ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2021 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 законного представника ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002434 від 29.10.2019 року за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та законного представника ОСОБА_12 , діючої в інтересах ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 лютого 2021 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, студента Львівського національного університету ім. І. Франко, раніше не судимого;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, студента Чернівецького національного університету ім. Ю.Федьковича, раніше не судимого;
обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України,-

У С Т А Н О В И Л А :
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 лютого 2021 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України та призначено йому покарання: за ч.2 ст. 296 КК України у виді одного року позбавлення волі; за ч.3 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі.
ЄУНСС №727/25/20 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_13
КП №11-кп/822/145/21 Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнено ОСОБА_7 , від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишено ОСОБА_7 у вигляді домашнього нічного арешту.
ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України та призначено покарання: за ч.2 ст. 296 КК України у виді одного року позбавлення волі; за ч.3 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, ОСОБА_8 за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді двох років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу залишено у вигляді домашнього нічного арешту.
Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком районного суду, 28.10.2019, близько 22.00 год., неповнолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на тротуарі тролейбусної зупинки, що поруч з кінопалацом «Чернівці», що по вул. Університетська, 10 в м. Чернівці, спільно з неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшли до ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, прагненням очевидно показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, почали зухвало себе поводити та шукати нікчемні мотиви для провокування конфліктної ситуації. Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з метою самоутвердження за рахунок приниження інших осіб, перебуваючи в громадському місці у присутності сторонніх осіб, умисно, безпричинно, з хуліганських спонукань, виражаючи особливу зухвалість, грубо порушуючи громадський порядок та встановлені правила поведінки та норми моралі, безпричинно нанесли кілька ударів в обличчя ОСОБА_14 .

В той же день, 28.10.2019, близько 22.00 год., неповнолітній обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи на тротуарі тролейбусної зупинки, що поруч з кінопалацом «Чернівці», що по вул. Університетська, 10 в м. Чернівці, спільно з неповнолітнім ОСОБА_8 , вчиняли кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.296 КК України відносно гр. ОСОБА_14 . В той час, поруч проходив потерпілий ОСОБА_15 з гр. ОСОБА_16 , який, розуміючи свій громадянський обов`язок, вирішив припинити вчинення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 хуліганських дій. Натомість обвинувачені з метою позбавити ОСОБА_15 можливості виконати громадський обов`язок громадянина по припиненню протиправних дій, вчинили активну протидію потерпілому у вигляді нанесення численних ударів в область обличчя, чим спричинили ОСОБА_15 тілесні ушкодження у вигляді синців: в ділянці чола справа, навколо правого ока, навколо лівого ока, в ділянці правої щоки; в ділянці лівої щоки в проекції кута нижньої щелепи; садна по задній поверхні правого ліктьового суглоба; крововиливу в ділянці слизової оболонки нижньої губи справа, в ділянці слизової оболонки верхньої губи дещо зліва. Згідно висновку експерта КМУ «ОБСМЕ» №1157 від 12.12.2019 вказані тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На вказаний вирок суду адвокат ОСОБА_9 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та законний представник ОСОБА_12 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги, в яких просять оскаржуваний вирок скасувати та виправдати обвинувачених в інкримінованих їм злочинах у зв`язку із відсутністю в їх діях ознак складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України.

В обґрунтування своїх вимог апелянти вказують, що викладені у вироку обставини, не відповідають фактичним обставинам справи. Посилаються на те, що суд безпідставно не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_14 в тій частині, що конфлікт тривав короткий проміжок часу, ні на кого не вплинув з перехожих та не зірвав роботу громадського транспорту та розважальних закладів, нецензурними словами обвинувачені в бік потерпілих не виражались, істотної шкоди нікому заподіяно не було. Також вказують на те, що обвинувачені не чинили ніякого опору ОСОБА_15 , оскільки на цей момент конфлікт між обвинуваченими та ОСОБА_14 був вичерпаний. На думку апелянтів, ОСОБА_15 підбіг до обвинувачених не припиняти бійку, а провокувати конфлікт із ним. За наведених обставин, вважають, що правова кваліфікація обвинувачених за ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України, є невірною.
Вважають, що покарання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було призначено на загальних засадах, без застосування до них вимог ст.ст.103, 104 КК України.

