КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на: автомобіль MERCEDES BENZ S 63 AMG, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у користуванні останнього та був вилучений 15 червня 2021 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року по справі №757/31015/21-к, із забороною користування та розпорядження вказаним транспортним засобом.

Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02 липня 2021 року, скасувати ухвалу слідчого судді, якою було накладено арешт на автомобіль марки MERCEDES-BENZS 63 AMG, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_6 .
Щодо строку апеляційного оскарження апелянт зазначає, що ухвалу слідчого судді було постановлено без участі ОСОБА_6 , який не був повідомлений провідповідний судовий розгляд, про наявність відповідної ухвали та її змісту стало відомо виключно 21 липня 2021 року за результатами ознайомлення із матеріалами відповідної справи.
Представник посилається на необґрунтованість клопотання прокурора про арешт майна, недоведеність ним необхідності арешту майна, а також відсутність ризиків, обов`язкова наявність яких передбачена відповідними положеннями процесуального закону.

Звертає увагу суду на те, що матеріали клопотання не містять жодних доказів на підставі яких можливо було б припустити наявність причетності будь-кого з осіб (підданих необхідності проведення щодо них відповідних слідчих дій: обшуки, арешти майна, допити тощо) до відповідних злочинних обставин, а саме кібератак на відповідні компанії.

Як вказує представник, ОСОБА_6 не приховує жодної інформації від слідства, і на даний момент його причетність до злочинів, з якими були пов`язані обшуки, навіть теоретично малоймовірна.

На думку апелянта, посилання в матеріалах справи на те, що ОСОБА_6 є спільником ОСОБА_8 , які разом здійснюють легалізацію (відмивання) грошових коштів (надходження криптовалюти та конвертування її у готівку) міститься лише у рапортах працівників Департаменту кіберполіції НП України, які не є доказами в розумінні кримінального процесуального права, а є лише внутрішніми документами службових осіб. Будь-які інші докази здійснення ОСОБА_6 з третіми особами злочинних дій відсутні та прокурором до клопотання про арешт майна не додавалися.
Таким чином, накладення арешту на майно ОСОБА_6 є безпідставним та таким, що грунтується виключно на припущеннях слідства, не підтверджених жодними достовірними та належними доказами.
Представник стверджує, що право власності на автомобіль марки MERCEDES-BENZ S 63 AMG, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_3 зареєстроване за ОСОБА_6 15 липня 2020 року, ОСОБА_9 є законним власником та користувачем автомобіля, що підтверджується, зокрема, відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та даними із загальнодоступних реєстрів рухомого майна.
Щодо грошових коштів, за які було придбано автомобіль, то звертає увагу суду на те, що ОСОБА_6 з 14 травня 2012 року здійснює діяльність як фізична особа-підприємець та щорічно сплачує усі необхідні податки та декларує свій дохід.
Також дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_10 , шлюб між якими було укладено 20 лютого 1999 року, здійснює діяльність як фізична особа-підприємець та щорічно сплачує усі необхідні податки та декларує свій дохід.
Вказує, що лише в 2020 році їх спільний задекларований дохід становить близько 1400 000,00 (одного мільйона чотириста тисяч гривень 00 коп.) грн., а загальна сума річного доходу ОСОБА_6 в 2018 році склала 5 805 331,35 (п`ять мільйонів вісімсот п`ять тисяч триста тридцять одну гривню 35 коп.) грн.
Крім того, повідомляє, що 11 лютого 2021 року між ОСОБА_10 (продавець), що є дружиною ОСОБА_6 , та ОСОБА_11 (покупець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №8046/2021/2431266, відповідно до якого ОСОБА_10 продала автомобіль MERCEDES-BENZмодель GLЕ 3500, 2017 року випуску та отримала від ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 1 950 000,00 (один мільйон дев`ятсот п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) гривень. При цьому, звертає увагу суду на те, що до державного бюджету сплачено усі необхідні податки і збори.
Враховуючи вищезазначене, представник вказує, щоавтомобіль є власністю, який було законно придбано за особисті грошові кошти, жодного потенційного відношення дане майно до кримінального провадження не має.
Посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Іатрідіс проти Греції, апелянт вказує, що арешт майна особи є необґрунтованим, незаконним та таким, що фактично порушує право власності ОСОБА_6 на належне йому майно, що крім іншого охороняється Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

В судове засідання прокурор не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у його відсутність. Разом з тим старший групи прокурорів у кримінальному провадженні - прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 подав клопотання про проведення судового засідання без участі прокурора.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що представником власника майна не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року, з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та прокурор не дотрималися.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001091 від 05 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361, ч.2 ст. 209 КК України.

