Справа № 740/3418/21
Провадження № 1-кс/740/761/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року м.Ніжин
Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рівчак-Степанівка, Носівського району, Чернігівської області, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у кримінальному провадженні, внесеному 16.06.2021 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000512, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України, -
встановила:
17.06.2021 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника відділення слідчого відділу Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до14.08.2021, без визначення розміру застави.

Згідно з протоколом автоматичного розподілу визначення слідчого судді від 17.06.2021 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.06.2021, близько 16 години, ОСОБА_6 , знаходився разом із ОСОБА_7 за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_2 . У цей час, ОСОБА_6 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, маючи на меті спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та доводячи свій умисел до кінця, передбачаючи наслідки у вигляді заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому та бажаючи їх настання, умисно наніс ОСОБА_7 множинні удари кулаками та взутими ногами в область голови та тулубу, чим спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійної рани лобної ділянки голови зліва, закритої травми грудної клітки, множинних переломів ребер з обох боків, двобічного пневмотораксу з розлитою підшкірною емфіземою обличчя, шиї та тулубу.

Відповідно до наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної експертизи» тілесні ушкодження у ОСОБА_7 , у вигляді закритої травми грудної клітки, множинних переломів ребер з обох боків, двобічного пневмотораксу, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння.

Відомості за даним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000512 від 16.06.2021, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

16.06.2021, о 08.35 годині, на підставі ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні даного злочину.

-16.06.2021, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

-У клопотанні слідчий зазначає про такі підстави звернення із клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та наявність ризиків:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжке кримінальне правопорушення, проти життя та здоров`я особи, покарання за яке передбачене виключно у вигляді позбавлення волі, не має міцних соціальний зав`язків, відразу після вчинення кримінального правопорушення зник з місця події, таким чином намагаючись уникнути притягнення до відповідальності за скоєне;

-незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, оскільки йому відоме місце проживання всіх учасників даної події, тому перебуваючи на волі може вчиняти на них тиск з метою зміни показів, що може перешкоджати об`єктивному розслідуванню даного кримінального провадження;

-вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ніде офіційно не працює, хоча є працездатною особою, враховуючи характер вчинення даного кримінального правопорушення та його нікчемний мотив, можна прийти до висновку, що він схильний до вчинення даного роду кримінальних правопорушень та може продовжити свою злочинну, протиправну діяльність.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі з наведених у ньому підстав. Зазначив, що зібрані докази у кримінальному провадженні докази дають підстави для висновку про існуванні обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яка обґрунтовує подальше досудове розслідування та підтверджують існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання та надав пояснення по доказам, долученим до матеріалів клопотання, в обґрунтування викладених у ньому доводів.

Захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_6 заперечили проти клопотання та просили відмовити у його задоволенні, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування заперечень зазначили, зокрема захисник, що підозрюваний від органів слідства не переховувався, вину у вчиненому визнає, розкаюється, раніше не судимий, має намір відшкодувати потерпілому моральну та матеріальну шкоду, має зареєстроване місце проживання, проживає з батьком похилого віку, не має наміру впливати на свідків, а лише міра покарання, яка може бути застосована до підозрюваного, відповідно практики Європейського суду не може бути підставою для застосування такого запобіжного заходу як взяття під варту.

Підозрюваний підтримав позицію захисника, зазначив, що вину свою визнає та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Із аналізу рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», «Мерабішвілі проти Грузії» можна виділити такі критерії стандарту доказування «обґрунтована підозра»: існування фактів та інформації, які дали змогу переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення; факти, якими обґрунтовується підозра можна «розумно» вважати такими, що підпадають під ознаки правопорушення за законом про кримінальну відповідальність; обґрунтованість підозри не може встановлюватися in abstracto або ґрунтуватися на суб`єктивних припущеннях, а має підкріплюватися конкретними доказами в кримінальному провадженні; стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності/непричетності ОСОБА_6 до злочину у вчинені якого він підозрюється:

-рапорт слідчого Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області, про те, що 15.06.2021 о 20:48 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.06.2021 о 20:46 год. за адресою АДРЕСА_2 передала виклик: до гр. ОСОБА_7 , 42, якого побили в домі. Просить направити наряд поліції. Заявник ОСОБА_8 тел.103, вказану заяву отримано та зареєстровано ЄО за №8391;

-витяг з ЄРДР від 16.06.2021, згідно якого внесені відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.121 КК України;

-протокол ОМП місця вчинення кримінального правопорушення за адресою АДРЕСА_2 , відповідно до якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення та вилучено речові докази на яких можуть міститися плями крові потерпілого;

