Справа № 133/3226/20
Провадження №11-сс/801/244/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7
та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції з Козятинським міськрайонним судом Вінницької області апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2021 року,

якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_8 , на повідомлення слідчого про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2021 за №0000192,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

До Козятинського міськрайонного суду Вінницької області надійшла скарга від захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на повідомлення слідчого про підозру у вчиненні злочину, в якій він просить: - скасувати повідомлення про підозру від 31.12.2020 ОСОБА_7 , оголошену 11.01.2021 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000192 за ч. 1 ст. 382 КК України; - зобов`язати слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000192 за ч.1 ст. 382 КК України, вчинити дії щодо виключення є ЄРДР відомостей про дату та час повідомлення про підозру від 31.12.2020 ОСОБА_7 .
Скарга мотивована тим, що повідомлення про підозру є необґрунтованим та незаконним, оскільки зазначені у вказаному процесуальному документі обставини не вказують на вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.382 КК України. Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.03.2017 у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про стягнення коштів за договором позики, яким з останнього стягнуто заборгованість в сумі 20054,93 доларів США що еквівалентно 539563 грн. 85 коп., та судовий збір у сумі 5395 грн. 85 коп., не містило жодних обтяжень зобов`язального характеру, які ним не виконано, й факти перешкоджання боржником судовим виконавцям у примусовому стягнення боргу або вчинення інших протиправних дій відсутні. Крім того, скаржник звертає увагу на висновки суду у цивільних справах №133/1654/16-ц та 133/1654/16-ц щодо відмови у задоволенні подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України у зв`язку із відсутністю доказів ухилення його від виконання боргових зобов`язань.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 скаргу підтримав та просив її задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив у задоволенні скарги відмовити.
Ухвалою слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.03.2021 року у задоволенні скарги ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_8 , на повідомлення слідчого про підозру у вчиненні злочину у кримінальному провадженні №0000192 відмовлено.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15.03.2021 року скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення слідчого про підозру у вчиненні злочину від 31.12.2020 року оголошену ОСОБА_10 11.01.2021 р.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване судове рішення винесене без врахування суті скарги, є незаконним, оскільки судовим рішенням від 15.03.2017 року ніяких зобов`язань на ОСОБА_10 покладено не було, а тому він не міг виконати того, чого від нього не вимагалося, однак його запідозрено у невиконанні цього рішення суду, про що 11.01.2021 року було оголошено підозру. Суд не надав належної оцінки очевидним фактам - будь яких судових зобов`язань з боку ОСОБА_7 , а відповідно і відповідальності за їх невиконання.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 подану апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.

Прокурор ОСОБА_6 при вирішені апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 поклалася на розсуд суду.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу свого захисника в повному обсязі і також просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини.

Клопотань про відкладення судового розгляду від учасників провадження не надходило.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи захисника, підозрюваного та прокурора, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Виходячи із вимог ст.404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з п.18 ч.1 ст.3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Приймаючи рішення щодо відмови в задоволенні скарги ОСОБА_7 слідчий суддя суду першої інстанції встановив та виходив з того, що доводи скарги зводяться до відсутності у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, шляхом надання оцінки обставинам, які викладено стороною обвинувачення у повідомленні про підозру, у співвідношенні їх до приписів судового рішення, яким з ОСОБА_7 стягнено заборгованість.
Не були прийняті до уваги слідчим суддею посилання на судові рішення у цивільних справах, які спрямовані на доведення відсутності факту ухилення від виконання боргових зобов`язань, оскільки предметом їх розгляду було подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_7 у праві виїзду за межі України і висновки судом зроблено на підставі тих доказів, які були дослідженні під час розгляду вказаного подання в порядку цивільного судочинства.
Таким чином слідчий суддя прийшов до висновку, що за своїм змістом повідомлена 11.01.2021 ОСОБА_7 підозра відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 382 КК України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.
Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.
Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його невручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Повідомлення про підозру є обов`язковим лише у випадках, передбачених ч. 1 ст. 276 КПК України, при цьому питання про наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення (п.3 ч.1 ст.276 КПК України) вирішується шляхом встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оцінки зібраних доказів винуватості особи як окремо, так і в їх сукупності. При цьому прокурор, як зазначено в ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
У разі отримання слідчим або прокурором під час проведення досудового розслідування нових доказів, які свідчили про необхідність зміни підозри, останні можуть скористатись вимогами ст. 279 КПК України та пред`явити нову підозру або її змінити.
Загальні вимоги щодо змісту повідомлення про підозру визначені ст. 277 КПК України.

Так, у відповідності до приписів вказаної статті повідомлення про підозру має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Отже, передбачені кримінальним процесуальним законом наслідки тягнуть не факт складання повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення як процесуального документа, а лише факт вчинення дій щодо вручення такого документа певній особі у передбачений законом строк та спосіб, оскільки саме з моменту вручення повідомлення виникають юридичні наслідки для всіх учасників кримінального провадження.

Встановлено, що процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст. 276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 КПК України.
Отже, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вказаних вище процесуальних норм.
Визначення змісту поняття «підозра» обумовлює необхідність врахування практики Європейського суду з прав людини з питань застосування кримінального процесуального законодавства (ч. 5 ст. 9 КПК України).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та інших), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення. При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.
За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».
У відповідності до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи недоведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст. 17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень п. 10 ч. 1 ст.303 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
Виходячи зі змісту ст.368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Аналіз положень п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України дає підстави вважати, що в ході розгляду скарги на повідомлення про підозру підлягають з`ясуванню дотримання в ході повідомлення про підозру положень Глави 22 КПК України, у тому числі щодо відповідності підозри вимогам ст. 277 КПК України.
Повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою для повідомлення особі про підозру.
Як вбачається зі скарги захисника, вона не містить належних доводів стосовно порушення органом досудового розслідування вимог ст.ст.277, 278 КПК України під час складення та вручення повідомлення про підозру ОСОБА_10 .
Надані матеріали кримінального провадження, дають підстави вважати підозру пред`явлену ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого судового розслідування.
Зазначені в скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_10 фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_10 відповідає вимогам ст.277 КПК України, слідчим були дотримані вимоги ст.278 КПК України при врученні вказаного повідомлення про підозру останньому особисто, а повідомлення про підозру було здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти переконання, що ОСОБА_10 причетний до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Слідчим суддею досліджені всі обставини, які підлягали перевірці, надана їм відповідна правова оцінка та зроблений правильний висновок про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_10 , з чим погоджується також і колегія суддів, а зазначені в апеляційній скарзі доводи і підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 304, 404, 405, 407, 422 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 15 березня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_8 , на повідомлення слідчого про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.03.2021 за №0000192 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4