Справа №586/579/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/507/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
Іменем України

30 липня 2021 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 586/579/20 за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_6 на вирок Середино-Будського районного суду Сумської області від 16 грудня 2020 року, за яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , раніше не судиму

визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_6 просить змінити вирок суду в частині розміру відшкодування моральної шкоди та стягнути на користь потерпілої моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Зазначає, що судом не було належним чином враховано обставини вчинення кримінального проступку обвинуваченою, а саме те, що вона завдала болю потерпілій та в послідуючому це призвело до порушення нормального способу життя.

Вироком Середино-Будського районного суду Сумської області від 16 грудня 2020 року ОСОБА_10 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, та їй призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. Ухвалено стягнути 1000 грн на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Згідно вироку, 31 липня 2019 року близько о 22 год ОСОБА_11 прала білизну біля колодязя по вул. Миру у смт. Зноб-Новгородське Середино-Будського району Сумської області, коли до неї підійшла ОСОБА_10 , і між ними виник словесний конфлікт. Під час словесного конфлікту, внаслідок раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_10 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень своїй сусідці, завдала ОСОБА_11 декілька ударів в обличчя, внаслідок чого остання впала на землю, а ОСОБА_10 ногою знову завдала удар по тулубу ОСОБА_11 , чим спричинила легкі тілесні ушкодження.

Від ОСОБА_10 надійшла письмова заява про розгляд кримінального провадження без її участі, а тому колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд кримінального провадження без участі обвинуваченої, що не суперечить ч. 4 ст. 405 КПК.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи представника потерпілої ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу та просив змінити вирок суду в частині відшкодування моральної шкоди, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення вироку суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілої підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі не оскаржуються.

Що стосується доводів апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову, то вони є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Зокрема, відповідно ст. 1177 ЦК шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 1, 3 ст. 23 ЦК).

Відповідно роз`яснень п. 9 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими та при настанні інших негативних явищ.

При вирішені позовів про відшкодування моральної шкоди суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Вказаних вимог закону в частині визначення розміру стягнення з ОСОБА_10 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції у повній мірі не дотримався.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, представником потерпілої було заявлено цивільний позов до ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Здійснивши розгляд цивільного позову та задовольнивши його частково, суд першої інстанції врахував характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілої або позбавлення її можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди. Також врахував вимоги розумності і справедливості та визначив на користь потерпілої моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Однак з таким розміром моральної шкоди колегія суддів погодитися не може, оскільки винними, протиправними діями ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_11 була заподіяна моральна шкода, а саме згідно висновку судово-медичного експерта № 62 від 29.08.2019 виявлені тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ та струсу головного мозку, внаслідок чого ОСОБА_11 зазнала фізичного болю, було порушено нормальний спосіб життя, оскільки була змушена докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров`я.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не повною мірою врахував глибину фізичних і моральних страждань потерпілої, яка після дій засудженої неодноразово перебувала на лікуванні, втратила можливість вести звичайний спосіб.

З урахуванням характеру та обсягу моральних страждань, порушення звичайного способу та ритму життя потерпілої ОСОБА_11 , завдана останній моральна шкода підлягає відшкодуванню у повному розмірі в межах заявленого позову, а саме на суму 5000 грн, що на переконання колегії суддів в повній мірі відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 408 КПК, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі збільшення сум, які підлягають стягненню, якщо таке збільшення не впливає на обсяг обвинувачення і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Виходячи із завдань та загальних засад кримінального провадження, відповідно вимогам ст. 2, 7, 9, 408 КПК колегія суддів вважає за необхідне судове рішення змінити в частині вирішення цивільного позову шляхом збільшення суми відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Середино-Будського районного суду Сумської області від 16 грудня 2020 року відносно ОСОБА_12 змінити в частині вирішення цивільного позову.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь потерпілої ОСОБА_11 5000 грн. моральної шкоди.

В іншій частині вирок залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4