Інших апеляційних скарг та заперечень від учасників судового провадження не надходило.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть вироку та вимоги поданих апеляційних скарг, думку обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які підтримали подані апеляційні скарги, посилаючись на обставини зазначені в них та просили вирок суду скасувати, виправдавши ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інкримінованих їм злочинах у зв`язку із відсутністю в їх діях ознак складу злочинів, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.296 КК України, думку прокурора, який просив подані апеляційні скарги як необґрунтовані залишити без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційних скаргах доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 лютого 2021 року відповідає вказаним вимогам.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України, при зазначених у вироку обставинах, за які їх засуджено, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, наданими стороною обвинувачення, які судом всебічно і повно досліджені і правильно оцінені та, на думку колегії суддів, стороною захисту не спростовані.

Зокрема, із показань потерпілого ОСОБА_15 , який був допитаний судом 1 інстанції вбачається, що 28.10.2019р. приблизно о 22 годині разом із другом ОСОБА_17 побачили як двоє хлопців біля тролейбусної зупинки "Кінотеатр Чернівці" б`ють чоловіка, який лежав на спині та оборонявся. Після побаченого він з другом ОСОБА_18 , як громадяни, підбігли щоб припинити бійку. Він підійшов до одного із хлопців, який наносив удари, як пізніше дізнався ним був ОСОБА_7 та попросив припинити бійку, намагався відвести його в бік, однак ОСОБА_7 наніс йому удар в обличчя, після чого він притиснув його до стіни та повалив на землю з вимогою про припинення конфлікту. Пояснив, що після того як конфлікт було вичерпано, ОСОБА_7 з іншим хлопцем, як згодом дізнався ним був ОСОБА_8 , знову підійшли до нього і його друга ОСОБА_19 і безпричинно йому удар наніс ОСОБА_8 , від якого він впав на землю, після чого його вже бити по різним частинам тіла почали вже двоє ОСОБА_8 і ОСОБА_7 . Пояснив, що били кулаками та ногами по тілу, від чого він захищав обличчя руками. Зазначив, що обвинуваченими, йому було нанесено близько 10 ударів із завданням тілесних ушкоджень. Ударів він обвинуваченим не наносив. Вказану бійку було припинено працівниками поліції. Конфліктна ситуація з бійкою привертала увагу людей, які зупинялися, дивилися з тролейбусу, однак ніхто не підходив.

Допитаний судом 1 інстанції свідок ОСОБА_16 показав, що 28.10.2019 року біля 22 год., він разом із ОСОБА_20 вийшли з кафе "Оззі", перейшли дорогу що веде до кінотеатру Чернівці та побачили біля тролейбусної зупинки конфлікт між трьома особами, двоє молодих осіб били чоловіка, який від них оборонявся. Побачивши вказане, вони побігли припиняти бійку. Після того як конфлікт було вичерпано і бійка була припинена, у чоловіка якого били хлопці, останні попросили пробачення, після чого один з молодих хлопців, як пізніше він дізнався це був ОСОБА_7 , останній наніс удар ОСОБА_21 в обличчя. Вони не хотіли продовження конфлікту і пішли, але, біля входу до кінотеатру Чернівці, ОСОБА_7 та інший з ним хлопець, як згодом він дізнався це був ОСОБА_8 підбігли до них, і ОСОБА_8 наніс удар ОСОБА_15 в обличчя. Між обвинуваченими і ОСОБА_20 почалась бійка. Коли ОСОБА_15 вже лежав на землі, йому почергово наносили удари ОСОБА_8 і ОСОБА_7 руками та ногами. Також пояснив, що вказаний конфлікт, відбувався у громадському місці, біля кінотеатру і неподалік від тролейбусної зупинки громадського транспорту, і за бійкою спостерігало близько до десяти людей, але ніхто не втручався; одні люди зупинялися і дивилися, інші проходили.

