Справа № 758/6599/21
Провадження № 1-кп/758/1168/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2021 м. Київ
Подільський районний суд міста Києва в складі:
головуючої-судді ОСОБА_1
за участі :
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000891 від 07.05.2021 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України,
неодруженого, дітей на утриманні не маючого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
18.09.2020 Подільським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
07.05.2021 приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував в торговому залі в магазині «Sinsay», що належить ДП «ЛПП Україна» (), розташованого в ТРЦ «Retroville» за адресою: м. Київ, проспект Правди, 47. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ДП «ЛПП Україна».
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 07.05.2021 приблизно о 15 год. 00 хв., перебуваючи в торговому залі вказаного вище магазину, таємно взяв з прилавку товар, а саме пару жіночих кросівок «Sinsay» артикул 2862В-03Х вартістю 527,20 грн., пару жіночих кросівок «Sinsay» артикул 2870В-04Х-40 вартістю 527,20 грн., які в подальшому поклав собі в рюкзак.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, маючи при собі вищевказаний товар, який належить ДП «ЛПП Україна», ОСОБА_4 направився до виходу з вказаного магазину, пройшовши повз касову зону без сплати за вказаний товар, чим намагався спричинити ДП «ЛПП Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 1054, 40 грн., проте, через обставини, котрі не залежали від волі ОСОБА_4 , злочин не було закінчено, хоча останній виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, оскільки вийшовши з вищевказаного магазину, намагаючись залишити місце скоєння злочину, він був затриманий працівниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , своїми умисними діями, які виразились у вчиненні закінченого замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини скоєного злочину так, як про них зазначено в обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно 07 травня 2021 року, перебуваючи у торгівельному центрі «Ретровіль», викрав дві пари кросівок у магазині «Сінсей».
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб вчиненого кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, запевнив, що зробив для себе належні висновки.
Представник потерпілого ДП «ЛПП Україна» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, до матеріалів провадження долучила заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільного позову не заявлятиме, стосовно покарання покладається на розсуд суду.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно з вимогами ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Суд, заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши всі наявні матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що вина останнього у вчиненні закінченого замаху на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка), є доведеною поза розумним сумнівом.
Таким чином, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Крім цього, у рішенні «Ізмайлов проти Росії» Європейський суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчиненого ним злочину, характеризуючі дані про його особу, стан здоров`я, вік обвинуваченого, сімейний стан, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини.
Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, ставлення ОСОБА_4 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щирому каятті.
Крім цього, суд бере до уваги характеризуючі дані обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий та покарання за вчинене кримінальне правопорушення повністю не відбув, офіційно непрацевлаштований, неодружений, утриманців не має, має постійне місця проживання та реєстрації, за яким характеризується посередньо, на обліках у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває.
Враховуючи вищевикладене, думку представника потерпілого, викладену у письмовій заяві, яка в частині призначення покарання поклалась на розсуд суду, вважаю за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді арешту в межах санкцій ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
Разом із тим, судом встановлено, що вироком Подільського районного суду міста Києва від 18.09.2020 ОСОБА_4 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 80 годин громадських робіт.
Прокурором в судовому засіданні долучено лист Подільського РВ Міністерства юстиції ДУ «Центр пробації» філії ДУ «Центра пробації» у м. Києві та Київській області від 24.05.2021 вих №32/26/2692-21 за підписом начальника відділу підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , з якого вбачається, що ОСОБА_4 станом на 12.01.2021 відпрацював лише 9 годин та більше для відпрацювання не з`являвся. В подальшому неодноразово здійснювались виклики для встановлення причин неявки, здійснювався виїзд на місцем проживання засудженого, крім того, 03.03.2021 року до Подільського УП ГУ НП було направлено подання для проведення розшукових заходів останнього. 18.05.2021 ОСОБА_4 з`явився до Подільського РВ, написав пояснення, та йому було видано направлення до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» для відпрацювання залишку покарання.
Крім того, в судовому засіданні прокурор надав довідку №49 від 28.05.2021 року, видану КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» про те, що з 26.05.2021 по 28.05.2021 ОСОБА_4 було відпрацьовано ще 12 годин громадських робіт, отже, для відпрацювання останньому залишилось 56 годин.
Таким чином, суд вважає встановленим, що кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України вчинено ОСОБА_4 до повного відбуття покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
За таких обставин, покарання останньому слід призначати з урахуванням вимог ст. 71 КК України, беручи до уваги призначене покарання у виді 80 годин громадських робіт за попереднім вироком Подільського районного суду м. Києва від 18.09.2020, з яких 56 годин не відбуто, перерахувавши їх відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 72 КК України у покарання у виді арешту (одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт).
Відтак, виходячи із принципів справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 65 КК України покарання у виді арешту, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.
Цивільний позов у кримінальну провадженні не заявлено.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі ст. 71,72 КК України, та керуючись ст. 100, 349, 368, 369-371, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, приєднати частково невідбуте покарання за вироком Подільського районного суду міста Києва від 18 вересня 2020 року у виді 56 годин громадських робіт, перерахувавши їх відповідно до вимог п.4 ч. 1 ст. 72 КК України у 7 (сім) днів арешту та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці 7 (сім) днів.
До вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 обчислювати з моменту фактичного затримання в порядку приведення вироку у виконання.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: DVD-RW диск, який знаходиться у паперовому конверті та скріплений печаткою «Для довідок», який приєднаний до матеріалів провадження №0000891 залишити при матеріалах провадження протягом усього часу їх зберігання.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1