СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/2022/19
Провадження № 1-кп/306/41/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Свалява в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000219 про обвинувачення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голубине, Мукачівського району, мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні трьох дітей (одна дитина непонолітня), непрацюючого, освіта середня спеціальна, українця, громадянина України, не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_7 06.05.2019р. близько 17.50 год., перебуваючи біля кафе, розташованого в урочищі "Ягдини" на території санаторію " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що у с.Солочин Мукачівського району, на грунті виниклих неприязних відносин, діючи із злочинною недбалістю, не передбачаючи можливості настання счуспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, хоча повинен і міг їх передбачити, діючи більш обачливо затіяв сварку з громадянином ОСОБА_4 , в ході якої, діючи з необережності, не передбачаючи можливості настання шкоди для здоров`я потерпілого ОСОБА_4 , наніс останньому один удар в область обличчя, внаслідок чого, після надання прискорення тілу потерпілого ОСОБА_4 , останній упав на тверде покриття підлеглого грунту і ударом головою об нього та отримав тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ, забій головного мозку, субдуральна гематома з глибоким лівобічним геміпарезом.
Зазначечні тілесні ушкодження згідно висновку експерта №38 від 26.06.2019р. відповідно до Наказу МОЗ України за №6 від 17.01.1995р. "Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", пункту 2.1.3 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпечність для життя.
Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ст.128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.
Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав повністю та показав, що протягом 06.05.2019р. він працював на об`єкті в санаторії "Кришталеве джерело". Потерпілий ОСОБА_4 теж там був на об`єкті та перебував у стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений потерпілому дав зауваження, щоб той ішов з об`єкту, так як за перебування на роботі в нетверезому стані може бути штраф. Після роботи близько 17.00-18.00год., він із знайомим ОСОБА_8 пішли в кафе на каву, яку пили на альтанці та побачили, як до них із битою направлявся потерпілий. Останній почав замахуватись на ОСОБА_7 битою, на що обвинувачений наніс удар в обличчя ОСОБА_4 , від удару потерпілий впав та втратив свідомість. ОСОБА_7 із ОСОБА_8 підтягли потерпілого до дерева, потерпілий прийшов до тями, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пішли додому. Вважає свої дії необережні в частині застосування сили нанесення удару в стані сильного душевного хвилювання. Ввечері того дня до ОСОБА_7 приїхали працівники поліції.
Захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що дії ОСОБА_7 не є кримінальним правопорушенням, так як його дії вчинені в стані необхідної оборони. Даний стан характеризується тим, що потерпілий, маючи в руках предмет схожий на биту, почав наносити удари ОСОБА_7 , а останній почав оборонятись, відштовхнувши ОСОБА_4 , а тому в порядку ст.36 КК України просить звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Не дивлячись на повне невизнання своєї вини самим обвинуваченим, безпосередньо дослідивши у судовому засіданні показання потерпілого, свідків, а також надані сторонами письмові докази, суд, оцінивши зібрані та перевірені в судовому засіданні в сукупності докази, приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у необережному нанесенні тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 з огляду на наступне.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні показав, що 06.05.2019р. був на будівництві в санаторії "Кришталеве джерело", протягом дня між потерпілим та обвинуваченим сталося непорозуміння (словесна перепалка), деталі не пам`ятає. ОСОБА_4 пішов додому, а після роботи повернувся, щоб вияснити відносини з ОСОБА_7 .. Потерпілий пояснив, що взяв із собою биту, наміру вдарити ОСОБА_7 не мав, але биту взяв "про всяк випадок", так як ОСОБА_7 був не один. (т.2 а.с.127-128).

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що 06.05.2019р. він був у кафе свого родича, яке знаходиться біля санаторія " ІНФОРМАЦІЯ_2 " в с.Солочин. В кафе знаходився ОСОБА_7 із своїм знайомим. Свідок побачив, як до них почав бігти із битою в руках потерпілий, який намахнувся цією битою, ОСОБА_7 ухилився від удару та вдарив потерпілого в обличчя. Останній впав на землю, а ОСОБА_7 пішов геть. Свідок із іншими особами почали обливати потерпілого водою, потім викликали йому таксі, щоб його відвезли на "Швидку", після цього приїхали правоохоронні органи. (т.2 а.с.42,43).

