ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/158/21 Справа № 703/655/21 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст.181 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання за участі: прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційні скарги прокурора Кам?янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2021 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Стаханов Луганської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, тобто з 26 лютого 2021 року по 26 квітня 2021 року, включно та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України , -

в с т а н о в и л а :

25 лютого 2021 року старшим слідчим СВ ВП №2 ЧРУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 до слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області подано клопотання, погоджене з прокурором Кам?янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 23.02.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України строком на 60 діб.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що в ході проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що ОСОБА_7 23 лютого 2021 року в період часу з 10 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв., маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з особистих корисливих спонукань, діючи умисно, за попередньою змовою та у співучасті з невстановленою досудовим розслідуванням особою, а також з особою, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до території будинковолодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_11 .

У цей час, невстановлена досудовим розслідування особа здійснила телефонний дзвінок потерпілій ОСОБА_11 на номер телефону НОМЕР_1 , де у телефонній розмові повідомила останній неправдиві відомості стосовно отримання тілесних ушкоджень її сином ОСОБА_12 , який перебуває у лікарні м.Черкаси, а також вказала на необхідність надання грошових коштів на лікування сина, які в подальшому необхідно передати особі, яка прийде до її місця проживання, ввівши її в оману.

У подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа в телефонній розмові повідомила ОСОБА_13 про необхідність отримання грошових коштів в громадян, що проживають за адресою: АДРЕСА_3 , яким вона повідомила неправдиві відомості та останні погодилися надати грошові кошти. Після чого ОСОБА_7 та ОСОБА_10 розподіливши між собою ролі, за якими ОСОБА_7 залишився чекати неподалік вказаної адреси з метою запобігання у викритті їх злочинної діяльності, а ОСОБА_10 зайшов на територію будинковолодіння потерпілої ОСОБА_11 , де остання передала йому грошові кошти в розмірі 3000 доларів США, які ОСОБА_10 не мав на меті повернути. Після чого, покинувши територію будинковолодіння, ОСОБА_10 підійшов до ОСОБА_7 , розділили кошти порівну і зникли з місця події, завдавши таким чином ОСОБА_11 матеріальних збитків на суму 3000 доларів США, що становить в еквіваленті 83791 грн. 20 коп.

23 лютого 2021 року о 15 год. 35 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

24 лютого 2021 року, на підставі зібраних органом досудового розслідування доказів, ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2021 року клопотання задоволено частково.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, тобто з 26 лютого 2021 року по 26 квітня 2021 року, включно, за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого СВ відділу поліції №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №0000154 від 23 лютого 2021 року, за першою вимогою; 2) цілодобово перебувати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та відлучатися з вищевказаної адреси в зазначений час лише з дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження, а також у випадках необхідності отримання медичної допомоги; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання; 4) утримуватись від спілкування з потерпілою та свідками у кримінальному провадженні №0000154 від 23 лютого 2021 року.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

При цьому слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на даний час належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки у даному кримінальному провадженні, оскільки самостійно з`явився у судове засідання для розгляду даного клопотання, зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що прокурором не доведено можливість запобігти вказаним ризикам виключно застосуванням щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважав за можливе не застосовувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою та обрати йому альтернативний запобіжний захід, яким є цілодобовий домашній арешт за встановленою під час судового розгляду адресою його проживання: АДРЕСА_2 , який забезпечить його належну процесуальну поведінку під час проведення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор Кам?янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою до ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів.

В апеляційній скарзі посилається на те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Зазначає, що органом досудового розслідування, в клопотанні, у повному обсязі обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, як єдиного можливого запобіжного заходу, здатного запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Вказує, що слідчим суддею ОСОБА_7 обрано запобіжний захід поза межами досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегією суддів встановлено, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 вказаних вимог закону дотримався у повному обсязі.

Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України. При цьому слідчим суддею враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, на даний час належним чином виконує покладені на нього процесуальні обов`язки у даному кримінальному провадженні, оскільки самостійно з`явився у судове засідання для розгляду даного клопотання.

На думку слідчого судді, доводи слідчого та прокурора про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

Крім того, під час судового розгляду, слідчим та прокурором у повній мірі доведені обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрюваний - ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою запобігання вказаному ризику та забезпеченню його належної процесуальної поведінки, щодо нього необхідно обрати запобіжний захід.

Однак, слідчий суддя не погодився з висновками слідчого та прокурора про неможливість запобігти вищевказаному ризику шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, та вважав такі висновки не доведеними, обравши підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який у повній мірі може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, наявність яких встановлена під час судового розгляду даного клопотання.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, зазначеними в оскаржуваній ухвалі.

Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженні відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та який, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, на підставі ухвали слідчого судді, суду.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що слідчий суддя, вирішуючи питання щодо застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, в достатній мірі дослідив клопотання та матеріали, якими обґрунтовувалася необхідність застосування запобіжного заходу, та врахував дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема, відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання, на даний час виконання належним чином покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні. Зазначені обставини давали слідчому судді підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Колегія суддів також вважає, що застосований щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є достатнім з врахуванням даних, які характеризують особу підозрюваного та обставин справи, про що свідчать наявні у матеріалах кримінального провадження докази, які давали підстави слідчому судді обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Згідно із ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи вищевикладене, неспроможними є доводи прокурора про те, що висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки розглядаючи дане клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінено в сукупності обставини, яким надана належна оцінка.

В апеляційній скарзі посилається прокурор посилається на те, що органом досудового розслідування, в клопотанні, у повному обсязі обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу до ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, як єдиного можливого запобіжного заходу, здатного запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В свою чергу, колегія суддів вважає зазначені доводи апелянта неприйнятними, та як під час розгляду апеляційної скарги прокурор не підтвердив їх належними та допустимими доказами.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 прибув в дане судове засідання на розгляд апеляційних скарг прокурора, що також свідчить про дієвість обраного щодо нього запобіжного заходу.
Таким чином, підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вбачає, оскільки прокурором не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі та існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід поза межами досудового розслідування, оскільки строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні триватиме до 24 квітня 2021 року, тоді як слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі строк запобіжного заходу ОСОБА_7 визначено до 26 квітня 2021, включно, що не відповідає вимогам ст.219 КПК України.

Частиною 3 статті 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

В свою чергу, розглядаючи апеляційні вимоги прокурора колегія суддів враховує, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, у відповідності з вимогами ст.ст.177, 178, 181, 194 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, належним чином вмотивувавши своє рішення, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити оскаржуване рішення слідчого судді без змін, оскільки суд апеляційної інстанції, в даному випадку, діє в межах ст.407 КПК України та не наділений повноваженнями змінити оскаржуване рішення, при цьому визначивши кінцевий строк запобіжного заходу, обраний 26 лютого 2021 року ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 24 квітня 2021 року, включно.

Керуючись ст.ст.181, 193, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2021 року, якою щодо ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, тобто з 26 лютого 2021 року по 26 квітня 2021 року, включно та покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Кам?янського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , без задоволення.

Визначити кінцевий строк запобіжного заходу, обраного 26 лютого 2021 року ОСОБА_7 до 24 квітня 2021 року, включно.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді