ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 954/514/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11- кп/819/685/21 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.ч. 2, 3 ст.185,
ч.2 ст.289 КК України
У Х В А Л А
іменем України

10 серпня 2021 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0000266 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2021 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Високопілля Високопільського району Херсонської області, громадянина України зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
засуджено:

за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі;
за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;
за ч.2 ст.289 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
На підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 19.11.2020 року, визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 26.04.2021 року.

Вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він, будучи раніше неодноразово судимим, останній раз 24.11.2017 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільнившись 30.01.2020 року із Північної виправної колонії Херсонської області (№90) по відбуттю строку покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.
Так він, 10.05.2020 року, близько 12:00 год., перебуваючи на території домоволодіння по АДРЕСА_1 , маючи вільний доступ до всіх приміщень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, на який він не мав не дійсного, ні гаданого права, скориставшись короткотривалою відсутністю власника ОСОБА_10 , 1949 р.н., шляхом вільного доступу, із приміщення гаражу, незаконно заволодів транспортним засобом марки «Musstang» моделі «EX50QT-B», 2007 року випуску, ідентифікаційний номер рами НОМЕР_1 , вартістю 4699,31 грн., який звернув на свою користь та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд продавши сторонній особі, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки на вказану суму.

Він же, 13.05.2020 року близько 10:30 год., перебуваючи поблизу комунального некомерційного підприємства «Нововоронцовська ЦРЛ», що по вул. Гагаріна, 64 в смт. Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, на який він не мав не дійсного, ні гаданого права, скориставшись короткотривалою відсутністю власника - ОСОБА_11 , шляхом вільного доступу, незаконно заволодів транспортним засобом марки «Musstang МТ 50Q», 2008 року випуску, ідентифікаційний номер рами (шасі) НОМЕР_2 , який згідно талону на транспортний засіб належить останньому, вартістю 4896,70 грн., на якому за кермом поїхав до м. Апостоле Дніпропетровської області, де продав сторонній особі, спричинивши своїми діями потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки на вказану суму.

Він же, 18.05.2020 року близько 10:00 год., перебуваючи на території двору комунального закладу «Нововоронцовський ТЦСО» по вул. Гагаріна, 2 в смт. Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, умисно, повторно, переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розбивши скло вікна автомобільного класу вищевказаного закладу, проник через вказаний отвір всередину даного приміщення, звідки, таємно викрав радіатор охолодження до автомобіля ГАЗ-53, який належить ОСОБА_12 та перебував у несправному, проте цілісному стані, загальною вагою не менше 12кг., який потерпіла оцінює за ціною брухту латуні із якого він виготовлений, вартістю 79 грн. 67 коп. за 1 кг, на загальну суму не менше 956,04 грн., який в подальшому продав сторонній особі, спричинивши своїми діями матеріальні збитки на вказану суму.

Він же, 28.03.2020 року близько 03:00 год., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вчинення тотожних дій, об`єднаних єдиним наміром, скориставшись відсутністю огорожі зайшов у двір багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , де через незачинені двері погребу проник в середину сховища, звідки таємно викрав 26 ідентичних скляних банок ємністю 0.5 л. із домашньою консервацією, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, окрім самих банок та один скляний бутель ємністю 3л, із компотом, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, окрім самого бутля, склав у заздалегідь приготовлену поліетиленову клітчату сумку та в руках переніс до свого тимчасового місця проживання за адресою АДРЕСА_3 де і залишив на зберігання.
Після цього, того ж дня, близько 05 год., продовжуючи реалізацію вказаного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, взяв зі свого місця проживання ще одну поліетиленову клітчату сумку, повернувся до вищевказаного погребу звідки аналогічним способом проник до сховища та таємно викрав ще 46 скляних банок ємністю 0,5л кожна із домашньою консервацією, яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, окрім самих банок, та переніс до свого тимчасового місця проживання тим самим звернув викрадене майно на свою користь і розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_8 викрав один скляний бутель ємністю 3л., вартістю 10 грн., шістдесят дві ідентичні між собою скляні банки ємністю по 0.5л кожна, вартістю по 3 грн. кожна на загальну суму 186 грн., під кришку СКО 1-82, десять ідентичних між собою скляних банок ємністю по 0,5л., під кришку «Twist off» (ТО) по 3 грн. кожна, на загальну суму 30 грн., спричинивши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_13 матеріальні збитки на загальну суму 226 грн.

Він же, 06.08.2020 року близько 14:50 год., усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи поряд із магазином « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю потерпілого гр. ОСОБА_14 , таємно викрав велосипед «Україна» зеленого кольору, вітчизняного виробництва, із закритою рамою, діаметром колеса 28 дюймів (71,12см) без модифікацій, вартістю 1 150 грн., в подальшому перевіз вказаний велосипед у інше місце, тим самим звернув викрадене ним майно на свою користь та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальні збитки на вказану суму.