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що вона вона є тіткою неповнолітньому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , їй подзвонив син потерпілого та повідомив, що батька повезли в лікарню, ОСОБА_4 був без свідомості. Син повідомив свідку, що батька побив ОСОБА_7 . Син знайшов батька під деревом, в ОСОБА_4 були вибиті зуби та був без свідомості.(т.1 а.с.141,142).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що 06.05.2019р. був у кафе із ОСОБА_7 , потім вони вийшли на альтанку біля кафе. До них підбіг із битою потерпілий, який замахнувся нею на ОСОБА_7 , на що ОСОБА_7 наніс удар рукою. ОСОБА_4 упав на траву. Сварки між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 свідок не бачив, проте знає, що ОСОБА_12 (потерпілого) прораб із роботи вигнав, бо той був на роботі напідпитку. ОСОБА_7 хотів продовжити виясняти відносини з ОСОБА_4 , проте свідок його забрав, відібрав биту та відтяг потерпілого до дерева, де вони його полили водою. В кафе були інші відпочиваючі, які почали кричати. (т.1 а.с.241,242).

Неповнолітній свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 06.05.2019р. телефонував батькові на роботу, який працював на будівництві у санаторії "Кришталеве джерело". Батько відключив телефон, син проходив в кінці роботи біля кафе, що в санаторії "Кришталеве джерело" та почув крики. З борку кафе вийшов ОСОБА_13 , який ніс я руках биту, яку потім поставив у машину. Після вийшов ОСОБА_7 зі словами робочому, що стояв поруч: "Ти нічого не бачив!" Потім свідок побачив, що до дерева відтягнули батька, його привели до тями і відправили до "Швидкої". (т.1 а.с.240).

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що є дружиною потерпілого, знає що її чоловік працювали разом з ОСОБА_7 на будівництві. Причину конфлікту не знає, проте ОСОБА_4 проходив тривалий час лікування після того конфлікту. (т.1 а.с.239)

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що він був за кордоном і його не було в той час, а свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні відмовився від надавання показів в порядку ст.63 Конституції України. (т.1 а.с.210, 211)

Експерт ОСОБА_17 в судовому заіданні показав, що гематома на голові потерпілого не могла утворитись від падіння, в разі падіння, могла бути на потиличній або лобній частині голови. Гематома, яка виявлена у ОСОБА_4 виникла лише від удару. Удар рукою, зажатою в кулак чи долонею нанесено у скроневу ділянку голови. Садна виникли від падіння, кровопотік губи та вибитий зуб виникли від удару. (т.246-248).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 06.09.2019 року до ЄРДР внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією, передбаченою ст.128 КК України, номер кримінального провадження №0000219.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується - 06.05.2019р. прийнято повідомлення від ОСОБА_10 на номер телефону "102" о 18.22год. про те, що ОСОБА_7 в ході самозахисту наніс удар ОСОБА_4 (т.1 а.с.52,53,55).

Протоколом огляду місця події від 06.05.2019р., проведеного з 18.45год. до 19.35год. вбачається, що місце вчинення кримінального правопорушення сталося 06.05.2019р. на альтанці біля кафе. (т.1 а.с.58-64).

Висновком експерта №29 підтверджується отримання ОСОБА_4 в час події 06.05.2019р. тілесних ушкоджень від одного удару по голові, тілесні ушкодження є тяжкими та небезпечними для життя людини (т.2 а.с.64-68).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 11.06.2019 року з доданими ілюстративними фототаблицями, проведеного в присутності двох понятих - відтворено обстановку та обставини події, що мали місце 06.05.2019р., де свідок ОСОБА_8 показав, що ОСОБА_7 наніс ОСОБА_4 удар у верхню частину голови (т.2 а.с.78).

Висновком комісійної експертизи №38 підтверджено отримання ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень від удару по голові. (т.1 а.с.85-94).

Протоколами про впізнання особи від 09.07.2019р. потерпілий та неповнолітній свідок ОСОБА_4 вказали на особу ОСОБА_7 , що спричинив тілесні ушкодження (т.1 а.с.95-99).

