ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/818/1437/21 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.45 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 02 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , без участі обвинуваченого ОСОБА_7 , з участю його захисника ОСОБА_8 , без участі представника потерпілого ОСОБА_9 , належним чином повідомленого про розгляд справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 11 01 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою відмовлено в задоволені клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Повернуто клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження №0003368 в загальному порядку (а.с.37-38).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із таким рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям.

Такі вимоги прокурора обґрунтовані тим, що суд помилково дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 активно не сприяв злочину (а.с.40-42).

Позиції учасників апеляційного провадження.

Прокурор просила задовольнити вимоги апеляційної скарги у повному обсязі.

Захисник обвинуваченого вказав про обґрунтованість вимог апеляційної скарги прокурора.

Обвинувачений та представник потерпілого, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Будь-яких заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від них не надходило.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора та думку захисника обвинуваченого, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення дотримані.

Відповідно до ст.45 КК України звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, у випадках, коли така особа після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані неї збитки або усунула заподіяну шкоду.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 12 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», зокрема у п.3 надано роз`яснення щодо звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям та можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.45 КК України. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

Обов`язковою підставою звільнення від кримінальної відповідальності за вказаною вище статтею є виконання усіх передбачених нею умов та підстав.

Суд першої інстанції обґрунтував відмову у задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності тим, що за відсутності доказів активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, відсутні підстави для застосування до ОСОБА_7 ст.45 КК України та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із дійовим каяттям.

Колегія суддів погоджується з висновком районного суду про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям.

Посилання прокурора на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що ОСОБА_7 активно не сприяв злочину, колегією суддів не приймаються з підстав їх необґрунтованості.

Так, в апеляційній скарзі прокурор вказав, що сприяння ОСОБА_7 у розкритті злочину виразилося у тому що одразу після того як він був помічений працівниками охорони магазину, він добровільно повернувся та самостійно віддав викрадене майно, одразу показав, що він намагався викрасти та де він взяв вказані речі. В подальшому ОСОБА_7 постійно з`являвся до дізнавача та надавав пояснення з приводу обставин вчинення кримінального правопорушення. Крім того, вказав, що ОСОБА_7 під час допиту вже в якості підозрюваного також розповів про всі обставини, які йому були відомі. Також прокурор зазначив, що враховуючи активне сприяння підозрюваним розкриттю злочину та відповідність його показів даним, зафіксованим на камерах відеоспостереження, розташованих у магазині, навіть не було необхідності у проведенні слідчого експерименту.

На думку колегії суддів, прокурор, у даному випадку, ототожнив поняття визнання вини обвинуваченого з активним сприянням розкриттю злочину.

Як встановлено досудовим розслідуванням, ОСОБА_7 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, довести до кінця не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був помічений та зупинений співробітником магазину після проходження касової зони з неоплаченим товаром.

Та обставина, що ОСОБА_7 визнав провину у скоєному, не свідчить про його активне сприяння розкриттю злочину, оскільки за вищевказаних обставин заперечення факту заволодіння майном потерпілого, в умовах очевидності вчинення кримінального проступку саме обвинуваченим, зі сторони останнього було б нелогічним.

Разом з тим, як зазначив прокурор у апеляційній скарзі, усі протиправні дії були зафіксовані камерами відеоспостереження, які знаходилися у магазині. Покази ОСОБА_7 відповідали даним, які були вказаними камерами зафіксовані.

З наведених доводів прокурора можна дійти висновку, що ОСОБА_7 повідомив лише ті обставини, які були встановлені органом досудового розслідування після його затримання безпосередньо після скоєння протиправних дій, а також з матеріалів, зафіксованих камерами відеоспостереження.

Прокурором ані в апеляційній скарзі, ані в судовому засіданні апеляційного суду, не було вказано, яку конкретно допомогу надавав ОСОБА_7 з приводу саме невідомих обставин органам дізнання або досудового слідства.

Проаналізувавши вищезазначені обставини кримінального провадження та за відсутності сукупності всіх визначених ст.45 КК України підстав, колегія суддів не погоджується із доводами прокурора про можливість звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із дійовим каяттям та вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Зважаючи на те, що колегією суддів не виявлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би підставою для зміни або скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції у кримінальному провадженні, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.ст. 7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, ст.46 КК України, п.7 ч.1 ст.284 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 11 01 2021 року по справі щодо ОСОБА_7 про відмову у звільненні його від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України на підставі ст.45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу прокурора, - залишити без задоволення.

Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ________________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4