Провадження №: 1-кп/752/699/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2021 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2
під час проведення у приміщенні суду у місті Києві судового розгляду у кримінальному провадженні №00007535 відносно ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Харкові, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

На стадії судового розгляду у Голосіївському районному суді міста Києва перебуває зазначене кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.119 КК України.

05.03.2021 в судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до якого прокурор просить суд продовжити строк дії наявного запобіжного заходу на шістдесят днів. Подане клопотання мотивоване тим, що на цей час ризики, передбачені п.1, 4, 5 ст. 177 КПК України продовжують існувати та пояснив обставини неможливості застосування до обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, посилався на відсутність у ОСОБА_3 міцних соціальних зв`язків, постійного джерела доходу, надійного поручителя, вказував на те, що наразі не допитаний один свідок і обвинувачена зможе певний чином на нього тиснути, а також перешкоджати судовому розгляду та переховуватися від суду. При цьому прокурор просив зважити на обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченої, тяжкість та локалізацію тілесних ушкоджень.
Захисник обвинуваченої заперечив проти заявленого клопотання та просив повернути його прокурору з огляду на порушення законодавчо встановленого строку для його подання за п. 20-5 Перехідних положень КПК України, де закріплено, що під час досудового розслідування та під час судового розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою подається не пізніше ніж за десять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
У свою чергу захисник звернувся до суду з клопотанням про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, яке мотивував посиланнями на судову практику Європейського суду з прав людини, а також тим, що ОСОБА_3 має постійне місце реєстрації у м. Харкові та зможе з`являтися до суду, оселившись у своїх знайомих у м. Києві, що злочин, в якому вона обвинувачується, є необережний нетяжкий злочин, раніше не судима, надмірно тривалий час знаходиться під вартою, тоді як ключовий свідок у справі надав покази, згідно з якими саме він, а не обвинувачена вчинив дії, які органи досудового розслідування визначили як такі, що вчинила ОСОБА_3 (взяла у праву руку скляну банку та нанесла нею один удар в область тім`яної ділянки голови ОСОБА_6 ).
Заслухавши позиції сторін суд на місці ухвалив відхилити усне клопотання захисника про повернення прокурору клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже, заявивши клопотання про зміну ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, заявник фактично продемонстрував свою готовність до розгляду по суті питання про продовження або скасування/зміну строку дії запобіжного заходу, оскільки заявлене ним клопотання безпосередньо стосується цього кримінально-процесуального інституту та заявлений до вжиття захід - фактично є альтеративним видом заходу забезпечення кримінального провадження. Крім того, судом наголошено на тому, що в силу ч. 3 ст. 331 КПК України у суду наявний обов`язок з повторного розгляду питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. І на відміну від стадії підготовчого судового провадження відповідне клопотання від прокурора у даному разі не є обов`язковим до заявлення.
Недотримання строків для заявлення прокурором клопотання, на переконання суду, не перешкоджає вирішенню по суті питання, яке суд зобов`язаний розглянути.
По суті вимог обвинувачення і захисту суд зазначає наступне.
Як вже було попередньо установлено судом, ОСОБА_3 була затримана на стадії досудового розслідування. Станом на час проведення судового засідання відносно неї діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08.03.2021 включно, що підтверджується ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 08.01.2021.
Розглядаючи питання продовження строку дії запобіжного заходу та клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, суд враховує:
- обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 та ступінь його тяжкості вбивство через необережність, що є нетяжким злочином за яке передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або ж позбавлення волі на той самий строк;
- поведінку обвинуваченої, яка не викликала поліцію та швидку медичну допомогу в момент події кримінального правопорушення, що їй інкримінується, і яка була затримана правоохоронними органами наступного дня після події;
- особу обвинуваченої, яка зареєстрована в іншій області, не має підтвердженого документально постійного місця проживання на території міста Києва та Київської області, не має постійного джерела доходу, не довела наявності у неї міцних соціальних зв`язків у місті Києві та на околиці столиці, офіційно не працевлаштована;
- відсутність достеменних відомостей про зменшення ризиків, на які вказує прокурор;
- позицію Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою (п. 219 рішення у справі Нечипорук і Йонкало проти України).
Щодо заперечень сторони захисту та їх посилань на можливість застосування особистої поруки до обвинуваченої суд зазначає, що станом на час проведення судового засідання від сторони захисту не надійшло доказів наявності достатніх підстав вважати, що більш м`який запобіжних захід сприятиме здійсненню судочинства у розумні строки, забезпечить виконання завдань кримінального провадження й унеможливить настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, суду не надано документального підтвердження наявності достатніх передумов для зміни найсуворішого запобіжного заходу на найбільш м`який вид за ч. 1 ст. 176 КПК України. Матеріали кримінального провадження не містять фактичних даних, які б надали підстави стверджувати, що ОСОБА_3 , у разі зміни запобіжного заходу, мешкатиме і постійно перебуватиме у м. Києві, не визначено адресу, за якою вона буде в змозі отримувати судові виклики, процесуальні документи, матиме можливість тримати офіційних зв`язок з прокурором.
Щодо посилань захисника про те, що у справі вже допитано ключового свідка і його свідчення практично спростовують висунуте ОСОБА_3 обвинувачення суд зазначає, що дійсно станом на 05.03.2021 допит одного свідка відбувся, а також досліджувалися докази. Разом з тим, суд не закінчив з`ясування обставин справи і перевірку їх доказами, судовий розгляд триває, проте оцінка доказам ще судом не надавалася і , як зазначалося в судових засіданнях, буде надана в нарадчій кімнаті, а тому на цей час суд не справі спиратися на покази свідка, адже не всі докази досліджено, а врахування таких показань при мотивуванні судового рішення про продовження строку дії запобіжного заходу на цій стадії кримінального провадження може становити собою ризики щодо неупередженості суду на користь обвинуваченої.
На переконання суду описані прокурором ризики, а саме: можливість переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, можливість вчинення інших кримінальних правопорушень, є дійсним та триваючим і такими, що не зникли, а тому продовження строку тримання під вартою у цьому разі не виходитиме за межі розумного строку та не суперечитиме ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки кореспондується з характером суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Також суд вважає, що продовження запобіжного заходу з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується. Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи, зможе запобігти встановленим ризикам на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Отже, суд вважає за належне наразі продовжити раніше обраний запобіжний захід та залишити його без змін, оскільки суду не було доведено обставин зменшення ризиків, та того, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та забезпечать її належну поведінку.
З описаного вище мотивування відхилення клопотання сторони захисту суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Крім того, суд відхиляє можливість вжиття відносно обвинуваченої застави, адже ні обвинувачена, ні її адвокат не вказали на наявність для цього у сторони захисту фінансових можливостей, а наявні у справі матеріали також не дають підстав вважати наявними у обвинуваченої грошових коштів для їх внесення на спеціальний рахунок в порядку ст. 182 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доцільність продовження ОСОБА_3 існуючої міри запобіжного заходу на строк сорок п`ять днів без визначення альтернативного виду запобіжного заходу.
Керуючись ст. 177, 331, 372, 395 КПКУкраїни, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на сорок п`ять днів, а саме: до 18.04.2021 року включно.
2. Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з 05.03.2021.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченій, захиснику, направити потерпілій та до Державної установи Київський слідчий ізолятор.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1