-протокол допиту в якості свідка ОСОБА_9 , відповідно до якого останній розповів, що 15.06.2021 близько 16 години він приїхав за місцем проживання ОСОБА_7 , де також знаходився ОСОБА_6 . На ґрунті раптово виниклого конфлікту ОСОБА_6 почав наносити потерпілому множинні удари ногами та кулаками в область голови та тулубу, пригав ногами на голові та тулубі потерпілого ОСОБА_7 . Тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 наносив як в будинку так і на вулиці біля будинку;

-протокол слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 ,, під час якого останній відобразив механізм нанесення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 ;

-протокол допиту в якості свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого останній надав покази аналогічні свідку ОСОБА_9 ;

-протокол допиту в якості свідка ОСОБА_11 , яка показала, що 16.06.2021 близько 16 години перебувала за місцем проживання ОСОБА_7 та спала на ліжку. В цей час до будинку зайшов ОСОБА_9 із своїм знайомим ОСОБА_12 , до кімнати де вони перебували також приєднався ОСОБА_6 . В ході виниклого раптового конфлікту ОСОБА_6 почав наносити множинні удари ногами та кулаками в область голови та тулубу ОСОБА_7 , вона злякалася та вибігла на вулицю;

-протокол допиту в якості підозрюваного ОСОБА_6 , який розповів про обставини нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання останнього;

-протокол слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , під час якого останній відобразив механізм нанесення потерпілому тілесних ушкоджень;

-довідку КПН «Носівська міська лікарня ім. Ф.Я. Примака», відповідно до якої у потерпілого ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забійної рани лобної ділянки голови зліва, закритої травми грудної клітки, множинних переломів ребер з обох боків, двобічного пневмотораксу з розлитою підшкірною емфіземою обличчя, шиї та тулубу.
На підставі сукупності досліджених документів, слідчий суддя дійшла висновку про те, що дійсно могли мати місце обставини про які зазначає орган досудового розслідування і що до їх вчинення може бути причетний ОСОБА_6 .

Сторона захисту цих обставин не спростовують.

Поряд із цим, слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Таким чином, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наданих матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Оцінюючи доводи слідчого щодо існування ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить із такого.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що ОСОБА_6 зможе переховуватися від органів досудового розслідування, з огляду на таке.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який є тяжким і відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення цього злочину КК України не передбачено. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Суворість покарання за вчинення злочину, який інкримінується ОСОБА_6 у сукупності із обґрунтованістю повідомленої йому підозри збільшує ризик його переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Оцінивши доводи щодо існування ризику впливу на потерпілого та свідків, слідчий суддя вважає їх обґрунтованими з огляду на таке.

Оцінюючи можливість впливу на потерпілого та свідків слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч.4 ст.95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідків існує аж до моменту безпосереднього отримання судом цих свідчень та дослідження їх судом.

Враховуючи характер відносин підозрюваного з потерпілим та свідками, виходячи з обставин встановлених органом досудового розслідування, слідчий суддя не виключає можливості здійснення на них тиску на них.

З цих підстав, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя погоджується із тим, що на теперішній час існує ризик того, що підозрюваний може вчинити дії із тиску на потерпілого та свідків з метою зміни наданих ними свідчень.

В оцінці цього ризику щодо можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого.

Отже ризик продовження злочинної діяльності є достатньо обґрунтованим.

Таким чином, під час розгляду клопотання сторона обвинувачення довела існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, що відповідно до п.2 ч.1 ст.194 КПК України є підставою для застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, санкція якої передбачає покарання на строк від 5 до 8 років. Отже до ОСОБА_6 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У ст.178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової/ моральної шкоди, у завданні якої підозрюється.

Враховуючи особу ОСОБА_6 , обставини та характер вчиненого злочину, існуючі ризики, слідчий суддя погоджується із тим, що до останнього має бути застосований захід, пов`язаний із позбавленням свободи.

За таких умов слідчий суддя вважає, що підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, відсутні.

На підставі ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, не вбачає підстав для визначення розміру застави, оскільки злочин у якому підозрюється ОСОБА_6 вчинений із застосуванням насильства.

За наведених вище обставин клопотання слідчого у кримінальному провадженні начальника відділення слідчого відділу Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 206, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

постановила:
клопотання слідчого СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 14 серпня 2021 року включно з утриманням його в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою обчислювати з 16 червня 2021 року.
Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_6 та надати для виконання начальнику Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівської області та прокурору.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1