Дата документу Справа № 320/1866/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 320/1866/18 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1287/21 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку EASYCON,

розглянула 19 серпня 2021 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2021 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова Харківської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_9 , 2015 року народження, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

та ОСОБА_10 , вирок відносно якого не оскаржується.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

10 січня 2018 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, знаходячись біля квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, керуючись корисливими мотивами, за попередньою змовою групою осіб, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору ключа до врізного замку вхідних дверей проникли до вищевказаної квартири, яка є житлом, звідки таємно викрали майно ОСОБА_12 , а саме: ноутбук «НР 2550 3» в корпусі чорного кольору із зарядним пристроєм, б/п: СМО 439В5СС, вартістю 7000 гривень; грошові кошти в сумі 4000 гривень купюрами номіналом по 500 гривень кожна; золоту обручальну каблучку 583 проби вагою 5,16 грам, вартістю 4000 гривень; золоту обручальну каблучку 583 проби з 8 діамантами білого кольору загальною вагою 2,33 грами, вартістю 5000 гривень; жіночу золоту каблучку 583 проби з рубіном червоного кольору, загальною вагою 3,73 грами, вартістю 4000 гривень; жіночу золоту каблучку «Поцілуйчик» 583 проби вагою 1,05 грам, вартістю 1000 гривень; жіночий золотий годинник «Чайка» 583 проби вагою 14,84 грам, вартістю 15000 гривень; пару золотих сережок 583 проби у вигляді квітів вагою 1,061 грам, вартістю 1500 гривень; пару золотих сережок 583 проби з рубінами червоного кольору, загальною вагою 4,23 грами, вартістю 3000 гривень; золотий хрестик 583 проби з гравіюванням на лицевій стороні, вагою 0,73 грами, вартістю 1000 гривень; золотий кулон 583 проби у формі ромба, вагою 2,72 грами, вартістю 3000 гривень; золотий кулон 583 проби каплевидної форми, вагою 0,95 грам, вартістю 1000 гривень; золотий кулон 583 проби у формі підкови, вагою 0,94 грами, вартістю 1000 гривень; золотий ланцюжок 583 проби із золотим хрестиком у вигляді розіпнутого Ісуса, загальною вагою 5,89 грам, загальною вартістю 4000 гривень; золотий ланцюжок 583 проби, вагою 2,96 грамів, вартістю 2000 гривень; золотий браслет 583 проби, вагою 1,09 грам, вартістю 1000 гривень; камінь рубін овальної форми червоного кольору, який майнової цінності не представляє; плоский срібний ланцюжок довжиною 40 см. з відірваними кріпленнями по краям, вартість 200 гривень; срібний ланцюжок довжиною 50 см., вартістю 200 гривень; срібну каблучку з ребристою поверхнею та квіткою, загальною вагою близько 1 грама, вартістю 100 гривень; срібну каблучку з каменем «гранат» округлої форми, загальною вагою близько 2 грамів, вартістю 200 гривень; срібну каблучку з білим каменем «феоніт», загальною вагою близько 1,5 грамів, вартістю 100 гривень; срібну каблучку з двома білими каменями «феоніт», загальною вагою близько 1 грама, вартістю 100 гривень; пару срібних сережок з позолотою та дев`ятьма білими каменями «феоніт», загальною вагою близько 3 грамів, вартістю 300 гривень; пару срібних сережок з двома білими каменями «феоніт», загальною вагою близько 3 грамів, вартістю 400 гривень; пару срібних сережок у формі продовгуватих пластин з орнаментом, вагою близько 4,5 грамів, вартістю 300 гривень; одну пласку срібну сережку у формі дуги, вагою 1,5 грами, яка майнової цінності не представляє; одну срібну сережку у формі петлі з каменем «гранат» загальною вагою 1 грам, яка майнової цінності не представляє; одну срібну сережку темного кольору вагою близько 1 грама, яка майнової цінності не представляє; одну сережку «біжутерія» округлої форми з каменем «агат», яка майнової цінності не представляє; одну пару сережок-кліпс «біжутерія» з металу жовтого кольору з декоративними овальними каменями зеленого кольору, вагою 1,5 грам, які майнової цінності не представляють; два пам`ятних іменних нагрудних знаки з металу жовтого кольору у формі зірок, які майнової цінності не представляють, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на загальну суму 59400 гривень.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2021 року з урахуванням ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 2 червня 2021 року, зокрема:

ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і йому призначено покарання у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим та попереднім вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 17.02.2021 року визначено ОСОБА_13 остаточне покарання у вигляді 3-х (трьох) років 1-го (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_13 ухвалено обчислювати з 21.03.2019 року.

Зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та ту частину покарання, що відбута за вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 17.02.2021 року, а саме: з 10.01.2018 року до 02.03.2018 року та з 20.11.2018 року до 20.03.2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_13 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ухвалено залишити без змін.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп., витрачені для залучення стороною обвинувачення експерта для проведення судової експертизи №17-217 від 28.02.2018 року.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційних скарг