Він же, 30.03.2020 року близько 14:00 год. шляхом вільного доступу зайшов до коридору терапевтичного відділення КНП «Нововоронцовська ЦРЛ» по вул. Гагаріна, 64 в смт. Нововоронцовка Нововоронцовського району Херсонської області, де переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, повторно, таємно викрав 2 (два) ідентичні між собою порошкові вогнегасники ВП-5 (3), вартістю 256 грн. за 1 шт. на загальну суму 512 грн., які в подальшому переніс у інше місце, тим самим звернув викрадене майно на свою користь і розпорядився ним на власний розсуд спричинивши своїми діями КНП «Нововоронцовська ЦРЛ» матеріальні збитки на вказану суму.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 порушує питання про скасування вироку та призначити новий розгляд в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Свої доводи мотивує тим, що судом порушено таємницю нарадчої кімнати. Зазначає, що 15.04.2021 року суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами та після судових дебатів вийшов до нарадчої кімнати. Однак 26.04.2021 року, суд, вийшовши з нарадчої кімнати до зали судового засідання, відновив судовий розгляд та після уточнення показів, знову вийшов до нарадчої кімнати. Захисник зауважує, що це суперечить вимогам ст.367 КПК України, відповідно до положень п.5 ст.364 КПК України суд може відновити з`ясування обставин кримінального провадження під час судових дебатів. Такі порушення вимог кримінального процесуального закону апелянт вважає істотними, які відповідно до ст.412 КПК України є підставою для скасування судового рішення. Також апелянт не погоджується із висновком судової товарознавчої експертизи №1119 від 22.05.2020 року, відповідно до якого було встановлено вартість латуні за 1 кг 79 грн.67 коп., тобто склад металу, з якого був виготовлений радіатор охолодження до автомобіля ГАЗ-53, який належить ОСОБА_12 . Суд у вироку вказав, що загальна вага металу була не менше 12 кг, однак жодним доказом не було встановлено, що вага металу даного радіатора становила не менше 12 кг. За недоведеністю кількості та вартості викраденого, даний епізод має бути виключений із складу загального обвинувачення. Просить дослідити технічні записи та журнали судових засідань від 15.04.2021 та 26.04.2021, висновок судової товарознавчої експертизи №1119 від 22.05.2020 року.
Іншими учасниками судового провадження вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 в апеляційному порядку не оскаржується.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_15 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали апеляційні вимоги, наведені захисником, просили їх задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого, просив вирок суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія судді дійшла до такого.

Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції не повністю або із порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, виключно, якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Виходячи з буквального тлумачення вказаної норми процесуального закону сам по собі факт незгоди сторони із рішенням суду першої інстанції та подачі на нього апеляційної скарги із вимогою про його скасування не зобов`язує суд апеляційної інстанції повторно здійснювати судовий розгляд у повному обсязі, оскільки це є порушенням принципу інстанційності судової системи і зумовить порушення розумних строків апеляційного розгляду.

За змістом ч.3 ст.404 КПК України повторне дослідження апеляційним судом доказів відбувається лише у разі дослідження таких доказів з порушенням вимог КПК України або не повністю.

При цьому учасник судового провадження має право не лише формально заявити клопотання про повторне дослідження обставин або доказів, а й навести, які конкретно обставини (докази) потрібно дослідити та обґрунтувати, чому вони досліджені судом першої інстанції не повністю або з порушеннями чи взагалі не досліджені.

Розгляд у суді апеляційної інстанції не повинен дублювати дослідження доказів, яке проводилося у місцевому суді, оскільки це суперечить основним засадам кримінального процесуального законодавства України.

Незгода сторони захисту з юридичною оцінкою судом доказів у кримінальному провадженні та встановленими обставинами кримінального провадження, не є підставою для їх повторного дослідження апеляційним судом.

Суд дотримався вимог ст.10, 22 КПК України, створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у наданні доказів, дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом.

Вимоги сторони захисту про дослідження саме технічних записів та журналів судових засідань суду першої інстанції від 15.04.2021 та 26.04.2021 не ґрунтуються на положеннях ч.3 ст.404 КПК України, оскільки хід та фіксація судового розгляду не є доказами у кримінальному провадженні.

Клопотання захисника про повторне дослідження висновку судової товарознавчої експертизи за відсутності аргументів про те, що даний доказ судом першої інстанції було досліджено не повністю або з порушеннями умов, не відповідає засадам ч.3 ст.404 КПК України.

Тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення клопотання сторони захисту відсутні.

Відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України, повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Така позиція узгоджується з правовими висновками ККС Верховного Суду, викладеними у постановах від 09.07.2019 року у справі № 676/603/17 (провадження № 51-392км19), від 10.02.2021 року у справі № 127/14811/17 (провадження № 51-5046 км 20).
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами, і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Як убачається зв змісту апеляційної скарги, захисником оспорюється вирок в частині доведеності вини ОСОБА_8 за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_12 , а тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції не перевіряє вирок суду першої інстанції в іншій частині обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Твердження захисника про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки майна потерпілої ОСОБА_12 , є непереконливими.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним в обсязі висунутого йому обвинувачення, не заперечував найменування, кількість та вартість викраденого майна.
Він же, за епізодом викрадення майна потерпілої ОСОБА_12 показав, що у травні 2020 року через розбите вікно проник до приміщення Нововоронцовського ТЦСО, де з одного із навчальних класів викрав зі стенду латунний радіатор охолодження до автомобіля ГАЗ-53, який потім здав іншій особі на металобрухт за 500 грн. Радіатор був важкий, більше 10 кілограмів.

Винність ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину, крім його показань, підтверджується такими доказами.

Потерпіла ОСОБА_12 показала, що вона є директором комунального закладу. 18.05.2020 року ввечері їй повідомив охоронник про вибите вікно. Вона приїхала на місце події, але всередину не заходила. Наступного дня відкрили приміщення, де було розбите вікно. Це був автомобільний клас і там знаходився макет автомобіля ГАЗ 53 та інші запчастини, в тому числі повинен був бути радіатор. Виявилось, що радіатор викрали, подала заяву до поліції про крадіжку радіатора. Все майно знаходиться на балансі територіального центру по обслуговуванню населення. Крадіжка мала місце 18.05.2020 року за адресою вул. Гагаріна, буд.2, смт. Нововоронцовка, приміщення учбового комбінату. Суму завданих збитків визначили по ціні металолому.

Свідок ОСОБА_16 показав, що 18.05.2020 року вдень до його місця проживання за адресою АДРЕСА_5 прийшов обвинувачений ОСОБА_8 і запропонував купити радіатор від автомобіля ГАЗ 53. Він купив його, щоб у подальшому відремонтувати і використовувати. Але згодом роздивився і прийшов до висновку, що він несправний. Тому вирізав лише одну запчастину кришку з верхнього бачка. Обвинувачений ОСОБА_8 продав йому цей радіатор за 600 грн. Оскільки виріб був у несправному стані, він здав його у металобрухт. Вага металобрухту склала 12 кг латуні. Ціна за 1 кг близько 55 грн. Продав як кольоровий метал. Пам`ятає, що отримав близька 700 грн. Походження радіатора обвинувачений ОСОБА_8 не пояснював, лише запропонував купити. Працівники поліції вилучили у нього ту запчастину, що вирізав собі. Не знав, що радіатор крадений.

Зазначені показання потерпілої та свідка узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 щодо обставин, з яких ним було вчинено крадіжку, а також підтверджуються іншими доказами.

Протоколом огляду місця подій від 19.05.2020 року із фототаблицею до нього за місцем вчинення кримінального правопорушення за адресою: вул. Гагаріна, 2 в смт. Нововоронцовка, де виявлено крадіжку радіатора.
Фотокарткою радіатора до автомобіля ГАЗ-53, який було викрадено за адресою: вул. Гагаріна, 2 в смт. Нововоронцовка.

Протоколом огляду місця подій від 19.05.2020 року із фототаблицею до нього щодо огляду кришки радіатора до автомобіля ГАЗ-53, яку добровільно видав свідок ОСОБА_17 , який йому продав ОСОБА_8 ..

Висновком судової товарознавчої експертизи № 1119-МТ від 22.05.2020 року, згідно якого вартість кілограма брухту латуні станом на 18.05.2020 року могла становити 79 грн. 67коп.

Оскільки зазначені докази не є суперечливими та узгоджуються з показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , суд обґрунтовано прийняв їх до уваги при ухваленні обвинувального вироку стосовно ОСОБА_8 , а тому у суду не будо підстав ставити під сумнів їх належність та допустимість.

Під час судового розгляду сторона захисту також не ставила під сумнів належність та допустимість наведених вище докази, а тому доводи апеляційної скарги про зворотне суперечить позиції сторони захисту в суді першої інстанції.

Що стосується доводів сторони захисту про незгоду з висновком судової товарознавчої експертизи №1119 від 22.05.2020 року, то під час перевірки доводів апеляційної скарги встановлено, що апелянтом не ставиться питання про визнання вказаного доказу неналежними або недопустимим.

