Справа № 204/7301/20
Провадження № 1-кп/204/275/21
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2021 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000723 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 квітня 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, не працевлаштованого, без постійного місця проживання, раніше судимого:
- 08 липня 2010 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді одного року позбавлення волі;
- 15 листопада 2013 року вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді одного року двох місяців позбавлення волі. Звільнений 18 грудня 2013 року по відбуттю строку покарання;
- 01 березня 2016 року вироком Голосіївського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі. Звільнений 20 січня 2017 року з П`ятихатської ВК № 122 Дніпропетровської області по відбуттю строку покарання;
- 13 жовтня 2020 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26 квітня 2020 року близько 21 години 00 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), знаходячись неподалік від буд. АДРЕСА_1 (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), побачив компанію з двох осіб, а саме: потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та його товариша ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , майно яких він визначив як об`єкт свого злочинного посягання, а саме: мобільний телефон марки Huawei P 10 Lite, Blue, 3/32 GB imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта судової товарознавчої експертизи № 3422 від 13 жовтня 2020 року, в працездатному стані без пошкоджень на момент вчинення злочину, а саме станом на 26 квітня 2020 року складала 2066 гривень 33 копійок, та який знаходився в користуванні потерпілого ОСОБА_5 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 26 квітня 2020 року близько 22 години 00 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись неподалік від буд. № 1 по вул. Табачна в м. Дніпро (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), підійшов до вищевказаної компанії і в ході розмови висловив до них вимогу про те, що вони вдвох повинні піти з ним до місця, де він вирощував коноплю, для того щоб звірити сліди відбитків взуття на землі з підошвами взуття вищевказаних хлопців, після чого повів їх по вулицям м. Дніпро до Аптекарської балки.
Продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, спрямований на повторне заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ОСОБА_3 вже, перебуваючи на території Аптекарської балки в м. Дніпро (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), висловив вимогу про те, що вони вдвох повинні піти з ним до місця де він вирощував коноплю, для того щоб звірити сліди відбитків взуття на землі з підошвами взуття вищевказаних хлопців.
Після чого ОСОБА_3 повів вищевказаних хлопців до місця де він вирощував коноплю. Відійшовши на певну відстань ОСОБА_3 зупинився та висловив наступну вимогу про те, що тепер він буде водити кожного з хлопців по одному до того місця де він вирощував коноплю. Також ОСОБА_3 висловив вимогу до них, яка полягала в тому, щоб хлопці зібрали мобільні телефони та передали їх комусь одному з них. Потерпілий ОСОБА_5 передав свій мобільний телефон марки Huawei P 10 Lite, Blue, 3/32 GB imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , своєму товаришу ОСОБА_6 у якого на той момент мобільного телефону з собою не було.
Першим з ОСОБА_3 пішов ОСОБА_6 та, відійшовши з останнім на певну відстань ОСОБА_3 висловим вимогу до ОСОБА_6 , яка полягала в тому, щоб той зняв один кросівок та віддав йому для перевірки на відповідність з відбитками слідів взуття на землі. Коли ОСОБА_6 зняв кросівок та віддав йому, ОСОБА_3 пішов. При цьому мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки Huawei P 10 Lite, Blue, 3/32 GB imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , залишився у ОСОБА_6 . Через деякий час ОСОБА_3 повернувся до ОСОБА_6 віддав йому кросівок, повідомив, що він не підійшов і вони вдвох повернулись до ОСОБА_5 . Повернувшись ОСОБА_3 висловив вимогу до ОСОБА_6 , щоб той передав мобільний телефон марки Huawei P 10 Lite, Blue, 3/32 GB imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , потерпілому ОСОБА_5 , після передачі якого, ОСОБА_3 відійшов з ОСОБА_5 на певну відстань від ОСОБА_6 та висловив вимогу до останнього зняти кросівок та передати йому мобільний телефон, запевнивши потерпілого ОСОБА_5 в тому, що перед ним ОСОБА_6 таким же чином давав йому кросівок та мобільний телефон.
Після того, як потерпілий ОСОБА_5 добровільно передав ОСОБА_3 свій кросівок та мобільний телефон марки Huawei P 10 Lite, Blue, 3/32 GB imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , ОСОБА_3 висловив вимогу до ОСОБА_5 , щоб той відвернувся та не дивився туди куди він піде, а ОСОБА_3 отримавши вищевказаний мобільний телефон, пішов у невідомому для ОСОБА_5 напрямку та зник разом з переданим йому чужим майном, таким чином, заволодівши чужим майном, шляхом обману та розпорядився ним на власний розсуд завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2066 гривні 33 копійки.
Він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, 28 травня 2020 року, близько 13 години 00 хвилин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), знаходячись неподалік від буд. АДРЕСА_2 (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), побачив компанію з двох дітей, а саме неповнолітніх потерпілих ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , майно яких він визначив як об`єкт свого злочинного посягання, а саме: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi Note 7 Space Black, imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 та мобільний телефон марки Іphone 6, Silver, 16GB imei1: НОМЕР_5 , ринкова вартість яких згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3421 від 13 жовтня 2020 року в працездатному стані без пошкоджень на момент вчинення злочину, а саме станом на 28 травня 2020 року складала 3500 гривень 00 копійок та 2600 гривень 00 копійок відповідно та які знаходилися в користуванні останніх.
Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, ОСОБА_3 , 28 травня 2020 року близько 13 години 00 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись неподалік від буд. АДРЕСА_2 (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), підійшов до вищевказаної компанії під вигаданим приводом повів їх на територію покинутої військової частини, яка розташована неподалік від буд. АДРЕСА_3 (більш точна адреса під час досудового розслідування не встановлена).
