КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 17.08.2005 вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна, звільнений 07.02.2013 по відбуттю строку покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
захисника - адвоката ОСОБА_11 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
Вироком Оболонського районного суду міста Києва від 04.03.2019 ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - виправдано, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв?язку з не доведеністю в діянні обвинуваченого складу кримінального правопорушення.
Відповідно до пред?явленого обвинувачення, 05.01.2016 року, приблизно о 19 год. 50 хв., ОСОБА_8 , знаходився за адресою: АДРЕСА_2 , а саме на четвертому поверсі, вказаного будинку, поряд із квартирою АДРЕСА_3 , до якої прилаштована колясочна кімната, де зберігаються особисті речі мешканців вказаної квартири. Знаходячись за вказаною адресою у ОСОБА_8 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення. Реалізуючи свій умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення, ОСОБА_8 , з допомогою заздалегідь підготовлених металевих пласкогубців, які він мав при собі, пошкодив серцевину замка вхідних дверей до приміщення колясочної та проник в середину. Знаходячись в приміщенні колясочної, ОСОБА_8 побачив поряд зі стіною вовняну ковдру фірми "Лері Макс", в поліетиленовій прозорій упаковці, вартістю 320 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ), яка належить громадянину ОСОБА_12 . Після цього ОСОБА_8 взявши в праву руку вказану ковдру, покинув приміщення колясочної та направився на вихід із вказаного будинку. Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в приміщення, ОСОБА_8 тримаючи при собі вовняну ковдру, вийшов із будинку АДРЕСА_2 та направився до автомобіля марки "Ауді", білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить його братові. Підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_8 не повідомляючи особам, які знаходилися у вказаному автомобілі що це за ковдра, положив її на заднє сидіння та сівши сам, запропонував їхати до місця його проживання, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин які не залежали від його волі, в результаті чого був затриманий працівниками поліції.
Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 , спричинив громадянину ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 320 грн. 00 коп. (без ПДВ).
На вказане судове рішення була подана апеляційна скарга прокурором, що приймав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції - прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 ..
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Оболонського районного суду міста Києва від 04.03.2019 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано невинуватим та виправдано у зв?язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - скасувати у зв?язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу прокурор Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 зазначає, про невідповідність висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства. Крім цього апелянт зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вимог п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України, внаслідок чого наявна невідповідність його висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження внаслідок того, що суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. Також, прокурор вказує на не надання належної оцінки безпосереднім показам свідка ОСОБА_13 , що були надані останнім в судовому засіданні, що призвело до ухвалення незаконного, необґрунтованого і невмотивованого судового рішення. Також апелянт вказує на численні порушення судом першої інстанції положень п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, про порушення вимог п. 4 ст. 108 КПК України. Також, апелянт вказує на порушення ч. 1 ст. 314 КПК України, оскільки підготовчу судове засідання було призначено 11.02.2016 року, тобто через 13 днів з дня надходження обвинувального акту.
Крім цього, прокурор ОСОБА_7 вказує, що в порушення вимог ст. 353 КПК України, головуючий в судовому засіданні не з?ясував стосунки потерпілого з обвинуваченим, не попередив його про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та не привів потерпілого до присяги. Також, апелянт зауважив про порушення судом першої інстанції положень ст. 352 КПК України та ч. 6 ст. 364 КПК України, оскільки не було надано сторонам право репліки. В порушення ч. 3 ст. 376 КПК України, суд не роз?яснив обвинуваченому та захиснику, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Заслухавши доповідь судді доповідача, позицію прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, позицію обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_11 , які заперечували проти задоволення вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, в тому числі їх виступ в судових дебатах ьа останнє слово обвинуваченого,перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Під час перевірки колегією суддів доводів апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження ? в ході апеляційного розгляду вони свого підтвердження не знайшли.
Так, в апеляційній скарзі сторона обвинувачення ставить під сумнів надану судом першої інстанції оцінку доказам у кримінальному провадженні. Зокрема, передослідивши в ході апеляційного перегляду кримінального провадження повторні показання свідка ОСОБА_13 , відповідно до посилання в апеляційній скарзі сторони обвинувачення, суд апеляційної інстанції погоджується з оцінкою наданою їм судом першої інстанції.
Крім цього, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в ході апеляційного перегляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, не встановлено жодних даних про таємне викрадення саме ОСОБА_8 вовняної ковдри " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".
Також колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з оцінкою доказів у кримінальному провадженні, наданою судом першої інстанції, стосовно належності, допустимості та достатності доказів.
Статтею 17 КПК України закріплено презумпцію невинуватості та забезпечення доведеності вини, однак, в ході перегляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, судом апеляційної інстанції встановлено, що стороною обвинувачення не дотримано стандарту доказування у поза розумний сумнів, на не надано суду беззаперечних доказів вини ОСОБА_8 у вчиненні вказаного здлочину.
Суд апеляційної інстанції вважає вказані доводи апеляційної скарги неспроможними, оскільки судом першої інстанції дотримано положень ст.ст. 91, 94 КПК України при ухваленні вказаного вироку.
Стосовно доводів апеляційної скарги прокурора про допущені процесуальні порушення під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції, то колегія суддів вважає їх не істотними та такими, що не перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях зазначає, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (п.29-30 рішення у справі "Руїз Торія проти Іспанії"). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§2 рішення у справі "Хірвісаарі проти Фінляндії").
Отже, з урахуванням висновків Європейського суду з прав людини, апеляційний суд погоджується з мотивами суду першої інстанції, викладеними у вироку суду щодо доказів досліджених судом першої інстанції і, відповідно цілком погоджується з оцінкою наданою судом першої інстанції безпосередньо дослідженим доказам, як окремо кожному з них так і у сукупності, які в цілому поза розумним сумнівом доводять невинуватість ОСОБА_8 в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
На переконання апеляційного суду вказані докази не спростовують висновків суду першої інстанції щодо недоведеності вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
За таких обставин, оскільки доводи прокурора в ході їх перевірки в апеляційному порядку свого підтвердження не знайшли, а істотних порушень кримінального процесуального закону, які б слугували безумовною підставою для скасування вироку з призначенням нового розгляду під час апеляційного перегляду не встановлено, то підстав для скасування вироку Оболонського районного суду міста Києва від 04.03.2019 та ухвалення нового обвинувального вироку, колегія суддів не вбачає.
Разом з тим, під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції самостійно встановив підстави для змінення вироку які стосуються відповідності нормі КПК ( ст. 373) щодо повного формулювання статті, при виправданні, що не погіршує становище обвинуваченого і може бути виправлено судом апеляційної інстанції з власної ініціативи відповідно до вимог ч.2 ст. 404 КПК України.
Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів , -
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу прокурора який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції - прокурора Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України, вирок Оболонського районного суду міста Києва від 04.03.2019 щодо ОСОБА_8 змінити, вказавши: і визнати його невинуватим у пред?явленому обвинуваченні.
В іншій частині вирок Оболонського районного суду міста Києва від 04.03.2019, залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.
С У Д Д І
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3