Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

03.03.2021 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2020 про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого УСБ України в Закарпатській області, що стосується невиконання відповідної ухвали слідчого судді, а також не визнання заявника потерпілим.

Згідно оскарженої ОСОБА_5 ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.12.2020 цей заявник звернувся до місцевого суду із вищезазначеною скаргою, посилаючись на те, що слідчий УСБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_5 , на виконання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду у справі № 308/10047/20, не вніс відомості щодо попередньої правової кваліфікації відповідного кримінального правопорушення, вказаного скаржником при написанні відповідної заяви (звернення до слідчого/прокурора) про кримінальне правопорушення. Також заявник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого СБУ щодо невизнання його потерпілим та щодо невидачі йому відповідної постанови слідчого.

Обґрунтовуючи прийняте рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя посилається на наступне.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України наведено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Питання щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням конкретної статті закону України про кримінальну відповідальність є виключною компетенцією реєстратора таких дій, уповноваженого КПК України, а тому слідчий суддя не вправі втручатися в таку діяльність на даному етапі кримінального процесу.

Частиною 1 статті 303 КПК України не передбачена можливість оскарження такого виду бездіяльності, що відображена у скарзі ОСОБА_5 , а тому провадження за скаргою в цій частині не може бути відкрите.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

В матеріалах даної справи відсутні відомості та будь-які підтверджуючі документи, що скаржнику саме відмовлено у визнанні його потерпілим.

Відповідно до положень ч. 2,5 ст.55, ч.3 ст.110 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді; рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Наведений вище кримінальний процесуальний закон не передбачає обов`язку посадової особи органу досудового розслідування виносити постанову про визнання особи потерпілою. При цьому відмова у визнанні потерпілим обов`язково оформлюється вмотивованою постановою.

Заявником ОСОБА_5 не долучено до поданої ним скарги зазначеної вище постанови слідчого відсутній предмет відповідного оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді від 02.12.2020 скасувати та постановити нову, якою визнати бездіяльністю слідчого СБУ невнесення відомостей до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією за ст.341 КК України і зобов`язати цього слідчого виконати ухвалу слідчого судді від 28.10.2020 внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_5 з видачею йому витягу з ЄРДР; розглянути клопотання ОСОБА_5 про визнання його потерпілим, видати йому відповідну постанову слідчого про це.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_5 вказує, що наведена ним у поданій до слідчого судді місцевого суду зазначеній вище скарзі бездіяльність слідчого має місце і така скарга підлягає розгляду слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду.

Також посилається на те, що оскаржена ОСОБА_5 ухвала слідчого судді є необґрунтована.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 , перевіривши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_5 та обговоривши доводи заявника, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У поданій до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду скарзі ОСОБА_5 йдеться про те, що слідчий УСБ України в Закарпатській області при внесенні відомостей до ЄРДР на виконання ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 28.10.2020 (справа № 308/10047/20), не вніс відомості щодо попередньої правової кваліфікації відповідного кримінального правопорушення, вказаного скаржником при написанні відповідної заяви (звернення до слідчого/прокурора) про кримінальне правопорушення.

Заявник просить визнати протиправною бездіяльність слідчого СБУ також стосовно того, що його не визнано потерпілим, про що не видано йому відповідну постанову слідчого.

Як правильно встановлено слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду у відкритті провадження за вказаною скаргою ОСОБА_5 слід відмовити з таких підстав.

Статтею 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Частиною 1 статті 303 КПК України наведено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Питання щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням конкретної статті закону України про кримінальну відповідальність є виключною компетенцією реєстратора таких дій, уповноваженого КПК України, а тому слідчий суддя не вправі втручатися в таку діяльність на даному етапі кримінального процесу.

Частиною 1 статті 303 КПК України не передбачена можливість оскарження такого виду бездіяльності, що відображена у скарзі ОСОБА_5 , а тому провадження за скаргою в цій частині не може бути відкрите.

Пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що під час досудового провадження може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

В матеріалах даної справи відсутні відомості та будь-які підтверджуючі документи, що скаржнику саме відмовлено у визнанні його потерпілим відповідним процесуальним рішенням слідчого/прокурора.

Відповідно до положень ч. 2,5 ст.55, ч.3 ст.110 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді; рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Наведений вище кримінальний процесуальний закон не передбачає обов`язку посадової особи органу досудового розслідування виносити постанову про визнання особи потерпілою. При цьому відмова у визнанні потерпілим обов`язково оформлюється вмотивованою постановою.

Заявником ОСОБА_5 не долучено до поданої ним скарги зазначеної вище постанови слідчого відсутній предмет відповідного оскарження.

Отже, оскаржена постанова слідчого судді про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404,407,418,419,422 КПК України, апеляційнийсуд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.12.2020 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і відповідно до ч.4 ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: