Справа №766/1495/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.02.2021 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявників ОСОБА_3 , ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

встановив:

До суду звернулись заявники зі скаргою, в якій просили скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_6 від 19.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0002177 від 27.08.2014 року за ч. 2 ст. 365 КК України. Дану скаргу мотивовано тим, що Другим слідчим відділом СУ Територіального управління ДБР розташованого у м. Мелітополі здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0002177 від 27.08.2014 року за ч. 2 ст. 365 КК України. Оскаржуваною постановою дане кримінальне провадження було закрито у зв`язку з відсутністю в діях працівників правоохоронних органів складу кримінального правопорушення. Однак, заявники вважають, що оскаржувана постанова є передчасною, не мотивованою та не обґрунтованою, оскільки перед її прийняттям слідчий не здійснив всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин провадження. Так слідчим не виконано вказівки прокурора, та суду, які містяться в ухвалі про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 15.09.2020 року.

В судовому засіданні заявники скаргу підтримали та просили її задовольнити з викладених у ній підстав.

Адвокат ОСОБА_5 просив задовольнити скаргу, вважає постанову необґрунтованою, бо слідчим не проведено всіх слідчих дій, не виконано вказівки прокурора та суду, які містяться в матеріалах справи, не проведено слідчий експеримент.

Слідчий в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги та пояснив, що в ході досудового розслідування проведено всі слідчі дії, необхідні для встановлення обставин справи та прийняте рішення клопотання про проведення слідчого експерименту йому не заявляли.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявників, адвоката та слідчого, дослідивши матеріали скарги, та самого кримінального провадження № 0002177 вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом СУ Територіального управління ДБР розташованого у м. Мелітополі здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0002177 від 27.08.2014 року за ч. 2 ст. 365 КК України

Частина 2 ст.365 КК України передбачає кримінальну відповідальність за перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу якщо вони супроводжувалися насильством або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування

Оскаржуваною постановою від 19.11.2020 року кримінальне провадження № 0002177 від 27.08.2014 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України, закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Своє рішення слідчий обґрунтував тим, що під час досудового розслідування знайшли своє підтвердження покази свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 в частині здійснення активного опору з боку ОСОБА_4 законним вимогам працівника міліції ОСОБА_7 під виконання ним службових обов`язків, що виразилось у спробі (шляхом хапання, доторків руками) заволодіння табельною вогнепальною зброєю останнього та нанесення йому тілесних ушкоджень.

Вказані обставини підтверджуються показами незацікавлених свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , протоколом слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 16.02.2018, висновками судово-медичних експертиз Херсонського обласного бюро судово-медичних експертиз №152/1158 від 22.07.2015, № 74/152/1158 від 29.03.2018, якими зафіксовані тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , підтверджено їх виникнення 27.08.2014 при обставинах, указаних в протоколі проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_7 .

Таким чином, працівники міліції ОСОБА_9 та ОСОБА_13 27.08.2014 під час вказаної події, діяли в межах повноважень наданих їм вказаними вимогами Закону України «Про міліцію» та у вказаній ситуації застосували фізичну силу стосовно ОСОБА_3 виключно з метою припинення правопорушення з боку його брата ОСОБА_4 . Випадків перевищення службових повноважень з боку вказаних працівників міліції не встановлено. Будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_3 вказані працівники міліції не наносили.

Будь-які дані, які б вказували на необґрунтоване застосування фізичної сили співробітниками міліції відносно ОСОБА_3 та їх причетність до отримання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень відсутні.

Разом з тим, у відповідності із вимогами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Однак, слідчим, не було вжито всіх можливих слідчих (розшукових) дій для перевіри доводів скаржників, а саме не перевірені належним чином покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на предмет того, чи могли вказані свідки бачити обставини події з тим місць, де вони перебували в певний період часу. Оскільки саме покази вказаних свідків, як неупереджених осіб, є важливими при прийнятті рішення щодо встановлення факту незаконності дій потерпілих та правомірності відповідних дій працівників правоохоронних органів, оскільки інші свідки можуть бути зацікавленими у результатах справи.

При цьому слідчий суддя враховує, що кримінальне провадження щодо заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків до теперішнього часу не розслідувано та не передано до суду, що може свідчити про відсутність у досудового розслідування доказів такого факту.

Керуючись ст. 303-307 КПК України,

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_6 від 19.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 0002177 від 27.08.2014 року скасувати

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 01.03.2021 року о 14.00 год.

Слідчий суддяОСОБА_1