В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 210/4146/21
Провадження № 1-кп/210/633/21
"06" серпня 2021 р. Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному порядку в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000234 від 25.07.2021 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, освіта середня, не заміжня, неповнолітніх дітей або інших осіб на утриманні не має, не працює, раніше судима:
- 19.11.2008 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу по ст.. 304 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком в силу ст.. 75 КК України на 1рік;
- 03.03.2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 307, ч.1 ст. 70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. 02.01.2014 звільнилась умовно достроково з не відбутою частиною покарання 4 місяці 29 днів;
- 01.03.2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 309, ч.1 ст. 317 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
прож. АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, який не оспорюється учасниками судового провадження.
Обвинувачена ОСОБА_3 , 24.07.2021 року близько 12 год. 00 хв., знаходячись у кіоску з продажу мобільної техніки та аксесуарів «Tehno- Mobile» по вул. Соборності, 10 в Металургійному районі м. Кривого Рогу, побачила на столі ID-паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення ID-паспорту громадянина України ОСОБА_4 , та розпорядження ним на власний розсуд.
Після чого ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом, діючи умисно, з корисливих мотивів та з особистої зацікавленості, у вищезазначеному місці та часі, викрала ID - паспорт громадянина України, № НОМЕР_1 , виданий 15.01.2021 №1231 РНОКПП НОМЕР_2 , на ім`я ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального проступку зникла, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Зазначені умисні дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 3 ст. 357 КК України, тобто в незаконному заволодінні будь яким способом паспортом..

Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

В обвинувальному акті прокурор ОСОБА_6 посилається на те, що оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта в спрощеному провадженні за її відсутності, а тому прокурор клопотав про розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні, та призначення покарання за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, строком на 1 рік.
На підставі ст. 76 ч.1 п.1,2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обвинувачена ОСОБА_3 , в присутності адвоката ОСОБА_7 надала письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку вона беззастережно визнає в повному обсязі, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального проступку, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Також, у вказаній заяві зазначає, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченої вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 357 КК України.

Згідно з ч. 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При призначенні покарання обвинуваченій, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винної, яка раніше не судима, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд визнає повне визнання вини та щире каяття обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Обставиною, згідно з положеннями ст. 67 КК України, що обтяжує покарання, є рецидив злочинів

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченої, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому покарання в межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України (з урахуванням статті 5 КК України щодо зворотної сили закону, що пом`якшує покарання), за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений кримінальний проступок.

Зважаючи на те, що обвинувачена щиро розкаялася у скоєному, суд вважає можливим призначити покарання у вигляді обмеження волі.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду»,

встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 в рамках даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. 374, 381-382, 424, 473, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України та призначити покарання у вигляді 1 ( одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити, встановивши іспитовий строк 1 ( один ) рік.

У відповідності зі ст. 76 ч.1 п.1,2, ч.3 п.2 КК України зобов`язати засуджену:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази, які зберігаються в матеріалах справи зберігати в матеріалах справи.
Речові докази паспорт громадянки України повернути ОСОБА_4 .

Запобіжний захід у даному провадженні обрано не було.

Матеріали кримінального провадження № 0000234 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 210/4147/21, провадження
№1-кп/210/634/21.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1