Справа № 932/2545/20
Провадження № 1кп/201/235/2021
УХВАЛА

8 липня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002329 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисники ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачених у вчиненні злочинів передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України. Відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обрано найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого завершується.

В судовому засіданні судом, на виконання вимог ст. 331 КПК України, поставлено питання доцільності продовження цих строків на що прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно кожного з обвинувачених, так як існують ризики переховування їх від суду, незаконного впливу на потерпілу, свідків, обвинувачених, експертів у цьому кримінальному провадженні, перешкоди кримінальному провадженню іншим чином, вчинення нового злочину чи продовження вчинення злочину в якому обвинувачуються ОСОБА_4 і ОСОБА_3 .

Так, ризик намагання уникнути суду кожним з обвинувачених підтверджується тяжкістю висунутого обвинувачення, яке передбачає покарання до 15 років позбавлення волі, тим що обвинувачений ОСОБА_3 судимий за ухилення від відбуття покарання і в даний час обвинувачується у вчиненні злочину направленого на втечу з місць утримання під вартою, а обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи під домашнім арештом неодноразово порушував його умови і був затриманий вночі в м. Дніпро, в той час як запобіжний захід мав би бути дотриманий в м. Кам`янське. Більш того, ОСОБА_4 оголошувався у розшук в іншому кримінальному провадженні

Ризик вчинення нових злочинів підтверджується неодноразовою судимістю обвинувачених, наявністю у кожного з них нових підозр незадовго після відбуття покарання, та наявністю інших кримінальних проваджень щодо них, зокрема в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 187 КК України, в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України. Додатково в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 по ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, а в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 по ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 146 КК України.

Ризик впливу на потерпілу підтверджується її показаннями про те, що на неї намагались вплинути невідомі особи, під час допиту потерпілої в судовому засіданні на неї очевидно чинився психологічний тиск.

Наявність цих ризиків в сукупності з даними про те, що обвинувачені не мають соціальних зав`язків, легального джерела доходу, свідчать про неможливість застосування до них більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_3 заперечували проти вказаного клопотання посилаючись на те, що обвинувачення не обґрунтоване, а тому підстав для його тримання під вартою не має.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти продовження строків тримання під вартою обвинувачених посилаючись на те, що доводи, висунуті прокурором, про наявність ризиків не можуть бути прийняті до уваги, так як це лише його думка, яка нічим не доведена.

Захисник ОСОБА_9 , заперечувала проти продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, обвинувачений має соціальні зв`язки.

Інші обвинувачені та захисники заперечували проти продовження тримання під вартою обвинувачених посилаючись фактично на ті ж підставі, що описані вище.

Заслухавши учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження в ході якого перевіряється обґрунтованість обвинувачення, яке може бути підтверджене чи спростоване лише вироком суду, а тому до вирішення справи суд не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику ухилення від суду обвинуваченим ОСОБА_3 , оскільки останній, відбуваючи покарання, був притягнутий до відповідальності за спробу втечі з місць позбавлення волі і в даний час додатково обвинувачується в організації втечі з ДУВП, що свідчить про схильність останнього до ухилення від явки до правоохоронних органів та суду з метою уникнення можливого покарання, яке у цьому провадженні є тяжким. Цей ризик з плином часу хоча і зменшується, однак на сьогоднішній день він все ще являється доволі суттєвим, так як між спробами втечі пройшов доволі значний час: перша мала місце під час відбуття покарання обвинуваченим, а підозра у другій виникла нещодавно і у суду є всі підстави стверджувати, що ОСОБА_3 схильний до втечі.

При цьому доводи захисту щодо того, що спроба втечі не доведена, суд приймає до уваги, однак зазначає, що перша спроба втечі знайшла своє підтвердження у вироку, а наявність підозри у другій спробі втечі додатково свідчить про ризик, який не є фактом, а лише гіпотетичною можливістю його настання, яка очевидно існує з огляду на попередню поведінку обвинуваченого.

Також суд вважає встановленим наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нового злочину, так як він раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів і в даний час обвинувачується, крім цього кримінального провадження, ще в ряді інших тяжких злочинів. При цьому доводи захисту про недоведеність вини обвинуваченого слушні, однак, наявність підозри у вчиненні злочинів вже є достатньою підставою визнати доведеним ризик вчинення нового злочину.

