Справа № 333/646/21
Провадження № 1-кп/333/389/21
ВИРОК
Іменем України

01 червня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

01.11.2020 року, в денний час доби, приблизно о 13-00 год., ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, знаходячись поряд з ресторанно-готельним комплексом «Порто-Ріва», що розташований по вул. Чубанова у м. Запоріжжі, з метою задоволення особистих потреб, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання від такого діяння суспільно-небезпечних наслідків, знайшов, тобто незаконно придбав, та у подальшому зберігав один зіп-пакет з кристалічною речовиною фіолетового кольору.
Після цього, у той же день, о 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції, які у період з 15 год. 44 хв. по 15 год. 58 хв. вилучили у нього вказаний зіп-пакет з кристалічною речовиною фіолетового кольору, що є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої склала 0,5689 грам (в перерахунку на основу). Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 року PVP віднесений до психотропних речовин, обіг якої заборонено (Таблиця І, Список №2), яку ОСОБА_5 зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_5 визнав свою вину повністю у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Додатково пояснив, що після його затримання працівниками поліції вже наркотичні засоби не вживає, хоча раніше інколи вживав. У скоєному щиро розкаюється, готовий понести відповідальність за скоєне. Психотропну речовину при вказаних в обвинувальному акті обставинах придбав через інтернет його знайомий, а потім він забрав її як закладку. Стосовно покарання зазначив, що він має лише щомісячний дохід у вигляді пенсії по інвалідності у розмірі 1 760 грн. Він є особою з інвалідністю ІІІ групи через загальне захворювання (переніс мікроінсульт).

Враховуючи те, що ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд дослідив матеріали: судової хімічної експертизи; що характеризують особу ОСОБА_5 та стосуються речових доказів.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_5 , відсутні.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Водночас, з 2004 року неодноразово був оглянутий лікарем-психіатром, востаннє 05.03.2019 року з діагнозом: органічний астенічний розлад. Неодноразово був оглянутий лікарем-наркологом. Востаннє 07.10.2019 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіоїдів, психостимуляторів. Синдром залежності. На лікуванні не перебував), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання та реєстрації, не одружений, на утриманні відсутні жодні особи, не працює, є особою з інвалідністю ІІІ групи, раніше не судимий.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи особистість обвинуваченого, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність можливості сплатити штраф та відбути покарання у виді виправних робіт, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді обмеження волі з мінімальним строком.
З урахуванням вимог ст.75 КК України, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням.
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 653 грн. 80 коп. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № 7-3250 від 03.12.2020 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Судом встановлено, що постановою старшого дізнавача Комунарського ВП ОСОБА_6 від 10.12.2020 року психотропна речовина, упакована у спецпакет №5374032, вилучена у ОСОБА_5 , була визнана речовим доказом.
Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому, майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом передається відповідним установам або знищується. Таким чином, вилучена наркотична речовина підлягає знищенню.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ: психотропну речовину PVP (упакована у спецпакет №5374032), що знаходиться в камері зберігання речових доказів Відділу поліції №4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області знищити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1