ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/745/21 Номер провадження 11-кп/814/834/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської від 31 травня 2021 року ,-

з участю прокурора ОСОБА_7 ,,

представника установи ОСОБА_8 (в реж. відеоконференції)

засудженого ОСОБА_9 ( в режимі відеоконференції),

у с т а н о в и л а:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської від 31 травня 2021 року клопотання засудженого ОСОБА_9 задоволено та звільнено останнього умовно-достроково на 5 місяців 01 день від відбування покарання за вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.06.2018.

Приймаючи таке рішення місцевий суд врахував, що засуджений ОСОБА_9 відбув необхідний строк покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокового звільнення від відбуття невідбутої частини покарання.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб , які їх подали
Не погодившись з вказаним рішення суду прокурором подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про застосування умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_9 .

В обґрунтування поданої апеляції вказує на те, що характеристика на засудженого свідчить про нестабільність його поведінки. Просив прокурор також врахувати тяжкість вчиненого злочину, термін покарання, особисте ставлення засудженого в сукупності. Вважав, що суд не врахував сумлінну поведінку і ставлення до праці засудженого за весь період відбування покарання.

Позиції учасників судового розгляду в судовому засіданні
В судовому засіданні прокурор апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених в ній підстав.

Засуджений в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду
Заслухавши суддю доповідача, пояснення сторін на підтримання та спростування доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали особової справи засудженого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно ч.1 статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону та постановив законне , обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора є такими , що не ґрунтуються на законі і не спростовують висновків суду.

Так, згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до п. 3 ч. 3 вказаної статті, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим необхідного строку покарання, зокрема не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року роз`яснено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Правова конструкція ст. 81 КК України дає надію засудженому на можливість дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання і стимулює його до зразкової поведінки і сумлінного ставлення до праці як обов`язкових умов для здійснення такої надії.

Щодо змісту критеріїв, зазначених у ч. 2 ст. 81 КК, "сумлінна поведінка і ставлення до праці", то вони мають засвідчити, що засуджений довів своє виправлення. Визначення таких критеріїв залежить не лише від тяжкості вчиненого злочину і даних про особу засудженого, а головним чином від наявності сумлінного додержання ним усіх вимог режиму місця відбування покарання і правил поведінки та людського спілкування у колективі, від сумлінного і активного виконання дорученої роботи, суворого додержання виробничої дисципліни, щирого каяття у вчиненні злочину тощо.

При цьому , вказаних ознак поведінка засудженого повинна мати протягом усього періоду відбування ним покарань і в усіх установах, де він перебував , а висновок суду про виправлення засудженого має ґрунтуватися на всебічному врахуванні вищенаведених даних та аналізу всього періоду відбутої частини строку покарання засудженим.

Задовольняючи спільне подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 , суд першої інстанції послався на те , що він відбув необхідних строк покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Так, із наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_9 засуджений вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22 червня 2018 року за ст.185 ч.1 , 185 ч.2 , 70 ч.1 , 70 ч.4, 71, 72 ч.3 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Полтавського районного суду від 02.11.2020 приведено вирок від 22.06.2018 до відповідно в порядку ст.74 ч.1, ч.2 КК України за ст.185 ч.1 КК України призначено покарання у виді 4 років обмеження волі. В решті вирок залишено без змін.

Початок строку покарання: 01.08.2018 . Кінець строку: 01.11.2021.

Згідно характеристики на засудженого, то в ній зазначені всі дані щодо особи, викладена його поведінка під час відбування покарання, відношення до роботи, відношення до вчиненого злочину. Зроблено в ній і висновок про те, що засуджений довів своє виправлення. На користь цього висновку свідчить і довідка про заохочення та стягнення на засудженого згідно якої він має 5 заохочень і 1 стягнення.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що щодо стягнення від 04.03.2020 , вже були заходи реагування, які мали для нього досить серйозний характер, а саме 31.03.2020 йому було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення.

Звертає увагу колегія суддів також і на той факт, що одне стягнення, яке було накладене на засудженого , було скасоване за ініціативою прокурора.

Колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляції прокурора щодо неврахування судом тяжкості вчиненого злочину.

У цьому контексті колегія суддів звертає увагу, що питання тяжкості вчиненого злочину по перше враховується при призначенні покарання, по друге у питанні звільнення від відбування покарання реалізоване шляхом відбуття засудженим певного строку покарання, який різниться якраз в залежності від тяжкості вчиненого злочину.

Характеристика, яка надана адміністрацією установи в повній мірі відображає процес виправлення засудженого. Як вбачається із її змісту , засуджений відбуває покарання в установі з 31.08.2018, характеризується позитивно, неконфліктний, залучається до суспільно-корисних робіт по благоустрою, на профілактичних обліках в установі не перебував.

Сама по собі апеляція прокурора в більшості носить досить формальний характер без достатнього обґрунтування обставин , на які він посилається.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, що засуджений довів своє виправлення і заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону , які ставили б під сумнів законність судового рішення , судом першої інстанції допущено не було.

Ухвала суду першої інстанції є законною і підстави для її скасування відсутні, а тому апеляцію прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу без змін.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів Полтавського апеляційного суду, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської від 31 травня 2021 року про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 - без змін;

Ухвала є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ____________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3