Справа № 153/1671/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2021 р. cмт. Томашпіль Вінницької області

Томашпільський районний суд Вінницької області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Ямпільського відділу Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей Ямпільської міської ради ОСОБА_7 , інспектора сектору превенції ювенальної превенції ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000290 від 25 жовтня 2019 року на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сороки Республіки Молдова, громадянина Республіки Молдова, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.
ОСОБА_4 , 12 жовтня 2019 року маючи умисел спрямований на відкрите викрадення мобільного телефону, заздалегідь до початку вчинення злочину, вступив у злочинну змову з малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не досяг віку кримінальної відповідальності з метою допомоги останньому у викраденні мобільного телефону.

Цього ж дня, близько 22.00 години, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_9 , перебуваючи у злочинній змові, реалізуючи свій злочинний намір докінця, діючи відкрито, підійшли до ОСОБА_10 , який йшов по АДРЕСА_1 та в цей час знаходився неподалік домоволодіння під АДРЕСА_2 . Підійшовши до ОСОБА_10 . ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_9 попросили у нього зробити дзвінок із його мобільного телефону на що він погодився. В той час коли ОСОБА_10 здійснював дзвінок із власного мобільного телефону, то ОСОБА_4 , шляхом ривка, вирвав із його рук мобільний телефон марки «MEIZU», модель «М681Н», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та в подальшому із місця вчинення злочину спільно із ОСОБА_9 зник, привласнивши викрадене та розпорядившись ним на свій власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № 572 від 29.10.2019 року ринкова вартість мобільного телефону марки «MEIZU», модель «М681Н», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 становить 2750 гривень.

Діями ОСОБА_4 завдано потерпілому ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2750 грн.

За вказані суспільно небезпечні винні діяння ОСОБА_4 визнається судом винуватим, його діяння суд кваліфікує за 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, визнав повністю. Пояснив суду, що йшли разом зі ОСОБА_9 та побачили чоловіка, який розмовляв по телефону. ОСОБА_9 запропонував заволодіти тим телефоном. Вони підійшли та ОСОБА_9 попросив подзвонити, після чого ОСОБА_4 вирвав з рук в чоловіка телефон та вони втекли додому. По дорозі телефон впав та не вмикався, тому вони зі ОСОБА_9 звернулися до ОСОБА_11 , щоб той його полагодив. У скоєному щиро розкаявся, зобов`язався в подальшому подібного не вчиняти.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що працює майстром по мобільних телефонах. Пам`ятає, як ОСОБА_4 та ще якийсь хлопець принесли йому телефон Мейзу, щоб відремонтувати, оскільки, як вони говорили, той не вмикався та вони забули пароль. Звідки в них той телефон він не запитував. Через деякий проміжок часу до нього прийшли працівники поліції, які запитали, чи не приносили йому подібний телефон, пояснили, що вказаний телефон був викрадений. В подальшому вказаний телефон було вилучено працівниками поліції.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 у судовому засіданні охарактеризувала обвинуваченого ОСОБА_4 з позитивної сторони, просила надати можливість йому виправитися, вказала, що обвинувачений жив без матері, із нею та батьком, вважає, що у його поведінці винен ОСОБА_9 .

Представник служби у справах дітей Ямпільської міської ради ОСОБА_12 у судовому засіданні пояснив, що службою по справах дітей збиралася інформація стосовно неповнолітнього ОСОБА_4 , складався звіт, який надано до суду.

Згідно характеристики виданої виконкомом Великокісницької сільської ради Ямпільського району № 1361 від 28 жовтня 2019 року на ім`я неповнолітнього ОСОБА_4 , 2005 року народження, останній є учнем ОНЗ с.В.Кісниця, не зареєстрований, але проживає в АДРЕСА_1 . За час проживання на території Великокісницької сільської ради до виконкому сільської ради ніяких компрометуючих матеріалів щодо останнього не надходило.

З характеристики виданої ОНЗ «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів с.Велика Кісниця Ямпільського району Вінницької області» від 28.10.2019 року №93, встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 з 2012 року по 2018 рік навчався у ЗОШ І-ІІІ ступенів с.Велика Кісниця. 30 жовтня 2018 року вибув у Грецію. За час навчання зарекомендував себе як нестаранний учень. На кінець 6 класу мав навчальні досягнення середнього рівня. Навчався не в повну міру, потребував постійного контролю, не виявляв зацікавленості до навчання, повільно запам`ятовував навчальний матеріал. На уроках був байдужий, не завжди виконував домашні завдання. Піддавався чужому впливові, мав порушення дисципліни. До виконання доручень ставився сумлінно, брав участь у громадському та спортивному житті класу.

