У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.07.2021 Справа №607/11574/21
провадження № 1-кс/607/3753/2021

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернопіль клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 /м. Тернопіль/ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 від 08 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , зареєстрований там само, громадянин України, не одружений, дітей та інших утриманців не має, не працює, раніше не судимий,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України,
встановила:

слідчий, за погодженням з прокурором, звернулась до слідчого судді із вказаним клопотанням, у якому просить застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
В обґрунтування таких вимог зазначає, що СВ відділення поліції № 1 /м. Тернопіль/ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000089 від 08 грудня 2012 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що 08 жовтня 2005 року, приблизно о 2230 год. ОСОБА_5 , в порушення вимог п 2.9 а) Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та, керуючи власним автомобілем марки «Опель» Омега», д.н.з. НОМЕР_1 , в порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху рухався зі швидкістю 110 км/год по вул. Шептицького в с. Петриків Тернопільського району в напрямку м. Тернопіль.

Порушуючи вимоги пунктів 1.5 ч. 1 та 2.3 «б», «д» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями /далі - ПДР/, водій ОСОБА_5 під час руху не був достатньо уважний, не стежив належно за дорожньою обстановкою, не обрав такі прийоми керування транспортним засобом, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним і в такий спосіб, своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю і здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Через проявлену під час керування автомобілем неуважність та внаслідок грубого порушення вимог п. 1.10 /в частині значення термінів «дорожні умови», «дорожня обстановка»/, а також п. 12.2 ПДР України невірно обрав швидкість свого руху і помітивши попереду себе на проїзні частині дороги небезпеку для руху пішоходів, яких мав можливість об`єктивно виявити, а саме неповнолітніх ОСОБА_7 , 1989 року народження, та ОСОБА_8 , 1988 року народження, які рухалися по краю проїзної частини дороги на зустріч руху вказаного автомобіля. В порушення п. 12.3 ПДР негайно не вжив заходів аж до зупинки транспортного засобу та допустив наїзд на пішоходів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 та ОСОБА_8 загинули на місці події, а водій ОСОБА_5 , залишив місце події.

Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.9 «а», 1.5 ч. 1 та 2.3 «б», «д», 1.10, 12.2, 12.3., 12.4 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням загибелі декількох осіб.

29 червня 2021 року ОСОБА_5 в межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, обґрунтованість якої повністю підтверджується зібраними в межах кримінального провадження доказами.
Слідчий вказує, що існують ризики недотримання вказаним підозрюваним належної процесуальної поведінки, а саме ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у даному кримінальному провадженні.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, наведених у ньому. Додала, що клопотання подається відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 , думку якого розділив і підозрюваний, не заперечив проти застосування до останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Водночас адвокат зазначив, що прокурором не доведені ризики, на які вона посилається, оскільки ОСОБА_5 самостійно з`явився до органу досудового розслідування, не пливав на свідків та потерпілих і не має наміру переховуватись від правосуддя.
Заслухавши пояснення, дослідивши копії матеріалів, якими обґрунтовано клопотання, слідчий суддя дійшов до такого висновку:
10 жовтня 2005 року, в порядку, визначеному ст.ст. 94, 98, 113 КПК 1960 року, слідчим СВ Тернопільського РВ УМВС України в Тернопільській області винесено постанову про порушення кримінальної справи, за тим фактом, що 08 жовтня 2005 року, приблизно о 22 год. в с. Петриків, Тернопільського району на вул. Шептицького, невстановленим легковим автомобілем вчинено наїзд на пішохода ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які рухались по краю проїзної частини дороги, в результаті чого вони загинули на місці події. /а.м., долучених до клопотання - 1/
17 жовтня 2005 року ОСОБА_5 оголошено в розшук, щодо якого 14 жовтня 2005 року винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, котра не була його пред`явлена. /а.с. 112/
Того ж таки 17 жовтня 2005 року Тернопільський міськрайонний суд виніс постанову, якою надав дозвіл на затримання та доставку під вартою в суд ОСОБА_5 для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу. /а.с. 106/
06 жовтня 2011 року Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, керуючись ч. 6 ст. 165-2 КПК 1960 року, тобто за відсутності особи, обрав ОСОБА_5 запобіжний захід у виді взяття під варту, про що винесено відповідну постанову у справі № 4-2684/11. /а.с. 131-132/
08 грудня 2012 року відомості щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000089 та правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 256 КК України. /а.с. 135/
З 01 грудня 2005 року провадження у даній кримінальній справі неодноразово зупинялось та відновлювалось для проведення окремих слідчих та процесуальних дій.
Востаннє таке провадження було відновлено 29 червня 2021 року старшим слідчим СВ ВП № 1 /м. Тернопіль/ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області.
29 червня 2021 року о 1725 год., на виконання ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06 жовтня 2011 року, ОСОБА_5 було затримано, про що складено відповідний протокол. /а.с. 142-144/
30 червня 2021 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель декількох осіб, за обставин, викладених слідчим у клопотанні, що є предметом даного судового розгляду. /а.с. 151-152/
01 липня 2021 року о 1000 год. ОСОБА_5 та його захиснику, адвокату ОСОБА_4 вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
01 липня 2021 року ОСОБА_5 доставлено до суду і о 1700 год. розпочато розгляд клопотання про застосування до нього запобіжного заходу в виді тримання під вартою.
13 квітня 2012 року прийнято Кримінальний процесуальний кодекс України. /далі КПК 2012 року/
Згідно із пунктами 9 та 10 розділу ХІ /Перехідні положення/ КПК України 2012 року, запобіжні заходи, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом. Кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.

Згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку слідчого судді ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами огляду місця події від 08, 10, 11, 12 жовтня 2005 року з додатками; висновками судово-медичних експертиз №742 від 09 листопада 2005 року, №745 від 10 листопада 2005 року; протоколами впізнання трупа від 11, 13 жовтня 2005 року; протоколами допиту потерпілих від 20, 26 жовтня 2005 року; протоколом виїмки від 26 жовтня 2005 року; протоколами допиту свідків від 10, 11, 12, 14, 18, 25, 26, 31 жовтня, 01 листопада 2005 року; протоколами проведення слідчого експерименту від 14, 28 жовтня 2005 року.

Зробивши висновок про обґрунтованість підозри, слідчий суддя зважає на позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» /заява N 42310/04/, відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено те, що на цьому етапі досудового розслідування існують факти та інформація, котрі, можливо і не достатні для засудження ОСОБА_5 , однак є досить вагомими для того аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що він міг вчинити правопорушення, за яким йому оголошено підозру.
Також, за результатами розгляду клопотання слідчий суддя вважає, що матеріалами клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено існування обставин, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та на які вказують слідчий та прокурор, а саме: те, що ОСОБА_5 зможе: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих чи свідків у даному кримінальному провадженні.
Висновок про існування ризику переховуватись від органу досудового розслідування та суду випливає із того, що: у даному кримінальному провадженні досудовим слідством зафіксовані обставини вчинення кримінального правопорушення, яке потягло за собою смерть двох осіб, та дане досудове розслідування про цей злочин здійснюється відносно підозрюваного ОСОБА_5 ; а також поведінки ОСОБА_5 після події злочину, котра полягала у тривалому /більше 15 років/ переховуванні від органів досудового розслідування та суду.
Наявність ризику незаконно впливати на потерпілих чи свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваному відомі ці люди. Їх показання матимуть значення лише ті, як надані безпосередньо суду, або в порядку ст. 225 КПК України. Це дає можливість підозрюваному схиляти таких осіб до надання неправдивих показань, як шляхом залякування, так і прохань, вмовлянь та ін.
Щодо особи підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 має зареєстроване у встановленому законом місце проживання, не одружений, дітей та інших утриманців не має, до затримання не працював, раніше не судимий.
Оцінюючи відповідно до ст. 178 КПК України наведені обставини, зокрема: вагомість зібраних у кримінальному провадженні доказів; тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; зазначені вище дані про його особу, які свідчать про слабкість його соціальних зв`язків за місцем проживання; доведені ризики, а також стадію досудового розслідування, яка потребує забезпечення присутності підозрюваного для здійснення слідчих, процесуальних дій, навіть за умови перспективного застосування ст. 49 КПК України /що може зробити виключно суд за результатами судового провадження з розгляду обвинувального акту чи клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності /, слідчий суддя вважає, що на даний час жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним ризикам.
Даних про неможливість перебування ОСОБА_5 під вартою не надано.
Також не можна не звернути увагу на позицію самого підозрюваного та його захисника, професійного адвоката, у питанні застосування запобіжного заходу, котрі не заперечують проти вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Слідчий суддя, керуючись вимогами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за недоцільне визначати ОСОБА_5 заставу.
Керуючись ст.ст. 169, 177, 178, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
постановила:
клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Термін дії ухвали до 2359 год. 27 серпня 2021 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1