Допитаний судом 1 інстанції свідок ОСОБА_14 показав, що 28.10.2019 року приблизно о 22 годині, він вийшов з тролейбусу №2 на зупині кінотеатр "Чернівці" та закурив сигарету. Після чого до нього підійшов молодий чоловік, як згодом під час слідства дізнався, це був ОСОБА_7 , який попросив у нього закурити. Після того, як він відмовив ОСОБА_7 , який був на підпитку, що він визнав візуально і по запаху, останній безпричинно наніс йому удар в область обличчя, після чого обоє впали на землю. В подальшому, інший хлопець, що був із ОСОБА_7 , як він згодом дізнався це був ОСОБА_8 , спочатку хотів їх розборонити, але потім долучився до бійки і також наносив йому удари. Пояснив, що під час бійки, підійшов невідомий йому чоловік, став припиняти бійку, відтягував від нього ОСОБА_7 в інший бік. Після припинення конфлікту ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в нього попросили пробачення; однак згодом він побачив, як останні наносили удари тому хлопцеві який попередньо припинив бійку. Після чого, він викликав наряд поліції. Після приїзду поліції ОСОБА_8 і ОСОБА_7 знову почали вибачатись у нього за скоєне, просили не повідомляти батькам. Він пояснив про усе працівниками поліції, які запропонували йому написати заяву щодо протиправних дій ОСОБА_8 і ОСОБА_7 , однак, він зваживши на те, що і в нього вдома є онук віку останніх, не став писати заяву. Також пояснив, що бійка мала місце майже на зупинці громадського транспорту біля кінотеатру Чернівці, в громадському місці, на вказаний конфлікт звертало увагу багато людей, але долучився до його припинення лише один молодий чоловік, під час досудового слідства дізнався його прізвище ОСОБА_22 .

Крім того, доказами винуватості обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України є письмові докази по справі, які були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, зокрема: - витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2019 року за №0000538 на підставі заяви від 28.10.2019 року ОСОБА_15 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення та за матеріалами правоохоронних і контролюючих держорганів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень (а. к.п. 1,2,12,13,19,20); - протокол прийняття заяви 28.10.2019р. про кримінальне правопорушення подане ОСОБА_15 (а.к.п.25); - рапорт від 16.12.2019 року старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ЧВП ГУНПу Чернівецькій області ОСОБА_23 матеріали вчинення ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 кримінальних правопорушень (а.к.п. 21); - протокол пред`явлення до впізнання за фотознімками, проведеного за участю понятих та потерпілого ОСОБА_15 , який на фотознімку № 1 упізнав ОСОБА_7 за рисами обличчя, зачісці як такого що йому наносив удари (а.к.п.32-34); - протокол пред`явлення до впізнання за фотознімками, проведеного за участі понятих та потерпілого ОСОБА_15 , який на фотознімку № 3 упізнав ОСОБА_8 за рисами обличчя, зачісці як такого що йому наносив удари (а.к.п.35-37); - протокол проведення слідчого експерименту від 05.12. 2019 року за участю ОСОБА_15 (а.к.п. 38 40); - висновок судово-медичної експертизи № 1040 від 31.10.2019 року, згідно якої у ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у виді синців в ділянці чола справа; навколо правого ока; навколо лівої ділянці щоки; в ділянці лівої щоки в проекції кута нижньої щелепи. Садно по задній поверхні правого ліктьового суглобу. Крововилив в ділянці слизової оболонки нижньої губи справа; в ділянці слизової оболонки верхньої губи зліва. Дані тілесні ушкодження виникли менш як восьмикратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок нанесення ударів руками, ногами, по строку і обставинах можуть відповідати вказаному у фабулі постанови, а саме 28.10.2019 року і відносяться до Легких тілесних ушкоджень… (а.к.п. 43-44) та висновок судово-медичної експертизи № 1157 від 12.12.2019 року щодо потерпілого ОСОБА_15 (а.к.п.46 47); - протокол пред`явлення до впізнання за фотознімками, проведеного за участю понятих та свідка ОСОБА_14 , який на фотознімку № 2 упізнав ОСОБА_7 за рисами обличчя, зачісці як такого що йому наносив удари та відповідно протоколом пред`явлення до впізнання за фотознімками, проведеного за участі понятих та свідка ОСОБА_14 , який на фотознімку № 1 упізнав ОСОБА_8 за рисами обличчя, зачісці як такого що йому наносив удари (а.к.п.57- 62); - заява ОСОБА_14 від 18.12. 2019 року, якому роз`яснено його права як потерпілого та який цією заявою відмовився виступити в якості потерпілого в кримінальному провадженню по факту хуліганських дій відносно нього вчинених 18.10.2019 року по АДРЕСА_3 (а.к.п.63); - протокол пред`явлення до впізнання за фотознімками, проведеного за участі понятих та свідка ОСОБА_16 , який на фотознімку № 3 упізнав ОСОБА_8 за рисами обличчя, (очі, ніс, губи), як такого що ОСОБА_15 наносив удари та відповідно протоколом пред`явлення до впізнання за фотознімками, проведеного за участі понятих та свідка ОСОБА_16 , який на фотознімку № 4 упізнав ОСОБА_7 за рисами обличчя (ніс, очі, губи) і зачісці, як такого що наносив удари ОСОБА_15 (а.к.п.67- 72); - протокол проведення слідчого експерименту від 05.12. 2019 року за участю ОСОБА_16 (а.к.п. 73-75).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи апелянтів про те, що районний суд судовий розгляд провів однобічно провів дослідження доказів по справі, викладені у вироку обставини, не відповідають фактичним обставинам справи.

