Справа № 463/7481/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/849/21 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 липня 2021 року,

в с т а н о в и л а:

цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 201, ч.2 ст. 359 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував відсутністю законодавчо визначених підстав для внесення заяви адвоката ОСОБА_6 від 18 червня 2021 року до ЄРДР. В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою, так як висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що слідчий суддя формально розглянув його заяву про кримінальні правопорушення та не врахував усіх обставин вчинення таких. Стверджує, що слідчий суддя в своїй ухвалі не послався на жодну норму кримінального процесуального законодавства України, яка б перешкоджала внесенню відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР. Звертає увагу суду на те, що у заяві про вчинення кримінальних правопорушень викладено всі факти, які вказують на ознаки вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 201 КК України та ч.2 ст. 359 КК України.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 липня 2021 року, мотивуючи тим, що розгляд скарги відбувся без його участі, а про згадану ухвалу йому стало відомо лише 19 липня 2021 року; скасувати дану ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою його скаргу на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР від 25 червня 2021 року, задоволити. Зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР, розташованого у м.Львові внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 201 та ч.2 ст. 359 КК України та розпочати досудове розслідування.

На апеляційний розгляд адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду, в судове засідання для участі у справі не з`явився, проте, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, а тому апеляційний суд вважає можливим розгляд апеляційної скарги проводити за відсутності адвоката ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з ч.4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч.5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим суддею встановлено, що 18 червня 2021 року адвокат ОСОБА_6 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, із заявою про те, що на його думку, дії слідчого ОСОБА_8 , прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , оперуповноважених БКОЗ УСБУ у Львівській області ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також заявника ОСОБА_14 підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 359 КК України, як переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації й організації та незаконному проведенні НСРД щодо ОСОБА_7 на території Республіка Польща в межах кримінального провадження № 0000016 від 20 грудня 2018 року. Відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за його заявою від 18 червня 2021 року, внесені не були.

Заявник звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі поданої ним заяви про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 359 КК України, слідчим, прокурорами та оперуповноваженими працівниками БКОЗ УСБУ у Львівській області.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , слідчий суддя в ухвалі зазначив, що заява про вчинення вищевказаними посадовими особами кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 359 КК України, за своїм змістом не містить фактичних даних, які вказують на ознаки складу вищезазначених злочинів, а тому таке повідомлення, з огляду на його зміст, в даному випадку не є підставою для внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що, в свою чергу, унеможливлює автоматичне внесення відомостей до ЄРДР за вказаною кваліфікацією дій, про що просить заявник.

При цьому, слідчий суддя зазначив про те, що доводи заяви адвоката ОСОБА_6 зводяться до непогодження із процесуальними рішеннями та діями (бездіяльністю) слідчих, прокурорів та оперативних працівників в межах кримінального провадження № 0000016 від 20 грудня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що перебуває в провадженні Старосамбірського районного суду Львівської області, та не може слугувати підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, передбаченому КПК України. Крім того, остаточна оцінка доказів, здобутих в результаті проведення таких НСРД, здійснюється судом першої та вищестоящих інстанцій у разі реалізації права особи на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень.

Також, на думку колегії суддів, слідчий суддя, встановивши, що судовий розгляд кримінального провадження № 0000016 від 20 грудня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у Старосамбірському районному суді Львівської області триває, прийшов до вірного переконання, що звернення з відповідною заявою про вчинення кримінальних правопорушень слідчим, прокурорами та оперативними працівниками, є нічим іншим як позапроцесуальним способом впливу на оцінку доказів судом до закінчення розгляду справи по суті обвинувачення.

Положення статті 214 КПК України перебуває у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпеченого діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Крім того, згідно п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відтак, не будь-яка заява є підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а лише та заява, яка містить фактичні дані, які підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. Всі інші заяви після їх надходження підлягають розгляду згідно із Законом, яким не є Закон про кримінальну відповідальність.

Незгода з рішеннями та діями працівників державного органу, може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному процесуальним законодавством, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Таким чином, колегія суддів вважає, що уповноважені особи ТУ ДБР, розташованого у м.Львові, отримавши заяву адвоката ОСОБА_6 дотрималися вимог чинного законодавства України, перевірили її та встановили факт відсутності обставин, які б свідчили про вчинення кримінальних правопорушень, зазначених заявником.

Тому, враховуючи викладене, на думку апеляційного суду, слідчий суддя прийшов до обгрунтованого висновку про те, що згідно наведених вище норм законодавства за таким повідомленням про внесення відомостей до ЄРДР Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, не порушено вимог кримінального процесуального законодавства, що регламентують порядок розгляду заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, колегія суддів вважає безпідставними, а рішення слідчого судді законним та обгрунтованим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 липня 2021 року про відмову задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінального правопорушення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

поновити адвокату ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 липня 2021 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 14 липня 2021 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 201, ч. 2 ст. 359 КК України без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4