Справа № 203/4459/20
Провадження № 1-кп/0203/487/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ;
при секретарі ОСОБА_2 ;
за участю прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002007 від 11 листопада 2020 року відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.09.2020 року, за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з 08 грудня 2020 року перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В підготовчому судового засідання прокурор просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що матеріали кримінального провадження містять вагомі докази про вчинення ОСОБА_4 тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років. На теперішній час існують ризики, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, адвокат просив змінити запобіжний захід обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки він за місцем проживання характеризується позитивно, проживає разом з матір`ю та дідом весь час за однією адресою з дня народження, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки. Просили врахувати, що штраф за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.09.2020 року сплачено у повному обсязі. На підтвердження перелічених обставин суду були надані характеристика з місця проживання, довідка з місця проживання, квитанції про сплату штрафу від 22.08.2020 року, 25.07.2020 року, 08.09.2020 року, 04.07.2020 року. Крім того, захисник зазначив, що прокурором на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, не надано жодного доказу існування ризиків та доказів того, що цілодобовий домашній арешт не зможе запобігти цим ризикам.
Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, думку обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 лютого 2021 року обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 02 квітня 2021 року включно.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання до шести років позбавлення волі, судове слідство по справі не проведене, тому є підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Отже на теперішній час не зник ризик, зазначений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом із тим, суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою буде надто суворим для обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки встановлено, що він має стійки соціальні зв`язки, а саме, мати ОСОБА_6 , діда ОСОБА_7 , постійне місце проживання, де позитивно характеризується.
Щодо судимості, яку має обвинувачений, на підставі вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.09.2020 року, яким за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, було призначено покарання у виді штрафу, суд зазначає, що ним штраф було сплачено у повному обсязі ще до дати вчинення злочину, яке йому інкримінується. Дана обставина свідчить про те, що обвинувачений не ухилився від виконання вироку та добровільно сплатив штраф, що дає підстави вважати, що він буде мати належну процесуальну поведінку в майбутньому. Інших судимостей обвинувачений немає.
Суд вважає, що прокурором не обґрунтовано існування іншого ризику, зазначеного ним у клопотанні, а саме, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, та не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ним ризикам.
Як слідує з рішення ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі» від 19 грудня 2006 року наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення.
У п. 75 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року наголошено, що тривале тримання під вартою без визначення в рішенні суду відповідних підстав є несумісним з принципом захисту від свавілля, закріпленого в п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також у вищевказаному рішенні ЄСПЛ зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення.
Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у цієї статті, виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що обвинуваченому можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Даний запобіжний захід, на думку суду, буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків по кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, та може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі.
Отже, враховуючи, що на сьогодні кримінальне провадження знаходиться на стадії підготовчого судового провадження, суд вважає, що з огляду на дані про особу обвинуваченого, достатньою мірою для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, буде запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який буде гарантувати виконання обвинуваченим на час судового розгляду процесуальних обов`язків та зможе повною мірою запобігти ризику його переховування, тоді як тримання обвинуваченого під вартою не є виправданим, оскільки у даному конкретному кримінальному провадженні вимоги публічного інтересу з урахуванням презумпції невинуватості не переважують правило поваги до особистої свободи.
Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 не підлягає задоволенню, клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відносно підлягає задоволенню, з покладенням на нього строком на два місяці обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177- 178, 181, 194, 199, 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.
Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяця, тобто до 18 травня 2021 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
-носити електронний засіб контролю;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора чи суду;
- не відлучатися з міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками, потерпілими по даному кримінальному провадженню.
Звільнити ОСОБА_4 з-під варти з залу суду, негайно.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Виконання ухвали покласти на ВП №2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1