Згідно акту про обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_4 від 23 жовтня 2019 року встановлено, що сім`я проживає за адресою с. В. Кісниця. За результатами обстеження матеріально-побутових умов виявлено, що матеріально-побутові умови проживання задовільні, підсобного господарства немає, насильства в сім`ї не виявлено.

Згідно довідки № 01-4-1276 виданої 30 жовтня 2019 року КНП «Ямпільська ЦРЛ» обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Згідно звіту про неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні щодо неповнолітнього ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що останній свою провину у вчинені кримінального правопорушення визнає повністю та зобов`язується в подальшому не вчиняти правопорушень, у сім`ї неповнолітнього не завжди є взаєморозуміння, ОСОБА_4 планує продовжувати навчатися у ПТУ, однак ще не обрав заклад в якому буде навчатися. Дана сім`я не перебуває під соціальним супроводом Ямпільського територіального центру соціального обслуговування та надання соціальних послуг Ямпільської міської ради.

З висновку досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , який складався Ямпільським районним сектором з питань пробації, вбачається, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, соціально-психологічну характеристику неповнолітнього, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, Ямпільський районний сектор з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( у тому числі окремих людей).

Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою, є належними та допустимими, заслухавши пояснення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що інкримінований неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_4 злочин мав місце за встановлення обставин, останній винний у його вчиненні та підлягає покаранню в межах санкції відповідної статті.
Мотиви призначення покарання.
Висновки суду ґрунтуються на загальних засадах призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, згідно з якими при призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Під час здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх суд зобов`язаний забезпечувати точне й неухильне застосування чинного законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією, Кримінальним кодексом, Кримінальним процесуальним кодексом, положеннями інших нормативно-правових актів, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою, зокрема, Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., Мінімальними стандартними правилами ООН, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх від 29.11.1985 р. («Пекінські правила»), а також враховувати практику Європейського суду з прав людини. Під час постановлення вироку щодо неповнолітньої особи суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленим в ст.3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень гл.29 КПК і розд.XI КК.

Обставинами, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає скоєння злочину у неповнолітньому віці, щире каяття у вчиненні злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується принципом найкращих інтересів дитини, встановленого у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, та враховує, що він вчинив злочин середньої тяжкості, злочин вчинив у неповнолітньому віці, вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання сільська рада щодо обвинуваченого компрометуючими матеріалами не володіє, розкаюється у скоєному, згідно представленого звіту служби у справах дітей Ямпільської міської ради неповнолітній усвідомив суспільно-небезпечну поведінку, шкодує про вчиненні свої дії та запевняє, що розкаюється, в подальшому зобов`язується таких дій не вчиняти, тому суд вважає, що його виправлення можливе при призначені йому покарання у виді громадських робіт.

Рішення щодо речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Таким чином, мобільний телефон марки «MEIZU», моделі М681Н, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та непрацююча сім картка мобільного оператора «Київстар» формату «nano sim», із написом « НОМЕР_3 , НОМЕР_4 », які передано на зберігання ОСОБА_10 - передати за належністю ОСОБА_10 як законному володільцю.

Згідно ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до акту здачі-приймання висновку судового експерта у кримінальному провадженні № 0000290, розмір витрат на залучення експерта складає 785,05 гривень, які підлягають стягненню з урахуванням ст. 1179 ЦК України з законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Підстав для застосування запобіжних заходів, передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 369, 371, 373, 374, 376, 395 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України на підставі якої із застосуванням ст.100 КК України призначити покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Долю речових доказів вирішити таким чином: мобільний телефон марки «MEIZU», моделі М681Н, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 та сім картку мобільного оператора «Київстар» формату «nano sim», із написом « НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ». які передано на відповідальне зберігання власнику - передати за належністю ОСОБА_10 , як законному володільцю.

Стягнути з ОСОБА_5 як законного представника ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням по справі експертизи в сумі 785,05 гривень.

Скасувати накладений за ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року, арешт на речовий доказ, а саме на мобільний телефон марки «MEIZU», моделі М681Н, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Скасувати накладений за ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2019 року, арешт на речовий доказ, а саме на сім картку мобільного оператора «Київстар» формату «nano sim», із написом « НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ».

Згідно ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1