В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_8 повністю визнав себе винним та розмір заподіяної шкоди, а тому доводи захисника про недоведеність вини обвинуваченого за цим епізодом, є безпідставними.
При перевірці матеріалів провадження встановлено, що вказаний висновок експерта відповідає вимогам ст.101, 102 КПК, він містить докладний опис проведених досліджень, відповіді на поставлені питання. При цьому зі змісту висновку експертизи вбачається, що експерту було поставлено питання щодо з`ясування ринкової вартості одного кілограму брухту латуні станом на 18.05.2020 року і висновок оформлено саме шляхом надання відповіді на поставлене питання.
При цьому експерту не ставилось питання про визначення вартості самого радіатора та дослідження його ваги. На підставі використання розрахунку вартості металобрухту латуні за 1 кг, органом досудового розслідування визначено вартість викраденого обвинуваченим цілісного радіатора, що жодним чином не вказує про те, що вартість збитків, завданих злочинними діями ОСОБА_8 не була встановлена законним шляхом.

Крім того, в апеляційній скарзі захисником не оспорюються обставини того, що ОСОБА_8 вчинив крадіжку майна потерпілої ОСОБА_12 ..

А тому відсутні підстави для виключення із обсягу обвинувачення, яке визнано доведеним, епізоду крадіжки майна потерпілої ОСОБА_12 ..

Отже, сукупність наведених у вироку доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку, доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.289 КК України.
У зв`язку з чим, доводи захисника про недоведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_12 , є такими, що суперечать встановленим обставинам справи та наведеним доказам.

Що стосується доводів захисника про порушення судом першої інстанції вимог ст.412 КПК України, а саме порушення судом таємниці нарадчої кімнатичерез відновлення судового розгляду,то вони є безпідставними.

Відповідно до вимог ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Безумовні підстави для скасування судового рішення зазначені в ч.2 ст.412 КПК України.

Статтею ст.415 КПК України визначено імперативний перелік підстав, за наявності яких суд апеляційної інстанції вправі скасувати судове рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Як убачається зі змісту апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , в ній не наведено підстав, що відповідають положенням вищевказаних вимог кримінального процесуального закону.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про наявність підстав для скасування вироку через порушення судом таємниці нарадчої кімнати, колегія суддів під час перевірки матеріалів справи встановила наступне, що 15.04.2021 року суд видалився до нарадчої кімнати, а 26.04.2021 року по виходу з нарадчої кімнати відновив судовий розгляд, здійснив повторний допит обвинуваченого з метою з`ясування обставин наявності у нього розкаяння у вчиненні злочинів та обставин повернення викраденого ним майна. З`ясував думку сторін кримінального провадження щодо відновлення з`ясування вказаних обставин, проти чого ні захисник, ні обвинувачений не заперечували, після чого суд перейшов до судових дебатів, в яких свою позицію висловили прокурор, обвинувачений, захисник, надав обвинуваченому останнє слово та видалився до нарадчої кімнати, після виходу з якої проголосив вирок.
Дійсно нормами кримінального процесуального законодавства не передбачено відновлення з`ясування обставин після виходу суду до нарадчої кімнати.
Однак в даній справі рішення суду першої інстанції про відновлення з`ясування обставин після виходу суду до нарадчої кімнати, як випливає, викликано необхідністю уточнення позиції обвинуваченого, який вже був допитаний під час судового розгляду, судом після виходу до нарадчої кімнати не було досліджено нових доказів, а тому колегія суддів вважає, що таке порушення не є істотним та не може бути достатньою підставою для скасування законного та обґрунтованого судового рішення.
Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком ККС Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 01.06.2021 року у справі № 954/253/20.
Крім того, після повернення з нарадчої кімнати суд з`ясував обставин, які мають значення саме для вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, що жодним чином не вказує про наявність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону. Встановлене кореспондується з правовим висновком ККС Верховного Суду, який сформовано у постанові від 28.01.2021 року у справі №182/523/16-к, про те, що вихід з нарадчої кімнати та поновлення судового розгляду не суперечать загальним засадам кримінального провадження, оскільки оцінка доказів здійснюється саме в нарадчій кімнаті, а за наявності об`єктивних суперечностей, які впливають на вирішення питання щодо винуватості особи, усунути їх можливо лише в результаті відновлення судового розгляду. Наведене, в тому числі, сприяє реалізації загальних засад і прийняття рішення поза розумним сумнівом.
Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту не можна визнати підставами для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Вид та розмір покарання, яке призначено судом ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, захисником в апеляційній скарзі не оспорюється.

На думку колегія суддів, призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.
Тому, зважаючи на доводи захисника та заявлені ним вимоги, його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а вирок без зміни.
Керуючись ч.2 ст.376, ст. 404, 407, 419, КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 26 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4