Провадження № 1-кс/947/7033/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.06.2021 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засідання в м. Одесі клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду міста Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови б/н від 27.04.2011 року слідчого СУ ГУ МВС України в Одеській області ОСОБА_4 , номер запису обтяження 11137486.

Заявник в судове засідання не з`явилась, відповідно до матеріалів клопотання про дату, час та місце розгляду клопотання була сповіщена належним чином.

Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна арешт на квартиру АДРЕСА_1 був накладений постановою слідчого СУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_4 від 27.04.2011 року, тобто, арешт був накладений відповідно до положень КПК України 1960 року.

Так, положення розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року не уповноважують суд (слідчого суддю) розглядати клопотання та перевіряти правильність процесуальних рішень (дій) органу дізнання, слідчого, прокурора, у тому числі щодо накладення арешту на майно, що були вчиненні ними та звернуті до виконання у відповідності до положень КПК України 1960 року.

Відповідно до п.9 розділу ХI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.126 КПК України (в ред. 1960 року), накладання арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпала потреба.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 30 червня 2020 року у справі № 727/2878/19 зробила висновок про те, що спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та незнятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Натомість питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та нескасованого після закриття слідчим кримінального провадження, має вирішувати слідчий суддя за правилами кримінального судочинства.

У зв`язку з тим, що заявником заявлене клопотання, яке згідно норм чинного Кримінального процесуального кодексу України не підлягає розгляду слідчим суддею, слідчий суддя приходить до переконання, що в задоволенні такого клопотання слід відмовити.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_3 до клопотання про скасування арешту майна не надано жодних відомостей в рамках якого кримінального провадження накладено арешт на майно, чи проводиться на даний час досудове розслідування у такому кримінальному провадженні, та яким органом воно здійснюється, тощо.

Таким чином, враховуючи викладене та керуючись ст.174 КПК України, п.9 Розділу XI Перехідних положень КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1