Справа № 686/8198/21
Провадження № 1-кп/686/1052/21
17 серпня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Женишківці Віньковецького району Хмельницької області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, фізичної особи підприємця, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3 і 185 ч. 1 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 17.03.2021 р. близько 20 год., перебуваючи за кермом автомобіля марки «ЗИЛ», моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1987 року випуску, який належить його сину ОСОБА_6 , проїжджаючи автомобільною дорогою Н-03 «Житомир-Чернівці», неподалік с. Пашківці Хмельницького району, на узбіччі дороги в ділянці GPS координат місця «49.544702,27.073200» виявив паливну дров`яну деревину породи «Ясен», в кількості 30 штук, об`ємом 5,3 метра кубічних, які належать ПрАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56», після чого прийняв рішення про вчинення крадіжки вказаної деревини з метою власного збагачення.
Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 того ж дня в період часу з 20 год. 00 хв. по 20 год. 20 хв., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу таємно викрав дерев`яні колоди в кількості 30 штук довжиною близько 4 м. кожна, загальною вартістю 7950 грн., завантаживши її краном-маніпулятором на кузов вищевказаного автомобіля, проте з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки був виявлений та зупинений працівниками ПрАТ «Хмельницьке шляхово-будівельне управління № 56».
Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3 і 185 ч. 1 КК України (незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку)).
31 березня 2021 року між потерпілим ПрАТ «Хмельницьке шляхо-будівельне управління № 56» в особі уповноваженого представника ОСОБА_4 (довіреність № 03/21 від 15 березня 2021 року) та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах: - обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненні вказаного кримінального проступку, активно сприяв його розкриттю; - сторони примирилися та погодили призначити ОСОБА_5 покарання за ст.ст. 185 ч. 1 і 15 ч. 3 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 і 185 ч. 1 КК України, який відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є кримінальним проступком. Обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Представник потерпілого пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
Прокурор проти затвердження угоди про примирення не заперечив.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено.
Узгоджена потерпілим і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушеь. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема враховано, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що пом`якшує йому покарання, відсутні обставини, які б обтяжували покарання.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між потерпілим і обвинуваченим угоду про примирення затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу.
Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 653 грн. 80 коп. у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Вказаний розмір процесуальних витрат та факт їх понесення ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази слід: 30 дерев`яних колод, які були предметом кримінального правопорушення та передані потерпілому на відповідальне зберігання, залишити останньому за належністю (п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК); автомобіль марки «ЗИЛ», моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , - який використаний обвинуваченим як засіб вчинення кримінального правопорушення та переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 , який не знав і не міг знати про його незаконне використання, про що заявив прокурор, залишити ОСОБА_6 за належністю (п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК).
В порядку ст. 174 КПК України накладений ухвалами слідчого судді від 18 березня 2021 року (справи № 686/6911/21) на речові докази арешт, у якому відпала потреба, слід скасувати.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
Укладену 31 березня 2021 року між потерпілим ПрАТ «Хмельницьке шляхо-будівельне управління № 56» в особі представника ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення - затвердити.
Речові докази: 30 дерев`яних колод залишити потерпілому за належністю; автомобіль марки «ЗИЛ», моделі «131», державний номерний знак НОМЕР_1 , залишити ОСОБА_6 за належністю.
Накладений на речові докази арешт скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 653 грн. 80 коп. процесуальних витрат.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: