Справа № 461/9003/20 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 11-о/811/31/21 Доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

05 липня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_1 вирішуючи питання прийняття заяви ОСОБА_2 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами,
встановив:
ухвалою Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року поновлено ОСОБА_2 строк апеляційного оскарження. Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 без задоволення.
02 липня 2021 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд вищезазначеної ухвали Львівського апеляційного суду за нововиявленими обставинами, у якій просить скасувати ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року; ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28 грудня 2020 року скасувати; визнати протиправним невнесення прокуратурою Львівської області до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення на підставі його заяви від 21.08.2020 р.; не виконання прокуратурою Львівської області ухвали Галицького районного суду м. Львова від 14.09.2020 р. по справі №461/7425/20. Крім цього, просить внести відповідні відомості на підставі заяви ОСОБА_2 про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2020 року до ЄРДР; визнати його, ОСОБА_2 , потерпілим у даному кримінальному провадженні; прийняти окрему ухвалу по факту не виконання прокуратурою Львівської області ухвали Галицького районного суду м. Львова від 14.09.2020 р. по справі №461/7425/20 та направити дану ухвалу до ДБР для притягнення винних осіб до відповідальності.
Як вбачається зі змісту заяви про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року у справі № 461/9003/20 за нововиявленими обставинами ОСОБА_2 покликається на ухвали Київського апеляційного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 761/37612/20 та від 20 травня 2021 року у справі № 761/42156/20.
Вивчивши матеріали заяви вважаю, що у відкритті провадження за такою слід відмовити з наступних підстав.
Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Відповідно до ч. 2 статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Тобто, дана норма вказує на те, що процедура перегляду за нововиявленими обставинами має застосовуватися до тих судових рішень, якими завершено кримінальне провадження по суті та які породжують певні кримінально-правові наслідки або констатують відсутність підстав для настання таких наслідків (вирок, ухвала про застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, судові рішення судів апеляційної та касаційної інстанції щодо таких рішень).
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.
Системне тлумачення положень статей 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки: 1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення; 2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення; 3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, на чому неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.
Окрім цього, жодна норма КПК України не містить вказівки на можливість перегляду за нововиявленими обставинами ухвал слідчих суддів та відповідно рішень апеляційної чи касаційної інстанцій щодо таких рішень.
Вказаний висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 03 лютого 2020 року у справі № 522/14170/17 (провадження № 51-1836кмо19), згідно з яким положення ч. 1 ст. 459 КПК слід розуміти як такі, що передбачають можливість перегляду за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили та якими завершено розгляд кримінального провадження по суті в суді відповідної інстанції.
Перегляд за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді, а також рішень суду апеляційної інстанції щодо таких ухвал, кримінальним процесуальним законодавством не передбачений. Положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що «суддя … вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами», слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.
Зі змісту ухвали Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року вбачається, що така постановлена за результатами перевірки ухвали слідчого судді.
Враховуючи наведене, ухвала Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року не може бути переглянута за нововиявленими обставинами.
Керуючись ст. 464 України, суддя
ухвалив:
у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 про перегляд ухвали Львівського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року за нововиявленими обставинами відмовити.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя
Львівського апеляційного суду ОСОБА_1