15 червня 2021 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року проведено обшук автомобіля марки MERCEDES BENZ S 63 AMG, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , в ході якого було вилучено вказаний транспортний засіб.
30 червня 2021 року прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: автомобіль MERCEDES BENZ S 63 AMG, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у користуванні останнього та був вилучений 15 червня 2021 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року, із забороною користування та розпорядження вказаним транспортним засобом, з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року клопотання прокурора про арешт майна було задоволено та накладенено арешт на вказаний транспортний засіб із забороною користування та розпорядження вказаним транспортним засобом, з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Разом з тим, дослідивши обставини провадження, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дійшов до помилкового висновку про накладення арешту на вказаний транспортний засіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Також, як регламентує ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
При цьому слідчий суддя вказаних норм закону не дотримався, оскільки підстав, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 170 КПК України за матеріалами судового провадження не вбачається.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, зокрема із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань жодній особі у даному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено.
Прокурор у своєму клопотання вказав, що виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль MERCEDES BENZ S 63 AMG, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , оскільки вказаний автомобіль підпадає під критерії майна щодо якого застосовується спеціальна конфіскація. Згідно клопотання прокурора, підставою для накладення арешту на вищевказане майно є те що воно набуто кримінально протиправним шляхом, пристосоване та використане як засіб і знаряддя вчинення злочину отже підпадає під спеціальну конфіскацію.
Разом з тим, ОСОБА_6 , як власнику даного автомобіля, в даному кримінальному провадженні повідомлення про підозру не пред`являлось.
Таким чином, немає і на час ухвалення рішення слідчим суддею не було законних підстав для накладення арешту на зазначений автомобіль з метою спеціальної конфіскації, оскільки ОСОБА_6 не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а згідно ч.4 ст. 170 КПК України арешт майна з метою забезпечення спеціальної конфіскації накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Разом з тим, слідчий суддя в ухвалі вказав, що з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків, при цьому слідчий суддя вийшов за межі клопотання прокурора, визначивши іншу мету накладення арешту.
Отже, як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують належність власника майна ОСОБА_6 до категорії осіб, вказаних в ст. 170 КПК України в якості власника майна, на яке може бути накладено арешт.

Як вважає колегія суддів, у даному кримінальному провадженні відсутні визначені законом правові підстави для накладення арешту на майно з вказаною в клопотанні прокурора метою спеціальної конфіскації.

Будь яка інша мета арешту майна, крім спеціальної конфіскації, зокрема збереження речових доказів, які б можливо було застосувати до майна, яке не належить підозрюваному, в клопотанні прокурора не вказувалась та не обгрунтовувалась.

Отже, виходячи зі змісту поданого до слідчого судді клопотання про арешт майна, прокурор, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Апеляційний суд наявності таких доказів також не вбачає.

Як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують навнясть підстав для накладення арешту на вказаний автомобіль.
З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, апеляційний суд вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурор не довів необхідності у накладенні арешту на вказане майно, що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 , в інтересах власника майна ОСОБА_6 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02 липня 2021 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на: автомобіль MERCEDES BENZ S 63 AMG, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у користуванні останнього та був вилучений 15 червня 2021 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року по справі №757/31015/21-к, із забороною користування та розпорядження вказаним транспортним засобом - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме на: автомобіль MERCEDES BENZ S 63 AMG, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у користуванні останнього та був вилучений 15 червня 2021 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14 червня 2021 року по справі №757/31015/21-к, із забороною користування та розпорядження вказаним транспортним засобом відмовити.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ ____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4761/2021
Єдиний унікальний номер 757/35236/21
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1