Протоколом відтворення обставин події від 09.09.2019р., проведеного за участю обвинуваченого підтверджується місце та спосіб вчинення кримінального проступку (т.1 а.с.101-109).

Щодо застосування вимог ст.36 КК України в частині того, що дії ОСОБА_7 мають ознаки необхідної оборони, що дає підставі звільнити такого від кримінальної відповідальності, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст.36 КК України при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Стан необхідної оборони має ознаки, передбачені ч.1 ст.36 КК України.

Згідно ч. 4 ст.36 КК України - особа не підлягає кримінальній відповідальності, якщо через сильне душевне хвилювання, викликане суспільне небезпечним посяганням, вона не могла оцінити відповідність заподіяної шкоди небезпечності посягання чи обстановці (втекти, забарикадувати двері тощо) або звернутись за допомогою до представників влади чи інших осіб.

Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_7 розумів, що між ним та потерпілим виникли неприязні відносини, що пояснується наступним:

-протягом дня 06.05.2019р. між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 були невеликі конфлікти (словесні перепалки) з приводу перебування на робочому місці ОСОБА_4 у нетверезому стані;

- в момент події злочину, дії потерпілого були агресивними, ОСОБА_4 тримав у руках предмет схожий на биту.

Таким чином, за суб`єктивною стороною кримінального правопорушнення ОСОБА_7 повністю розумів агресивність поведінки потерпілого ОСОБА_4 по відношенню до нього та розумів, що потерпілий направляється із битою саме до нього.

З огляду фототаблиць (т.1 а.с.58-64) з місця вчинення кримінального правопорушення вбачається:

- обвинувачений знаходився на альтанці кафе;

- оцінити обстановку міг заздалегідь - з часу появи в полі зору потерпілого і до часу приближення до альтанки;

- ззаду нього була можливість забарикадувати двері, уникнувши бійки.

Проте ОСОБА_7 наніс удар (сам визнає, що з необережності по відношенню до спричинення тяжких тілесних ушкоджень).

За показами свідка ОСОБА_8 , останній відтягував ОСОБА_7 від продовження нанесення ударів. Не знайшло свого підтвердження пояснення захисника ОСОБА_6 в частині того, що ОСОБА_4 побили інші особи. Дану обставину не перевірено на досудовому слідстві, ніхто з учасників кримінального провадженян не посилався в судовому засіданні на те, що ОСОБА_4 побили інші особи, які були в кафе.

Таким чином, суд доходить висновку, про відсутність в діях ОСОБА_7 стану необхідної оборони, навпаки, ОСОБА_7 розумів, що він є фізично міцнішим від потерпілого і зможе такого зупинити саме ударом, в той же час як у нього була можливість альнернативної поведінки - уникнення прямої бійки.

Отже, суд вважає, що дії ОСОБА_7 є винними і кваліфікуються за ст.128 КК України.

Призначаючи ОСОБА_7 міру покарання, суд в порядку ст.ст.50, 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, особу винного, дані досудової доповіді.

За змістом ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_7 за ст.128 КК України є нетяжким, необережним злочином в порядку ст.ст.5, 12 КК України.

Пом`якшуючі покарання обставини суд враховує неправомірну поведінку потерпілого.

Обтяжуючих покарання обставини судом не встановлено.

Відповідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_7 , складеної провідним інспектором Свалявського районного відділу філії Державна установа "Центр пробації" в Закарпатській області ОСОБА_18 (т.1 а.с.119-121) встановлено, що результати оцінки ОСОБА_7 показали середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб оцінено, як низький. Виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеку для суспільства. Виконання покарання у громаді можливе з випробуванням з покладенням на обвинуваченого обов`язків відповідно до ст. 76 КК України або застосування соціально-виховних заходів з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Суд враховує, що не дивлячись на те, що обвинувачений не визнає свою вину у інкримінованому йому діянні, суд бере до уваги дані про особу винуватого: позитивну характеристику з місця проживання, те, що на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-фтізіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, не судимий, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини та дійшов переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції його від суспільства. Суд обирає покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ст.128 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинувачених ОСОБА_7 - не обирався.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 , 392-393, КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання 200 (двісті) годин громадських робіт.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирався.

На вирок може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію цього вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

08.07.2021р.