Продовжуючи реалізовувати свій прямий злочинний умисел, спрямований на повторне заволодінн чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, ОСОБА_3 вже, перебуваючи на території покинутої військової частини, яка розташована неподалік від буд. АДРЕСА_3 (більш точне місце під час досудового розслідування не встановлено), висловив вимогу про те, що вони вдвох повинні піти з ним до місця де він вирощував коноплю, для того щоб звірити сліди відбитків взуття на землі з підошвами взуття вищевказаних хлопців.
Після чого ОСОБА_3 повів вищевказаних хлопців до місця, де він вирощував коноплю. Відійшовши на певну відстань ОСОБА_3 зупинився та висловив наступну вимогу про те, що тепер він буде водити кожного з хлопців по одному до того місця де він вирощував коноплю. Також ОСОБА_3 висловив вимогу до них, яка полягала в тому, щоб хлопці зібрали мобільні телефони та передали їх комусь одному з них. Неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 передав свій мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 7 Space Black, imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 у якого на той момент знаходився його власний мобільний телефон марки Іphone 6, Silver, 16GB imei1: НОМЕР_5 .
Першим з ОСОБА_3 пішов ОСОБА_8 та відійшовши з останнім на певну відстань, ОСОБА_3 висловив вимогу до ОСОБА_8 , яка полягала у тому, щоб той зняв один кросівок та віддав йому для перевірки на відповідність з відбитками слідів взуття на землі. Коли ОСОБА_8 зняв кросівок та віддав йому, ОСОБА_3 пішов. При цьому мобільні телефони залишилися у ОСОБА_8 . Через деякий час ОСОБА_3 повернувся до ОСОБА_8 , віддав йому кросівок, повідомив, що він не підійшов і вдвох повернулись до ОСОБА_7 . Повернувшись ОСОБА_3 висловив вимогу до ОСОБА_8 , щоб той передав мобільні телефони ОСОБА_9 , після передачі яких, ОСОБА_3 відійшов з ОСОБА_9 на певну відстань від ОСОБА_8 , та висловив вимогу до останнього зняти кросівок та передати йому мобільні телефони, запевнивши ОСОБА_7 в тому, що перед ним ОСОБА_8 таким же чином давав йому кросівок та мобільні телефони.
Після того, як потерпілий ОСОБА_7 добровільно передав ОСОБА_3 свій кросівок та мобільні телефони, ОСОБА_3 висловив вимогу до ОСОБА_7 , щоб той відвернувся та не дивився туди куди він піде, а ОСОБА_3 отримавши вищевказані мобільні телефони, пішов у невідомому для ОСОБА_7 напрямку та зник разом з переданим йому чужим майном, таким чином, заволодівши чужим майном, шляхом обману та розпорядився ним на власний розсуд завдавши потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_7 загальну майнову шкоду на суму 6100 гривні 00 копійки.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, широ розкаявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суворо не карати. Вчинення злочину пояснив своїм скрутним матеріальним становищем у зв`язку з відсутністю роботи із-за карантину.
Від потерпілого ОСОБА_5 на адресу суду надійшла заява, в якій він просив суд слухати провадження за його відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов подавати не буде, не заперечував проти застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, просив призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.
Від законного представника потерпілого ОСОБА_10 та неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 на адресу суду надійшла заява, в якій вони просили суд слухати провадження за їх відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не мають, цивільний позов подавати не будуть, не заперечують проти застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, просили призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.
Від законного представника потерпілого ОСОБА_11 та неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 на адресу суду надійшла заява, в якій вони просили суд слухати провадження за їх відсутності, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не мають, цивільний позов подавати не будуть, не заперечують проти застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, просили призначити покарання пов`язане з позбавленням волі.
Інші докази, здобуті в ході досудового розслідування не досліджувались в судовому засіданні, у зв`язку з визначенням порядку та обсягу дослідження доказів, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обставини вчиненого кримінального правопорушення ніким не оспорюються.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.
Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами ст. ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, не працюючого, який під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуваючого, на утриманні нікого не маючий, не одруженого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття обвинуваченого.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Ці відомості характеризують обвинуваченого як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень.
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних корисливих злочинів, про небажання ставати на шлях виправлення, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 190 КК України, яке він має відбувати реально.
Підстав для призначення обвинуваченому покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України суд не вбачає.
Водночас слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений 13 жовтня 2020 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, а дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 винив до постановлення попереднього вироку, то суд призначає покарання за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.
Зважаючи на ці обставини в сукупності з характером встановлених конкретних дій винного, суд вважає неможливим досягнення мети попередження вчинення нових злочинів і виправлення обвинуваченого без ізоляції його від суспільства.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що справедливим для ОСОБА_3 є покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому по даному кримінальному провадженню не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь судового експерта ОСОБА_12 витрати на проведення по справі судово-товарознавчих експертиз № 3422 від 13 жовтня 2020 року згідно наданого звіту в сумі 150 гривень та № 3421 від 12 жовтня 2020 року згідно наданого звіту в сумі 170 гривень.
На підставі викладеного та керуючись статтями 100, 124, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2020 року, більш суворим покаранням призначеним за даним вироком остаточно призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді двох років одного місяця позбавлення волі.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк відбування покарання за цим вироком, строк відбуття покарання за вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року з 13 листопада 2021 року.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь судового експерта ОСОБА_12 (свідоцтво № 1847 від 25 листопада 2016 року, видане на підстав рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, вул. 6-го грудня, 27, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000) витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 3422 від 13 жовтня 2020 року в розмірі 150 (сто п`ятдесят) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь судового експерта ОСОБА_12 (свідоцтво № 1847 від 25 листопада 2016 року, видане на підстав рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України, вул. 6-го грудня, 27, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000) витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 3421 від 12 жовтня 2020 року в розмірі 170 (сто сімдесят) грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1