ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
№ 384/149/21

№пр. 1-кп/384/32/2021

09 липня 2021 року смт. Вільшанка

Вільшанський районний суд

Кіровоградської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Вільшанка Кіровоградської області кримінальне провадження №0000101 за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоселиця Тячівського району Закарпатської області, не працюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого:
19.06.1998 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.140 КК України до 1 року позбавлення волі умовно зі штрафом у розмірі 170 грн; 23.08.2002 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.310 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1500 грн; 19.05.2006 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 800 грн; 15.06.2006 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки; 05.06.2008 року Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 5 місяців. Звільнений на підставі постанови Петрівського районного суду Кіровоградської області від 30.05.2011 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 18 днів; 20.04.2016 Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік; 22.12.2017 Вільшанським районним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення корисливого злочину та маючи не погашену судимість, на шлях виправлення не став, та знову в період часу з 25 березня 2021 року по 03 квітня 2021 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, близько 14 години 00 хвилин прийшов до домоволодіння колишньої дружини ОСОБА_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в якому в даний період часу тимчасово проживав та мав ключі від вхідних дверей будинку.
Зайшовши до веранди житлового будинку, ОСОБА_3 помітив блок двигуна до автомобіля ВАЗ-2105, який належить ОСОБА_5 .
В цей час у ОСОБА_3 виник корисливий умисел, направлений на таємне викрадення блоку двигуна до автомобіля ВАЗ-2105.
З метою реалізації злочинного умислу, направленого на таємне викрадення блоку двигуна до автомобіля ВАЗ 2105, ОСОБА_3 , діючи повторно, з метою особистого збагачення, з корисливого мотиву, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, впевнившись в тому, що його злочинних дій ніхто не бачить, перебуваючи у веранді вищевказаного житлового будинку, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку блоку двигуна до автомобіля ВАЗ 2105 вартістю 1775 гривень 00 копійок, згідно з висновком експерта №1432/21 від 26.04.2021.
В подальшому ОСОБА_3 з місця вчинення правопорушення зник, а викрадене обернув на свою користь та розпорядився ним на свій власний розсуд як своїм, тим самим завдавши потерпілому ОСОБА_5 збитків на вказану суму. Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно. 21 травня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду. У відповідності до ст.ст.468, 469, 471 КПК України потерпілий та обвинувачений уклали угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється. За умовами угоди про примирення обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_5 від висунення вимог та претензій матеріального характеру до ОСОБА_3 у рамках даного кримінального провадження відмовився. При цьому, обвинувачений та потерпілий між собою узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч.2 ст. 185 КК України у виді одного року позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. Крім цього, у даній угоді відображені роз`яснені потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання. Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд дійшов висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України. В судовому засіданні обвинувачений та потерпілий наполягали на затвердженні угоди, вказавши що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.1 ст. 473, ч.5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_3 зазначив, що повністю визнає вину у кримінальному правопорушенні, вказаному у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом. Прокурор у судовому засіданні вважала за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.5 ст. 474 та п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання у виді одного року позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілим міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженої між ним та потерпілим ОСОБА_5 міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази по справі: блок двигуна до автомобіля ВАЗ 2105, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 (Т.1 а.п.37).

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 21 травня 2021 року між підозрюваним ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000101.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік. У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи. Речові докази по справі: блок двигуна до автомобіля ВАЗ 2105, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 . Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Вільшанський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1