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 не погоджується з оскаржуваним вироком, просить зменшити йому строк покарання на 1,5 місяці.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він повністю визнав свою вину, щиросердно розкаявся. На теперішній час відбув покарання у вигляді 2 років 7 місяців в СІЗО м. Запоріжжя. Офіційно одружений та має неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Постійно мешкає в м. Мелітополі з родиною та батьками, має 3-тю групу інвалідності та ряд хронічних захворювань. За час перебування в СІЗО стан здоров`я значно погіршився. Також зазначає, що має позитивні характеристики за місцем проживання. Просить пом`якшити йому покарання, щоб 14.09.2021 року він зміг звільнитися з місць позбавлення волі та зробити подарунок сину на день народження, якого не бачив вже 3 роки.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 не погоджується з оскаржуваним вироком, вказує, що суд призначив занадто суворе покарання, яке не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості скоєного ним злочину. Просить змінити вирок суду відносно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання та призначити йому покарання, обмежившись фактично відбутим терміном покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд не в повній мірі врахував, що обвинувачений давав визнавальні покази щодо обставин вчинення правопорушення і не оспорював фактичних обставин його вчинення, чим сприяв скорішому здійсненню правосуддя і розкриттю правопорушення. Обвинувачений повністю визнав свою провину, щиросердно розкаявся, під час судового розгляду просив вибачення та примирився з потерпілою. Крім того, була відшкодована завдана матеріальна шкода шляхом повернення майна, у зв`язку з чим потерпіла не наполягала на суворому покаранні та не заявляла цивільного позову. ОСОБА_11 має стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться неповнолітній син, 2015 року народження, відносно якого він належним чином виконує батьківські обов`язки. На диспансерному обліку в спеціалізованих медичних закладах не перебуває, обставини, обтяжуючі покарання, відсутні.

Також зазначає, що згідно медичної довідки, виданої 04.11.2019 року ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України», ОСОБА_11 має ряд хронічних захворювань, у тому числі, й невиліковних.

У судове засідання апеляційної інстанції потерпіла, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний суд проводить апеляційний розгляд без участі потерпілої ОСОБА_12 .

Позиції учасників судового провадження

Захисник в судовому засіданні підтримала апеляційні скарги та просила їх задовольнити.
Обвинувачений підтримав апеляційні скарги. Зазначив, що визнав провину та з усім згоден, строк відбування покарання закінчується у жовтні 2021 року. Просить зважити на день народження сина.
Прокурор висловила заперечення доводам та вимогам поданих апеляційних скарг, вказала, що ОСОБА_11 є раніше судимою особою, скоїв злочин за попередньою змовою групою осіб, а тому суд обґрунтовано призначив мінімальне покарання за санкцією ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, отже, з урахуванням ч. 1 ст. 404 КПК України перевірці апеляційним судом не підлягають.

Вирішуючи по суті апеляційні доводи щодо суворості призначеного ОСОБА_13 покарання, колегія суддів виходить з міркувань визначеної ст. 50 КК України мети покарання, а саме виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Покарання, як про це зазначено в положеннях ст. 65 КК України, призначається з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_13 покарання суд першої інстанції, на виконання вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, скоєне ОСОБА_14 кримінальне правопорушення згідно ст. 12 КК України, класифіковано як тяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнав повне визнання вини обвинуваченим, каяття у скоєному, наявність на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також те, що обвинувачений одружений, страждає на ряд захворювань, за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Разом з тим, цілком обґрунтовано при призначенні покарання суд зважив на інші обставини у даному провадженні та відомості стосовно особистості ОСОБА_7 .

ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий, у тому числі, й за скоєння аналогічного злочину, що свідчить про усталеність протиправної поведінки ОСОБА_7 та небажання останнього піддавати критиці свою антисоціальну поведінку.

В якості обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_13 , суд визнав рецидив злочинів.

Попре твердження сторони захисту щодо наявності позитивних відомостей відносно особистості обвинуваченого ОСОБА_7 , об`єктивних даних щодо позитивних змін у його житті після попереднього відбування покарання в місцях позбавлення волі не вбачається.

Так, обвинувачений ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб скоїв крадіжку з квартири потерпілої, проникнувши всередину шляхом підбору ключа до замку вхідних дверей, звідки викрав техніку, грошові кошти та золоті вироби на загальну суму 59 400 гривень.

При цьому, на початку судового розгляду обвинувачений визнавав свою вину частково, а вже після допиту свідків визнав у повному обсязі.

Також на користь висновку місцевого суду з приводу призначеного покарання слугує і досудова доповідь, відповідно до якої виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (т. 1 а.п. 86-88).

Отже, на думку колегії суддів, призначене місцевим судом ОСОБА_13 покарання за своїм видом та розміром відповідає засадам призначення покарання, є необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Призначене місцевим судом покарання, з огляду на сукупність оцінених судом обставин щодо скоєного злочину та особи ОСОБА_7 , вочевидь не можна вважати невідповідним ступеню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок суворості, що вказує на безпідставність доводів сторони захисту.

Крім того, оцінюючи наведені в апеляційних скаргах доводи щодо мотивів зменшення ОСОБА_13 строку призначеного покарання, яке є наближеним до мінімального, визначеного санкцією ч. 3 ст. 185 КК України та ст. 63 КК України із застосуванням положень ст. 70 КК України, колегія суддів не вбачає виключних та переконливих підстав для пом`якшення покарання.

При цьому, інших вагомих обставин, ніж ті, що були вже враховані місцевим судом при призначені ОСОБА_13 покарання, сторона захисту на користь заявленої вимоги не наводить.

Прийдешній день народження сина не є переконливою обставиною для зменшення строку покарання.

Жодних об`єктивних даних для висновку про наявність підстав для застосування відносно ОСОБА_7 при призначенні покарання положень ст. 69 КК України не вбачається.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку з мотивів, наведених у апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 травня 2021 року відносно ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4