У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 лютого 2021 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді матеріали справи за скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , про відмову у задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій (проведення судово-медичної експертизи),-
Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , про відмову у задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій (проведення судово-медичної експертизи).
Необхідність у проведенні додаткової експертизи зумовлена невідповідністю даних, зазначених в експертизі та у постанові про призначення експертизи, а також експертних висновках.
Однак, постановою слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області від 24.12.2020 року у задоволенні даного клопотання було відмовлено. Проте, скаржник вважає таку постанову невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.
Зокрема вказує на те, що слідчим при винесенні постанови не враховано те, що у висновку судово-медичних експертиз про тяжкість тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого, не враховано стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , у якого права рука не функціонує із 1986 року, і ОСОБА_4 не міг правою рукою спричинити ОСОБА_8 чи іншій особі будь яких тілесних ушкоджень, а тому у даному кримінальному провадженні не з`ясовано чи міг ОСОБА_4 нанести ОСОБА_8 такітілесні ушкодження.
Враховуючи викладене, дотримуючись вимоги ст. ст.. 2, 9, 42, 45, 46, 91-93, 220, 221, 303-307 КПК України просить:
-Постанову слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 24.12.2020 року про відмову в задоволенні заявленого клопотання скасувати;
-Зобов`язати слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 виконати процесуальні дії вказані у клопотанні про проведення слідчих дій за № 03-04-56-23/07/20-245 вих 20 від 15.12.2020 року.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 вимоги скарги підтримали, просили задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у ній.
Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, зазначив, що постанова слідчого про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій є обґрунтованою.
Заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_3 , слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.
Зі змісту клопотання вбачається, що згідно висновку експертизи № 27 від 04.02.2013 року більшість тілесних ушкоджень, які виявлені у ОСОБА_8 , мають місце на лівій ділянці його тіла. Згідно протоколів слідчих експериментів встановлено, що ОСОБА_4 наносив ОСОБА_8 удари трубо правою рукою у ліву частину тіла останнього, однак, ОСОБА_4 є інвалідом 3 групи, у нього наявна травма плеча, а саме розрив плечового сплетіння та вирваний нерв спинного мозку, внаслідок чого права рука в нього атрофована та не функціонує а тому. таких ушкоджень ОСОБА_8 він нанести не міг. Також не спростовано та не перевірено чи міг ОСОБА_8 у період з 00 год. 13.01.2013 року до 13 год. 20 хв. отримати тілесні ушкодження в іншому місці. А тому , з метою перевірки вказаних обставин просив слідчого клопотання задовольнити.
Постанова слідчого мотивована тим, що в ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, органом досудового розслідування було призначено проведення судово-медичної експертизи та отримано висновок експерта № 27 від 04.02.2020 року а також було призначено проведення комісійної судово-медичної експертизи та отримано висновок № 24 від 24.05.2015 року. У цих висновках чітко вказаний механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 та те, що отримані тілесні ушкодження вкладаються в строк події, яка мала місце 12.01.2013 року, а тому проведення додаткової судово-медичної експертизи є недоцільним.

Вирішуючи скаргу слідчим суддею враховується те, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Аналіз положень ст.303 КПК України та положень ст.307 КПК України вказує на те, що чинним КПК визначено не тільки вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, а і способи такого оскарження, а саме: рішення можуть бути оскарженні шляхом їх скасування, дії шляхом зобов`язання їх припинити, бездіяльність шляхом зобов`язання вчинити певну дію.

З закріпленої в ст.26 КПК України диспозитивності як загальної засади кримінального провадження слідує, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За такого, слідчий суддя, розглядаючи подану в порядку п. 7 ч.1 ст.303 КПК України скаргу на рішення (постанову) слідчого про відмову в проведенні слідчих дій має право відповідно до визначених ст.307 КПК України повноважень скасувати оскаржене рішення слідчого або залишити скаргу без задоволення в залежності від того, чи допущене при винесенні такого рішення слідчого порушення прав, свобод та інтересів особи в кримінальному провадженні, чи ні.

Вимоги до структури та змісту постанови слідчого, прокурора визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України.

Так, у ч. 5 ст.110 КПК України визначається, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

При цьому, оскаржуване рішення слідчого має не тільки відповідати вимогам ч.5 ст.110КПК України щодо форми та змісту, а й закріпленим в КПК України загальним засадам верховенства права (за яким людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст. 8 КПК України)) та законності (за яким слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження (ст. 9 КПК України)).

Відповідно до ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Слідчим суддею встановлено, що 24.12.2020 року слідчим відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про проведення слідчих дій в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000103 від 13.01.2013 року за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 298 та ч. 2 ст. 286 КК України, відмовлено, оскільки проведення додаткової судово-медичної експертизи є недоцільним, так як органом досудового розслідування були призначені судово-медичні експертиз та отримані висновки, де чітко вказаний механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 та те, що отримані тілесні ушкодження вкладаються в строк події, яка мала місце 12.01.2013 року.

За таких обставин вважаю, що постанова слідчого від 24.12.2020 року про відмову в задоволенні клопотання є правомірною і містить в собі обґрунтування відмови в призначенні такої експертизи.

Поряд з цим, частиною 1 статті 244 КПК України передбачено, що у разі відмови слідчого, прокурора в задоволенні клопотання сторони захисту про залучення експерта особа, що заявила відповідне клопотання, має право звернутися з клопотанням про залучення експерта до слідчого судді. За результатами розгляду клопотання слідчий суддя мас право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Таким чином ч.1. ст. 244 КПК України встановлено спеціальний порядок залучення експерта (призначення експертизи) за клопотанням сторони захисту відповідно до якого таке залучення, у випадку відмови слідчого, відбувається не шляхом скасування постанови слідчого про відмову у залученні експерта та зобов`язання слідчого призначити експертизу, а шляхом звернення сторони захисту із відповідним клопотанням в порядку ст. 244 КПК України до слідчого судді, який і може доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Окрім того, відповідно до ч. 5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Натомість у відповідності до ст. 36, 39 КПК України вказівки слідчому щодо проведення слідчих дій мають право надавати прокурор чи керівник органу досудового розслідування.

Слідчий суддя, виходячи з наведеного, таких повноважень не має, а тому не може бути задоволена скарга в частині зобов`язання слідчого провести конкретні слідчі та процесуальні дії.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , про відмову у задоволенні клопотання щодо проведення слідчих дій (проведення судово-медичної експертизи) слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , на постанову слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 24.12.2020 року про відмову у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 № 03-04-56-23/07/20-245 вих 20 від 15.12.2020 року про призначення додаткової судово-медичної експертизи відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18.02.2021 року о 13 год. 15 хв..

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1 л