Справа № 281/473/16-к
У Х В А Л А

16.02.2021

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

з секретарем ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , провівши в залі судових засідань Овруцького районного суду судове засідання в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000113 від 29.06.2016 року, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, засудженого 04.03.2013 року Ємільчинським районним судом за ч.4 ст.187, п.п. 6, 12 ч.2 ст.115, ст. 70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.289, ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою АДРЕСА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.289 КК України, - , -

В С Т А Н О В И В:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки судовий розгляд по даному кримінальному провадженню не закінчений, а термін перебування під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 20.02.2021 року.

Розглянувши клопотання, яке прокурором в судовому засіданні підтримане, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника які заперечують щодо задоволення клопотання прокурора, просять змінити запобіжний захід на домашній арешт, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд приходить до висновку, що прокурором, при доведеності обставин, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, не доведено, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватись від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на потерпілих, та відповідно до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання та водночас про обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме: домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.314-316, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт строком на 2 місяці, тобто по 17.04.2021 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на ОСОБА_7 , строком на 2 місяці, тобто по 17.04.2021 року включно наступні обов`язки:

1) з`являтись до Овруцького районного суду Житомирської області за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу суду цілодобово.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених ухвалою суду обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу національної поліції за місцем фактичного проживання обвинуваченого.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Овруцький районний суд в Житомирській апеляційний суд протягом 7 днів з моменту її ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3