Справа № 487/5385/20
Провадження № 1-кс/487/2188/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2021 року
Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві в режимі відео конференції із Господарським судом Одеської області клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення власнику майна вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у кримінальному провадженні №0001782

В С Т А Н О В И В :

19.04.2021року адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Заводського районного суду м.Миколаєва із клопотанням про повернення вилученого майна під час проведення огляду слідчим слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР в м.Миколаєві від 25.06.2020року, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу легкового автомобіля, марки AUDI A6 ALLROAD, державний номерний знак НОМЕР_1
На обґрунтування клопотання заявник зазначає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 80001782 від 26.06.2020року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України у ОСОБА_4 було вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля AUDI A6 ALLROAD, державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у володінні ОСОБА_4 .
Оскільки клопотання про арешт вилученого майна у Київському районному суді м.Одеси від 26.06.2020року було розглянуто без участі власника вилученого майна, то відповідно до положення ч. 5 ст. 171 КПК України таке майно протягом 48 годин після вилучення має бути негайно повернуто собі, в якої воно вилучено.
У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, викладені у клопотанні.
Представник слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м.Миколаєві на розгляд скарги не з`явився.
Вислухавши пояснення адвоката ОСОБА_3 , вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання про повернення майна в порядку ст. 174 та ст.171 КПК України не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частиною 3 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною 1 статті 170 КПК України зазначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що відповідно до наказу від 06.07.2020 р. №1348 Департаменту патрульної поліції в Одеській області до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за №80001782 за ознаками кримінального правопорушення ,передбаченого ч.1 ст.191 КК України, до вчинення якого може бути причетний ОСОБА_4 .
Відповідно до положень ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотання підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника майна або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Крім того ч. 1 ст. 174 КПК України,надано вичерпний перелік осіб, що мають право подавати клопотання про скасування арешту майна.
Звертаючись до суду із вказаним клопотанням, заявниками не доведено того факту, що ОСОБА_4 є власником чи володільцем транспортного засобу ,відносно якого у нього вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу , про яке зазначено в його клопотанні.
А також, в клопотанні представник ОСОБА_4 просить повернути незаконно вилучене майно з посиланням на положення ч.5 ст.171 КПК України. Між тим, слідчий суддя вважає, що посилання представника заявника на положення ч.5 ст.171 КПК України є недоречним, оскільки в ході судового розгляду вищезазначеного клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 26.06.2020року накладено арешт на вилучене майно, а саме на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу - легкового автомобіля. Тому підстави для повернення вилученого майна відсутні.
Оскільки належних та допустимих доказів заявником та його представником на підтвердження добросовісного володіння заявником спірного автомобіля та інших доказів по вказаному кримінальному провадженню слідчому судді не надано , підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись ст. ст. 174, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про повернення власнику майна вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу у кримінальному провадженні №0001782 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1