В той же час прокурором не доведено ризик продовження вчинення злочину, так як ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні закінчених злочинів, не доведено ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, так як з клопотання не вбачається які саме ризики перешкоджання є, а також не доведено ризик впливу, так як цей ризик вже оцінювався судом раніше і на сьогоднішній день нових обставин чи фактів з цього питання суду не надано.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинуваченого може бути обрано запобіжний захід.

Також суд вважає встановленим наявність ризику вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного злочину, так як обвинувачений раніше судимий і звільнився після відбуття покарання в березні 2019, після чого знову обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, провадження по яким перебуває не лише в Жовтневому суді, а і в інших судах м. Дніпра, чого достатньо для висновку про наявність ризику повторного вчинення злочину обвинуваченим. Висновки суду щодо доводів захисту в цій частині ризику такі ж як і викладені вище в обґрунтування наявності ризиків стосовно ОСОБА_3 .

В той же час, з плином часу, ризик уникнення суду суттєво знизився і, на думку суду, на сьогоднішній день його не доведено в судовому засіданні.

Доводи прокурора стосуються фактів, які мали місце два роки тому, а отже не є новими і не можуть створювати ризик з плином часу, тим паче, що цим доводам давалась оцінка в попередніх ухвалах суду, в яких встановлювався цей ризик як доведений, але з плином часу він суттєво зменшився.

Інші ризики прокурором не доведені з тих же підстав, які описані вище при оцінці ризиків щодо ОСОБА_3 .

Таким чином судом встановлено наявність ризику визначеного п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинуваченого може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, негативних даних про який не має, його соціальні зв`язки, які є доволі міцними, так як останній проживає з цивільною дружиною і має на утриманні дітей, те що він до затримання не був офіційно працевлаштований, однак мав заробіток, раніше неодноразово судимий, під час відбуття покарання робив спробу втечі за що також був засуджений, звільнився з місць позбавлення волі в травні 2019 року за відбуттям строку покарання, останньому в даний час оголошено про іншу підозру у вчиненні злочину передбаченого ст.ст. 146, 185, 187185 КК України, що в своїй сукупності з ризиками свідчить, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не здатний забезпечити встановлені ризики, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк його тримання під вартою на термін в межах визначених КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Вирішуючи питання доцільності продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вік та стан здоров`я обвинуваченого, негативних даних про який не має, його соціальні зв`язки, які не є сталими, так як він будучи повнолітнім продовжує проживати з матір`ю, не одружений, не має дітей, до затримання був працевлаштований, приймав активну участь у спортивному житті громади, раніше судимий за вчиненні злочину передбаченого ст. 187 КК України з призначенням покарання у виді 11 років позбавлення волі, звільнився 06.03.2019 за відбуттям строку покарання. Також суд враховує обставини злочину, описані в обвинувальному акті, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, яке являється тяжким, тривалість кримінального провадження, строк перебування обвинуваченого під вартою, який обчислюється з жовтня 2019 року, що становить значний проміжок часу на сьогоднішній день і очевидно виходить за межі розумного строку.

Зважаючи з одного боку на особу обвинуваченого, його поведінку під час досудового слідства, його репутацію та тяжкість злочину, а з іншого на строк позбавлення його свободи, та враховуючи право обвинуваченого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, яке закріплене в ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає, що на сьогодні право ОСОБА_4 на свободу превалює над тими ризиками і обставинами які описані вище, а тому відносно нього може бути обрано більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час, який зможе забезпечити встановлений судом ризик.

Посилання прокурор на те, що зміна запобіжних заходів на більш м`який може негативно вплинути не лише на розгляд цього кримінального провадження, а й на розгляд інших проваджень щодо обвинувачених суд не приймає до уваги, так як вирішуючи питання свободи особи, суд в першу чергу має зважати на право особи на свободу, а не на інтерес держави в доведені винуватості цієї особи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 199, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 до 6 вересня 2021 року.

Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з 08 липня 2021р. у виді домашнього арешту у нічний час в період з 21:00 годин до 07:00 годин за адресою: АДРЕСА_2 строком до 07 вересня 2021р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до суду за його вимогою;

- не змінювати місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 без дозволу суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- носити електронний засіб контролю.

ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі судового засідання.

Ухвалу направити на виконання до Кам`янського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строків тримання під вартою в п`ятиденний строк з дня її проголошення шляхом подання скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а обвинуваченим в п`ятиденний строк з дня отримання ухвали суду.

Повний текст ухвали буде оголошено 09.07.2021 о 14:00 ггодин

Головуючий суддя ОСОБА_1