печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відпровідальністю «Фруктона-ВН» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області у справі 127/21966/20-к від 15.10.2020 року, в рамках кримінального провадження №0000071 від 06.02.2020, -

В С Т А Н О В И В :

14.04.2021 в провадження Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відпровідальністю «Фруктона-ВН» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області у справі 127/21966/20-к від 15.10.2020 року, в рамках кримінального провадження №0000071 від 06.02.2020.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 16.10.2020р. було накладено арешт на нерухоме майно нерухомого та рухомого майна ТОВ «Фруктона ВН».

Адвокат зазначає, що Офісом Генерального прокурора за наслідками розгляду скарги ТОВ «Фруктона ВН» кримінальне провадження № 0000071 від 06.02.2020р. було визначено підслідність та скеровано кримінальне провадження для проведення досудового розслідування до Головного слідчого управління Національної поліції України.

Постановою старшого слідчого з ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України від 26.01.2021 року кримінальне провадження № 0000071 від 06.02.2020р. було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку із відсутністю в діях службових осіб ТОВ «Фруктона ВН» складу кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи те, що 26.01.2021 року прийняте процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, адвокат вважає, що у відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України відсутні правові підстави щодо подальшого арешту майна в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000071 від 06.02.2020р.

У судове засідання представник заявника не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив клопотання задовольнити у повному обсязі та розгляд клопотання провести у його відсутність.

Прокурор/слідчий в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Разом з цим, було направлено від прокурора Офісу Генеральної прокуратури ОСОБА_4 , лист, в якому останній зазначив, що кримінальне провадження закрито та просив розглядати клопотання за його відсутності.

Зважаючи на положення ст. 26 КПК України та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Під час судового розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні кримінальне провадження № 0000071 від 06.02.2020р.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 16.10.2020р. у справі №127/21996/20 було накладено арешт, на нерухоме та рухоме майно ТОВ «Фруктона ВН».

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що на час розгляду клопотання у органу досудового розслідування були достатні підстави вважати, що майно товариства може бути предметом злочину.

Разом з цим, старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 було прийнято рішення від 26.01.2021 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до висновку, що підстави, які слугували для накладення арешту на майно заявника на даний час відпали, оскільки кримінальне провадження закрито, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Слідчий суддя за викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, приймаючи до уваги ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння товариством належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 16.10.2020р., у справі №127/21996/20 на нерухоме та рухоме майно, який накладений в рамках кримінального провадження № 0000071 від 06.02.2020р., а саме:

- арешт на земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №101, кадастровий номер :01:009:0055, площею 3,7525 га, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Айвазовського, 28, номер запису про право власності №19526234, яка перебуває у власності ТОВ «Фруктона-ВН» ();

- заборону державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти реєстраційні дії, щодо зміни права власності за вказаним майном;

- заборону державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти реєстраційні дії. щодо зміни запису про іпотеку №31250777, запису про обтяження №31250802 за новим іпотекодержателем, відмінним від АТ «Райффайзен Банк Аваль», .

- арешт на будівлі та споруди, об`єкти житлової нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №01, загальною площею 11113.1 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Айвазовського, 28, номер запису про право власності №14916792, які перебувають у власності ТОВ «ФРУКТОНА-ВН» ();

- арешт на рухоме майно: контейнери багаторазового використання (асептичні контейнери Eurocont 800 л діаметр 1000 мм із нержавіючої сталі 1.4301 у кількості 75 (сімдесяти п`яти) штук, інвентарні номери: з №30061 послідовно по № 30135 включно, номери об`єктів: з №157895 послідовно по № 157969 включно, яке перебуває у власності ТОВ ФРУКТОНА-ВН» ();

- заборону державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти реєстраційні дії, щодо зміни права власності за вказаним нерухомим та рухомим майном;

- заборону державним реєстраторам та нотаріусам вчиняти реєстраційні дії. щодо зміни запису про заставу №27664010, за новим заставодержателем, відмінним від АТ «Райффайзен Банк Аваль», .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1