ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/130/21 Головуюча в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: скарга на повідомлення ро підозру Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваної - ОСОБА_7 ,.
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 лютого 2021 року про відмову в скасуванні повідомлення про підозру та повідомлення про нову підозру.

ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з матеріалів провадження до Херсонського міського суду Херсонської області зі скаргою на дії слідчого, в порядку ст. 303 КПК України, звернулась захисник ОСОБА_8 , яка просила скасувати письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.11.2020 року за ч. 5 ст. 191 КК України та повідомлення про нову підозру від 11.01.2021 року за ч. 5 ст. 191, ст. 200 КК України, у кримінальному провадженні № 0000248 від 12.06.2020 року. Вищевказаною ухвалою слідчого судді у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 було відмовлено.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.11.2020 року за ч. 5 ст. 191 КК України та повідомлення про нову підозру від 11.01.2021 року за ч. 5 ст. 191, ст. 200 КК України, у кримінальному провадженні № 0000248 від 12.06.2020 року.

Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали, неправильне застосуванням слідчим суддею норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Як зазначає апелянт, як повідомлення про підозру, так повідомлення про нову підозру, складені з порушенням вимог ст.ст. 277, 278 КПК України, оскільки в них відсутні належно викладений зміст підозри, правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у тому числі зазначення часу, місця їх вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

Як на необґрунтованість пред`явлення підозри ОСОБА_7 , захисник посилається на те, що вона в порядку ст. 208 КПК України не затримувалась, до неї застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що вказує на необґрунтованість підозри.

На необґрунтованість пред`явленої підозри, на думку захисника, також вказує і відсутність в матеріалах провадження такої сукупність допустимих та достовірних фактичних даних (доказів), яка дає змогу дійти однозначного висновку про вчинення ОСОБА_7 злочинів та виключає будь-які сумніви щодо її вини. Для повідомлення особі про підозру потрібна система неспростовних доказів, які вказують на наявність в її діях конкретного складу злочину.

Так, на переконання сторони захисту, як з повідомленні про підозру, так і з повідомленні про нову підозру не зрозуміло якими саме службовими обов`язками зловживала ОСОБА_9 , ,що входило до її посадових обов`язків та яким чином вона їх неправомірно використала, яким чином вона заволоділа чужим майном, чи належало майно, на яке вказують заявники саме потерпілому, яким чином та на підставі яких документів необхідно було звернути до зарахування на розрахунковий рахунок грошові кошти у готівковій формі, які не належали заявникам.

Крім того, захисник зазначає про не дослідження слідчим суддею під час розгляду скарги матеріалів провадження на предмет достатності доказів.

Заслухавши суддю-доповідача захисника та підозрювану на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишилися на попередніх позиціях, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст.278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Згідно із ст.ст. 276-278 КПК України при розгляді скарги на рішення слідчого повідомлення про підозру, слідчий суддя має з`ясувати виконання слідчим положень кримінального процесуального закону в частині дотримання порядку повідомлення про підозру та наявності на день повідомлення про підозру достатніх доказів для підозри особи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини «обґрунтованість підозри складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

У п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011року, заява №42310/04, Суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

У справі «Фокс, Кампбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» суд вказав на те, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення».

Інститут повідомлення про підозру під час досудового розслідування у кримінальному провадженні регламентовано Главою 22 КПК України, яка регулює правові підстави та порядок повідомлення конкретної особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, підстави для його зміни, а також вимоги до змісту та реквізитів повідомлення про підозру як процесуального документу.

Правові підстави для повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, передбачені ч.1 ст.276 КПК України, згідно з якою повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, повідомлення про підозру це процесуальне рішення слідчого або прокурора, яке ґрунтується на наявності у органу досудового розслідування достатніх доказів щодо вчинення особою кримінального правопорушення, поєднаному із внутрішнім переконанням слідчого та/або прокурора в контексті їх процесуальної незалежності та наявності у них повноважень на прийняття відповідного процесуального рішення.

Якщо розглядати наявність письмового повідомлення про підозру у кримінальному провадженні як одну з основних підстав для звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, то доцільно буде звернутись до правової позиції ЄСПЛ, викладеної у п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року, в якому Європейський Суд з прав людини зазначив, «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 параграфа; 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

З системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, апеляційний суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особі про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та позицій ЄСПЛ слідчим суддею дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів провадження слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000248 від 12.06.2020 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ст. 200 КК України.

30.11.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а 11.01.2021 року її повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ст. 200 КК України.

Як правильно зазначено слідчим суддею, як повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, так і повідомлення про нову підозру від 11.01.2021 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ст. 200 КК України, які наявні в матеріалах провадження та досліджені під час розгляду скарги захисника, відповідають імперативним вимогам ст.277 КПК України, оскільки в зазначених процесуальних документах викладено фактичні обставини кримінальних правопорушень, із зазначенням часу, місця їх вчинення, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, яка відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, відомим на момент повідомлення про підозру слідчому або прокурору.

Зважаючи на викладене, є неспроможними доводи апеляційної скарги захисника про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України від 30.11.2020 року та повідомлення про нову підозру у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ст. 200 КК України, складені з порушенням вимог ст.ст. 277, 278 КПК України.

Крім того, як вбачається з журналу судового засідання та технічного аудіозапису перебігу судового засідання, під час розгляду скарги захисника були оголошені матеріали провадження, на підставі яких і було прийняте оскаржуване процесуальне рішення, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника про не дослідження слідчим суддею матеріалів провадження.

Посилання в скарзі захисткам на наявність або відсутність вини ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень та необхідності перевірки їх доказами на даному етапі судом не вирішується, оскільки ці питання повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Відповідно до позиції викладеній у рішеннях ЄСПЛ, в тому числі, «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра, яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність.

Вищевказане вказує на безпідставність посилань захисника на відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Зважаючи на викладене, слідчим суддею прийнято законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам КПК України.

За таких обставин апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 лютого 2021 року, якою захиснику ОСОБА_8 відмовлено у задоволенні її скарги про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 30.11.2020 року за ч. 5 ст. 191 КК України та повідомлення про нову підозру від 11.01.2021 року за ч. 5 ст. 191, ст. 200 КК України, у кримінальному провадженні № 0000248 від 12.06.2020 року без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: