Код суду 233 Справа № 233/1234/21
Вирок
Іменем України
31 березня 2021 року м. Костянтинівка
Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арись, Чекменської області, Казахстан, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 24.10.1977 року вироком Єкатеринопільського районного суду Черкаської області за ч. 1 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;
- 16.10.1981 року вироком Шполянського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 20.05.1983 року із Софієвської ВК (№55) Запорізької області умовно-достроково, невідбутий строк покарання - 1 рік 2 місяці 4 дні;
- 18.04.1985 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 206 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Вирок скасований Кіровоградським обласним судом, засуджено за ч. 1 ст.106 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- 01.09.1987 року вироком Новомиргородського районного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 81, ч. 1 ст.142 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років;
- 05.04.1996 року вироком Єкатеринопільського районного суду Черкаської області за ч. 2 ст. 102, ст. 104, ч. 1 ст.106 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Вирок скасований, засуджений за ст. 102 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 20.04.1998 року вироком Шполянського районного суду Черкаської області за ч. 3 ст.140 КК Україні до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 05.03.2002 року з Тростянецької ВК (№39) Вінницької області по відбуттю строку покарання;
- 30.01.2003 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05.05.2003 року дії перекваліфіковані, засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. Звільнений 05.03.2004 року зі Старобабанівської ВК Черкаської області (№92) умовно-достроково, невідбутий строк покарання 6 місяців 27 днів;
- 24.04.2005 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69, 71, ч.4 ст. 81 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 2 місяці. Звільнений 20.03.2007 року з Оріхівської виправної колонії (№88) Запорізької області, умовно - достроково, невідбутий строк покарання - 1 місяць 11 днів:
- 14.05.2008 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна. 28.08.2013 року звільнений з Оріхівської виправної колонії (№88) Запорізької області, умовно-достроково, невідбутий строк покарання - 1 рік 1 місяць 11 днів;
- 25.12.2015 року вироком Василівського районного суду Запорізької області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнено з іспитовим строком 3 роки. Вироком Апеляційного суду Запорізької області від 18.05.2016 р. вирок від 25.12.2015 р. скасовано в частині звільнення від відбування покарання відповідно до ст. 75,76 КК України та визнано засудженим за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців, початок строку з 07.06.2016 року. 01.08.2019 року звільнений з Каменської виправної колонії Запорізької області (№101), умовно-достроково на невідбутий строк 1рік 4 місяці 6 днів,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125КК України,-
18.02.2021 року, приблизно о 09 годині 55 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до території домоволодіння за місцем проживання своїх знайомих ОСОБА_4 та його громадської дружини ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , з якими напередодні вживав спиртні напої. Перебуваючи на подвір`ї вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 почав стукати у вікно прихожої кімнати та вимагати у грубій формі, щоб його впустили до приміщення будинку, але ні хто не відчиняв.
В цей час ОСОБА_5 почав відчувати неприязнь по відношенню до ОСОБА_4 , який є власником вказаного будинку, та у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесного ушкодження останньому.
У цей же день та час, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні зали за місцем свого проживання, почули крики раніше знайомого ОСОБА_5 , який висловлюючись нецензурною лайкою, вимагав впустити його до приміщення будинку. Після чого, ОСОБА_6 з метою заспокоїти останнього, вийшла до прихожої кімнати та побачила як ОСОБА_5 кулаком правої руки розбив віконне скло, на що ОСОБА_6 , побоюючись подальшого пошкодження майна, відчинила вхідні двері та впустила ОСОБА_5 до приміщення будинку.
Цього ж дня, приблизно о 10 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_5 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на спричинення тісних ушкоджень ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні зали за адресою: АДРЕСА_2 , почав вимагати у грубій формі від ОСОБА_4 щоб той встав з ліжка, на якому лежав останній. Після чого, отримавши відмову, ОСОБА_5 , негайно реалізуючи злочинний умисел, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв з печі металевий чайник та, утримуючи його в правій руці, наблизився до ОСОБА_4 та одразу наніс йому 1 удар металевим чайником в область тім`яної області, 1 удар в область грудної клітини та 1 удар в область лівої руки.
Своїми умисними діями, безпосередньо спрямованими на умисне спричинення тілесних ушкоджень, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 наступні тілесні ушкодження: поверхневу рану тім`яної області, по периферії якої синець, садно передній поверхні грудної клітини, що за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження. Рана лівого передпліччя, яка за ступенем тяжкості відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_5 спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України.
31 березня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 укладена угода про примирення, відповідно до якої обставинами, що мають істотне значення для її укладення є беззастережне визнання ОСОБА_5 обвинувачення в пред`явленому обсязі у судовому провадженні.
Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен нести обвинувачений за ч. 2 ст. 125КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 підтримали укладену між ними угоду, просили суд її затвердити.
Прокурор просив суд затвердити угоду, оскільки вона не суперечить вимогам закону та свідчить про волевиявлення сторін.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Як передбачає ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочину середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у зазначеному діянні. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 цілком розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 471, 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до обвинуваченого у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому ОСОБА_5 , роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 125 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком. Внаслідок його вчинення потерпілому ОСОБА_4 , матеріальна шкода не завдана, потерпілий претензій матеріального характеру до нього не має.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, судимість в установленому законом порядку не знята і не погашена, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, на диспансерному обліку в КМП «Обласний клінічний протитуберкульозний диспансер» м. Костянтинівка не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про відповідність покарання, передбаченого угодою, у виді арешту на строк 1 (один) місяць, покаранню встановленому санкцією ч. 2 ст. 125 КК України та засадам призначення покарань, передбачених кримінальним законодавством.
Таким чином, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання.
Витрати, пов`язані з проведенням експертних досліджень відсутні.
Речові докази металевий чайник, який знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області відповідно до ст.100 КПК України слід повернути власнику.
Цивільний позов не заявлений.
Запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 394, 472, 474 КПК України, суд,-
Угоду про примирення, укладену 31 березня 2021 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту на строк 1 (один ) місяць.
Строк виконання покарання ОСОБА_5 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Речові докази по справі металевий чайник який знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області квитанція № 1918 від 19.02.2021 р., номер журналу обліку 32, порядковий номер 1008 повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1