ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1516/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2021 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 (далі суд), розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) № 0001524, за обвинуваченням

ОСОБА_2 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований

та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва 30 червня 2021 року в порядку ст. 302 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшов вказаний обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 з клопотанням прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до висунутого обвинувачення органом досудового розслідування ОСОБА_2 обвинувачується у тому, що він 19 травня 2021 року приблизно о 06 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , помітив сумку з особистими речами ОСОБА_3 , після чого у останнього виник раптовий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою обернення на свою користь чужого майна та особистого збагачення, переконавшись та вважаючи, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу взяв вказану сумку, в якій знаходились наступні речі: 10 блоків цигарок «Lifa Strawberry» по 10 пачок у кожному, загальною вартістю 4 675,00 грн, фен марки «Saturn» ST-HC7428, вартістю 350,24 грн, банку розчинного кавового напою «Петрівська слобода», в якій знаходилось 50 пакетиків кави, вартістю 122,92 грн, сім упаковок розчинної кави «Петрівська слобода» по 25 пакетиків у кожній, загальною вартістю 448,00 грн, а всього майна на загальну суму 5 596,16 грн, та утримуючи при собі вказане майно направився в сторону місця свого проживання.
Виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення правопорушення до кінця, ОСОБА_2 , з місця вчинення правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_2 завдав потерпілій ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 5 596,16 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_2 завдав потерпілій ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 5 596,16 грн.

Кримінально-правова кваліфікація дій ОСОБА_2 органом досудового розслідування визначена як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Орган дізнання у цьому кримінальному провадженні довів, що суб`єкт проступку діяв умисно: обвинувачений усвідомлював, що майно, яким він протиправно заволодіває, є для нього чужим і що вилучення цього майна здійснюється всупереч волі власника, бажав ним заволодіти та обернути на свою користь.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 382 КПК України, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Обставини вчинення ОСОБА_2 19 травня 2021 року, приблизно о 06 год. 00 хв., кримінального проступку, а саме таємного викрадення чужого майна на суму 5 596,16 грн, останнім не оспорювалися та беззаперечно визнавалися.

Водночас підстави розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, викладені в згаданому клопотанні прокурора, були ретельно перевірені судом під час призначення обвинувального акта до розгляду у спрощеному порядку.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з чим беззастережно й погодився останній.

Щодо призначення ОСОБА_2 виду й розміру покарання за вказаний кримінальний проступок, то суд виходить з такого.

Суд, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, призначення покарання у межах, установлених у санкції частини статті, відповідно до положень Загальної частини КК України, із врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, призначає покарання, що буде необхідним й достатнім для виправлення винного та попередження нових кримінальних правопорушень.

Санкція частини 1 ст. 185 КК України передбачає як альтернативні такі види основних покарань: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, обмеження волі.

З урахуванням наданих суду даних про особу обвинуваченого, який не працює, вчинив кримінальний проступок через скрутне матеріальне становище, суд позбавлений можливості обрати такий вид покарання як штраф (що за цей проступок передбачений у розмірі від 17 000 грн до 51 000 грн), вважаючи його за даних обставин найменш дієвим та справедливим, обираючи при цьому наступний за суворістю вид основного покарання, передбачений санкцією цієї частини статті, громадські роботи.

Крім того, суд не може обрати й інші види покарань, зокрема, виправні роботи, оскільки обвинувачений офіційно не працює, а арешт та обмеження волі через відсутність підстав до обрання найбільш суворих видів покарань за санкцією частини статті до особи, яка щиро покаялася, раніше не судима тощо.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини провадження щодо вчинення кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який не судимий, але не вперше притягується до кримінальної відповідальності, не одружений, з середньою освітою, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2002 року внаслідок вживання алкоголю, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт у максимальному розмірі, встановленому законодавцем у цій санкції.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Речові докази:

1) DVD-R диск, на якому міститься відеозапис з камер відеоспостереження навколо будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зберігати у матеріалах цього кримінального провадження;

2) сім копій паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_2 , картка платників податків № НОМЕР_3 , посвідчення донора крові серії НОМЕР_4 , інформаційна брошура, трудова книжка НОМЕР_5 , залишити власнику ОСОБА_3 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його оголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1