ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2021 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі-Волинському кримінальне провадження № 0000078 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Екібастуз, Павлоградської області, Республіки Казахстан, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, із вищою освітою, одруженого, громадянина України, українця, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , декілька років тому, точні дата та час в ході досудового розслідування не встановлені, у м. Львів, поблизу приміщення Національного драматичного театру ім. Марії Заньковецької, при невстановлених достовірно досудовим слідством обставинах, отримав у своє користування багнет, який відноситься до клинкової холодної зброї колюче ріжучої дії, виготовлений промисловим способом,й без передбаченого законом дозволу та в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 (далі Інструкція), переніс його за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 .
З метою реалізації вказаної холодної зброї ОСОБА_4 зайшов на веб - ресурс ІНФОРМАЦІЯ_2 , де використовуючи раніше створений власний обліковий запис, розмістив оголошення про продаж ножа.

26.01.2021 близько 15 год. ОСОБА_4 без передбаченого законом дозволу переніс клинкову холодну зброю, а саме багнет до автоматичної гвинтівки Stg. 57 (Швейцарія) до паркувального майданчику поблизу будинку АДРЕСА_2 , з метою її збуту, однак виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, свої протиправні дії не закінчив з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені (виявлені) працівниками поліції. Після чого в ході огляду місця події від 26.01.2021 даний багнет був вилучений.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 263 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Під час досудового розслідування 12.02.2021 р. обвинувачений, діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклав із прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 263 КК України, а також покарання у виді громадських робіт строком на 130 годин.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 263 КК України.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі його права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.

Після наданих роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати стягнути із обвинуваченого.

Скасувати арешт майна.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 лютого 2021 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 263 КК України та обрати йому узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 130 (сто тридцять) годин.

Речовий доказ - багнет до автоматичної гвинтівки - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 980,70 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів для проведення експертизи зброї.

Арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 28.01.2021 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий:/підпис/ ОСОБА_1