28.05.2021 ЄУН №337/1644/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2021 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Горячий Ключ, Краснодарського краю, РФ, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який не має місця реєстрації, останнє місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08 серпня 2008 року Київським районним судом м. Сімферополя за ч.1 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

22 січня 2009 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений по відбуттю строку покарання;

18 липня 2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ст. 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

23 березня 2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки

16 червня 2015 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 23 листопада 2018 року по відбуттю строку покарання;

22 жовтня 2019 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 28 серпня 2020 року по відбуттю строку покарання,

-24 березня 2021 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки

за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:

11.02.2021 приблизно о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Сільпо», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Василя Сергієнка, буд 9, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, взяв з полиць магазину майно, яке належить ТОВ «Сільпо- Фуд», а саме: шоколад чорний «Chocol Stella Екстра з какао » масою 100 г. в кількості 2 штук вартістю 90 гривень 83 копійки за 1 штуку без ПДВ, а всього на суму 181 гривень 67 копійок без ПДВ, шоколад молочний «Chocol Stella без цукру» масою 100 г. в кількості 1 штуки вартістю 82 гривні 50 копійок за 1 штуку без ПДВ, шоколад чорний «Chocol Stella без цукру» масою 100 г. в кількості 1 штуки вартістю 82 гривні 50 копійок за 1 штуку без ПДВ, а всього взяв товару на загальну суму 346 гривень 67 копійок без ПДВ, які сховав до лівого рукаву куртки.

Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 пройшов повз каси магазину, не заплативши за товар, та був зупинений працівниками магазину.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину визнав у повному обсязі, у скоєному покаявся, суду пояснив, що дійсно вчинив інкриміновані кримінальне правопорушення при зазначених обставинах, що достеменно вірно викладені прокурором в обвинувальному акті відносно нього, злочин вчинив у зв`язку зі спливом тяжких сімейних обставин, у скоєному кається, наразі перебуває у реабілітаційному центрі «Сила духа», зробив певні висновки та став на шлях виправлення.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався, цивільний позов не заявив.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює доказів по справі, що надані прокурором на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються та які є належні і допустимі, тому, розглянув справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом було з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніви у добровільності його позиції відсутні, також судом було роз`яснено, що у разі визнання недоцільним дослідження інших доказів по справі, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, не доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином; дані, які характеризують обвинуваченого: раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, новий епізод вчинив безпосередньо після звільнення, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружений, офіційно не працевлаштований, однак на даний час проходить реабілітаційні процедури у м.Дніпро.

Матеріальна шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого майна.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире розкаяння винуватого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого в порядку ст.67 КК України суд не виявив.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин справи, відсутності значної шкоди суспільним інтересам, завданої кримінальним правопорушенням, одиничним епізодом злочинної діяльності, розміру вартості викраденого майна, яке при цьому повернуто потерпілому, а також вчинення злочину у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, суд погоджується із висловленою прокурором позицією і приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе при застосуванні до ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією інкримінованої статті, та, оскільки обвинувачений не несе високої суспільної небезпеки, та намагається пройти реабілітацію і стати на шлях виправлення, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.03.2021 року більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття основного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном два роки шість місяців позбавлення волі .

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 о обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, та роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: чотири плитки шоколаду, передані на відповідальне зберігання потерпілому, - залишити у останнього; DVD-диск з відеозаписами з камер спостереження залишити в матеріалах провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1