Відтак, районний суд, дослідивши, перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні всі вищевказані докази у їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, вірно дійшов висновку про правильність кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України, а саме, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб та як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, пов`язане з опором іншим громадянам, які припиняли хуліганські дії, з чим погоджується і колегія суддів.

Такі висновки районного суду повністю узгоджуються із роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №10 «Про судову практику у справах про хуліганство», де вказано, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Проаналізувавши показання потерпілого ОСОБА_15 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_14 про обставини вчинення ОСОБА_8 і ОСОБА_7 протиправних дій, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що останні діяли умисно з мотивів явної неповаги до суспільства, із зневагою до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, тобто з хуліганських мотивів.

Крім того, в постанові від 04 жовтня 2012 року у справі №5-17кс12 Верховний Суд України зазначив, що зміст та спрямованість хуліганства висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

В основі відмежування хуліганства від злочинів проти особи, крім інших ознак, перебуває і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонуки вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Таким чином, спонуки ОСОБА_8 і ОСОБА_7 вчинити протиправні дії відносно раніше незнайомих їм ОСОБА_15 та ОСОБА_14 були позбавлені будь-якої необхідності, а тому на думку колегії суддів, обвинувачені спричинили тілесні ушкодження потерпілому та свідку, щоб показати свою ніби вищість (винятковість) і це було пов`язано з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки. Крім того, використання надуманого і незначного приводу, такого як «відмова в надані сигарети» для побиття свідка ОСОБА_14 та «зверхня розмова» для побиття потерпілого ОСОБА_15 і початку бійки з ініціативи самих обвинувачених, на думку колегії суддів свідчить про їх хуліганські мотиви.
З огляду на наведене на думку колегії суддів, безпідставні є апеляційні доводи адвоката ОСОБА_9 та законного представника ОСОБА_12 про невірну правову кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України.

Колегія суддів вважає, що процесуальна позиція обвинувачених у справі є їх способом захисту та має на меті уникнення відповідальності за скоєне.
Усі зібрані та перевірені по справі об`єктивні докази, на переконання колегії суддів, з достовірністю стверджують вину обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, за які їх визнано винними.
Вид та міра покарання обвинуваченим ОСОБА_8 і ОСОБА_7 районним судом обрана згідно загальних принципів призначення покарання, у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Разом з цим, колегія суддів погоджується з доводами поданих апеляційних скарг щодо того, що районний суд, встановивши, що ОСОБА_8 і ОСОБА_7 є неповнолітнім розглянув кримінальне провадження у відповідності до вимог встановлених главою 38 КПК України. Проте, суд першої інстанції, призначаючи їм покарання та звільняючи неповнолітніх обвинувачених від відбування покарання з іспитовим строком, не застосував вимоги ст.ст.103, 104 КК України, а отже допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виразилось у незастосуванні закону, який підлягає застосуванню.

Враховуючи вище наведене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції стосовно неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 і ОСОБА_7 підлягає зміні на підставі п. п. 2, 4 ч.1 ст. 409 КПК України.

За наведених вище підстав та з урахуванням вимог п. п. 2,4 ч. 1 ст. 409 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 лютого 2021 року відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_7 змінити, застосувавши до останнього положення ст.ст.103, 104 КК України.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2,404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 та законного представника ОСОБА_12 , діючої в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівців від 16 лютого 2021 року відносно ОСОБА_8 і ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296, ч.3 ст. 296 КК України змінити.

ОСОБА_7 вважати засудженим за ч.2 ст. 296 КК України у виді одного року позбавлення волі; за ч.3 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 основне покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

ОСОБА_8 вважати засудженим за ч.2 ст. 296 КК України у виді одного року позбавлення волі; за ч.3 ст. 296 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_8 основне покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення проте може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Головуючий: Судді:

_________________ __________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3