: ОСОБА_1