Справа № 759/8998/21 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3110/2021 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.309 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Криничний луг, Куйбишевського району, Ростовської області, Росія, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Алчевського міського суду Луганської області від 26 грудня 2008 року за ч.3 ст.185 КК Українидо 3 років позбавлення волі, звільнений від покарання на підставі ст.75 КК України з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Алчевського міського суду Луганської області від 17 червня 2009 року за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі;

- вироком Алчевського міського суду Луганської області від 21 жовтня 2013 року за ч.2 ст. 289 КК Українидо 5 років позбавлення волі, звільнений від покарання на підставі ст.75 КК України з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Алчевського міського суду Луганської області від 03 лютого 2014 року, зміненим ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 29 квітня 2014 року, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.289, ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,-

визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирішено питання про відшкодування процесуальних витрат та про речові докази.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 засуджено за скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 України, вчиненого за наступних обставин встановлених органом досудового розслідування.

01 квітня 2021 року у невстановлений час та спосіб ОСОБА_7 придбав прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина рожевого кольору амфетамін, для особистого вживання, без мети збуту, здійснивши оплату готівкою 300 грн. Після придбання ОСОБА_7 прозорого поліетиленового пакета з пазовим замком із психотропною речовиною амфетамін всередині, останній діючи свідомо залишив вищевказану психотропну речовину на зберігання при собі та пішов у свої справах. Коли ОСОБА_7 01 квітня 2021 року приблизно о 17 год. 20 хв., знаходився неподалік від буд. 2-а по вул. Литвиненко-Вольгемут в м. Києві він був викритий працівниками поліції, яким добровільно видав із кишені своєї куртки для подальшого вилучення прозорий поліетиленовий пакет з пазовим замком, в середині якого знаходилась психотропна речовина амфетамін, масою 0,4496 г.

Не погоджуючись із вказаним вироком прокурором Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій вона просить вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року скасувати в частині призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням судом кримінального закону, а саме, застосування кримінального закону, який не підлягає застосуванню, що в свою чергу потягло за собою призначення покарання, яке за своїм видом не відповідає особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, з подальшим звільненням від його відбування.

Прокурор зазначає, що суд при призначенні покарання не надав необхідної і об`єктивної оцінки особі обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений за вчинення умисних злочинів, до покарання у виді позбавлення волі, яке відбув реально. Не зважаючи на це, знаючи про можливість наслідків повторного вчинення злочину, ОСОБА_7 знову вчинив злочин, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення. Враховуючи особу обвинуваченого, який неодноразово вчиняв кримінальні правопорушення, що свідчить про ведення антисоціального способу життя, а отже виправлення і перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства є неможливим. Таким чином, неврахування судом вказаних обставин призвело до неправильного визначення суспільної небезпечності особи ОСОБА_7 , та до безпідставного звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягаютьіз наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглянув це кримінальне провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження, без здійснення фіксування технічними засобами, переконавшись, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, при ухваленні оскаржуваного вироку зазначених вимог закону місцевим судом було дотримано в повній мірі.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Так, обираючи ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував, що кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційне не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання, місцевий суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання суд першої інстанції визнав рецидив злочинів.

Із огляду на зазначене, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого, характер вчиненого кримінального проступку, та його ставлення до скоєного, на думку колегії суддів, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства та про можливість застосування до нього ст.75 КК України.

Доводи прокурора про те, що обвинувачений вже раніше відбував покарання реально, а тому до нього не можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, не заслуговують на увагу, адже закону України про кримінальну відповідальність не містить такої заборони. Будь-яких інших обґрунтованих доводів, які б вказували на неможливість виправлення обвинуваченого без застосування покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства, а також свідчили про його підвищену суспільну небезпеку, прокурором в апеляційній скарзі не наведено та в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Із урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень і домірне скоєному, а вимоги апеляційної скарги про призначення йому більш суворого покарання, є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, доводи прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та призначення ОСОБА_7 занадто м`якого покарання з застосуванням положень ст.75 КК України, є безпідставними.

Із огляду на зазначене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 05 травня 2021 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Головуючий :

Судді :