ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1193/21 Номер провадження 11-сс/814/525/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, № 0000337 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2021 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Якимове Великобагачанського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно працюючого в ПАТ «Миргородський завод продтоварів « Калинка» прибиральником , не одруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,-

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28.07.2021 року.

Приймаючи дане рішення слідчий суддя зазначив, що у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

На вказану ухвалу суду, адвокат в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що підозрюваний проживає з матір`ю, вітчимом та молодшою сестрою, що свідчить про міцні соціальні зв`язки. Підозрюваний з самого початку досудового розслідування і по теперішній час не відмовляється від надавання показів, а отже відсутні підстави вважати, що підозрюваний бажає уникнути покарання чи вплинути на свідків.

Адвокат зазначає, що жодного доказу наявності ризиків, що зазначені в оскаржуваній ухвалі, суд не отримав від сторони обвинувачення, що підтверджується відсутністю посилання суду в оскаржуваній ухвалі на будь-які належні докази своїх припущень.

Заслухавши суддю доповідача, вислухавши адвоката та підозрюваного на підтримання доводів апеляційної скарги, промову прокурора, який вважає за иожливе залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

З матеріалів провадження вбачається, що слідчим відділенням РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо кримінального правопорушення внесені до ЄРДР за № 0000337 від 24.05.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

24.05.2021 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

25.05.2021 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п.4 ч.2ст.183КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрімяк: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 р., заява №42310/04, суд наголошує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за обставин викладених у клопотанні слідчого.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

В апеляційній скарзі наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не оскаржувалась.

Крім того, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Також з цих обставин слідчий суддя прийшов до висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, в зв`язку з чим застосував відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, апеляційний суд, дослідивши надані до клопотання слідчого матеріали, вважає, що слідчий суддя необгрунтовано прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_7 необхідно застосувати найбільш суворий запобіжний захід, а саме у вигляді тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили, що ОСОБА_7 перешкоджає встановленню істини по справі, а навпаки, зі слів прокурора, показання підозрюваного в частині механізму нанесення тілесних ушкоджень узгоджуються з висновком судово медичної експертизи,

Крім того, слідчий суддя не врахував, що у клопотанні ненаведено мотивів застосування до підозрюваного ОСОБА_7 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

У клопотанні слідчого зазначено про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на потерпілих та свідків, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що в судовому засіданні доведено наявність тільки одного ризику, а саме передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 знаходячись на волі матиме можливість шляхом умовлянь або погроз вплинути на показання свідків, які проживають на території м. Миргород та є йому знайомими, частина котрих є неповнолітніми.

В решті апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Зокрема, у клопотанні, як на обставину, що дає підставу вважати про наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування посилається на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, шо сама по собі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини не може бути підставою для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Посилання сторони обвинувачення на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності вини, апеляційний суд вважає недостатніми для доведеності наявності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

В рішенні «Мамедова проти Росії» (Mamedova v Russia) 7064/05 від 01 червня 2006 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 співпрацює зі слідством, дає покази, вину у вчиненому кримінальному правопорушення визнає, має намір відшкодовувати потерпілим моральну шкоду заподіяну злочином.

Також, колегія суддів бере до уваги молодий вік підозрюваного, відсутність судимостей, позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки, оскільки останній проживає разом з матір`ю, вітчимом та молодшою сестрою.

При таких обставинах, у відповідності до вимог ст.ст.409-411 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенн

Ухвала слідчого судді пілдлягає скасуванню з постановленням нової ухвала, якою клопотання слідчого має бути задоволено частково, підозрюваному ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без використання електронного браслету, так як апеляційний суд приходить до висновку, що саме такий запобіжний захід буде достатнім для запобігання встановленому ризику та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 376, 404,405, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 26 травня 2021 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу.
Клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області задовольнити частково.
Застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного браслету за адресою АДРЕСА_2 , строком до 28.07.2021 року з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
ОСОБА_7 звільнити з під варти після доставки підозрюваного ОСОБА_7 до місця перебування під домашнім арештом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 . ОСОБА_9 .