Справа № 541/2118/20
Провадження № 1-кп/541/67/2021
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2021 року м.Миргород Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сиктивкар, республіки Комі АССР, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
13 вересня 2020 року ОСОБА_4 ,маючи бажання та намір направлені на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, переслідуючи ціль незаконного збагачення та мету наживи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи у с. Великі Сорочинці Миргородського району, в приміщенні магазину «Світ», маючи при собі універсальну картку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку потерпілої ОСОБА_5 , знаючи пін-код картки, оскільки перебував із потерпілою у дружніх відносинах, реалізовуючи свої злочинні наміри, скориставшись банкоматом ATM5769 (належить АТ «Райффайзен Банк Аваль»), зробив запит на залишок коштів на рахунку. Переконавшись, що на рахунку наявні кошти в сумі 7325,50 грн., двома транзакціями зняв грошові кошти у розмірі 400 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5 . У подальшому даними грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел направлений на таємне їх викрадення, до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

Повторно, 14 вересня 2020 року ОСОБА_4 , маючи бажання та намір направлені на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, перебуваючи у с. Великі Сорочинці, Миргородського району, в приміщенні магазину «Світ», маючи при собі універсальну картку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку потерпілої ОСОБА_5 , знаючи пін-код картки, оскільки перебував із потерпілою у дружніх відносинах, реалізовуючи свої злочинні наміри, скориставшись банкоматом ATM5769 (належить АТ «Райффайзен Банк Аваль»), двома транзакціями, зняв грошові кошти в розмірі 1200 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5 . У подальшому даними грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел направлений на таємне їх викрадення, до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

Повторно, 18.09.2020, ОСОБА_4 , маючи бажання та намір направлені на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, діючи з прямим умислом, перебуваючи у с. Великі Сорочинці, Миргородського району, в приміщенні магазину «Світ», маючи при собі ним універсальну картку АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» № НОМЕР_1 , яка є засобом доступу до банківського рахунку потерпілої ОСОБА_5 , знаючи пін-код картки, оскільки перебував із потерпілою у дружніх відносинах, реалізовуючи свої злочинні наміри, скориставшись банкоматом ATM5769 (належитьАТ «Райффайзен Банк Аваль»), зняв грошові кошти в розмірі 1000 грн., які належать потерпілій ОСОБА_5 . У подальшому даними грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел направлений на таємне їх викрадення, до кінця, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на зазначену вище суму.

Вказаними умисними діями, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майната таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Винуватість в інкримінованому йому діянні обвинувачений ОСОБА_4 визнав повністю. У вересні 2020 року ОСОБА_5 не було вдома, він взявши її банківську картку та знаючи її пін-код, у дні вказані в обвинувальному акті, через банкомат в селі Великі Сорочинці викрав грошові кошти які належали потерпілій в сумі яка вказана обвинуваченні.
Потерпіла ОСОБА_5 претензій до обвинуваченого не має. Суду пояснила, що з обвинуваченим вони примирилися, шкода їй відшкодована.

Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим, оскільки учасники судового процесу не заперечували проти цього, встановивши правильність розуміння учасників судового провадження положень ст. 349 КПК України та не маючи сумніву в добровільності їх позиції, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та вважає за можливе при розгляді кримінального провадження обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних щодо особи останнього.
Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка) та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданих збитків потерпілій, що підтвердила ОСОБА_5 в судовому засіданні.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є кримінальним проступком та нетяжким злочином, обставини які пом`якшують покарання та особу винного, який характеризується посередньо, має постійне місце проживання.
Враховуючи обставини скоєння кримінального правопорушення, зважаючи на наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, не значний розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, суд приходить до переконання про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі. Однак враховуючи вищевказані обставини, висновок органу пробації про можливість виконання перевиховання винного без ізоляції від суспільства,суд приходить до висновку про можливість виправлення і перевиховання ОСОБА_4 без реального відбуття ним покарання, та вважає за доцільне звільнити його від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст. 75 КК України.

Та вважає, що таке покарання сприятиме досягненню мети виправлення і перевиховання та на думку суду, буде відповідати характеру вчинених дій, меті запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим так і іншими особами.
Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 рік обмеження волі,
за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 роки обмеження волі.
Згідно ч. 1ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити остаточне покарання 2 (два) роки обмеження волі.
На підставіст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання призначеного з випробуванням встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації його як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну роботу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1