Справа №:361/6846/15-к
Провадження №: 1-р/755/18/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі суду присяжних:
головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 ,
присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву засудженого ОСОБА_7 про роз`яснення вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року,
УСТАНОВИВ:
Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року, ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України; за ч. 3 ст. 146 КК України, п. 3 ч. 2 ст. 115 КК України виправдано на підставі п.3 ч. 1 ст.373 КПК України за відсутності складу кримінального правопорушення.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_7 було змінено на тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду, негайно; строк відбування покарання визначено рахувати з 24.09.2020 року.
14 квітня 2021 року на адресу суду від засудженого ОСОБА_7 надійшла заява про роз`яснення судового рішення. Зокрема, засуджений просить роз`яснити на який термін до нього застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та якою нормою КПК України суд керувався при визначенні цього терміну.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01 червня 2021 року, вказану заяву засудженого передано суду присяжних.
Враховуючи клопотання засудженого ОСОБА_7 , яке викладене письмово щодо розгляду заяви без його участі, суд не здійснював його доставку, інші учасники судового провадження не з`явились в судове засідання, тому фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України.
Перевіркою автоматизованої системи документообігу суду «Д-3» встановлено, що матеріали кримінального провадження № 361/6846/15-к (провадження № 1-кп/755/388/20) 10.11.2020 року направлені до Київського апеляційного суду, справа до Дніпровського районного суду м. Києва не поверталась.
Тому судом було вивчено заяву засудженого ОСОБА_7 та вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року, який виготовлений із автоматизованої системи документообігу суду.
Як убачається з тексту вироку від 24 вересня 2020 року, то його складено відповідно до вимог ст. 374 КПК України із посиланням на норми чинного кримінального процесуального закону, він викладений чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння точного змісту.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначаються, в тому числі рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.
Зокрема, що стосується посилання засудженого на незрозумілість вироку в частині строків застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то в цій частині положення вироку є цілком зрозумілими. Так, згідно вироку щодо ОСОБА_7 було «змінено запобіжний захід до набрання вироком законної сили на тримання під вартою, взявши його під варту у залі суду, негайно; строк відбування покарання рахувати з 24.09.2020 року».
Під час ухвалення обвинувального вироку суд вправі застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили. Суд застосовує запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у такому випадку з метою забезпечення виконання остаточного судового рішення.
Суд присяжних зазначає, що зазначення у вироку строку шляхом настання певної події, а саме набрання цим вироком законної сили не суперечитиме п. 74 рішення у справі «Харченко проти України». Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 115 КПК строки, встановлені КПК, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.
При цьому, якщо питання про доцільність та обґрунтованість тримання засудженого під вартою виникає на стадії апеляційного оскарження і апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції може переглянути доцільність подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Саме такий висновок міститься у п. 11 Висновків що викладені у Постанові №14 Пленуму ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 19 грудня 2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою»
Більш того, у справі «Руслан Яковенко проти України»
за заявою № 5425/11, яке набуло статусу остаточного 04.09.2015 року, ЄСПЛ своїм рішенням підтвердив, що, починаючи з дати постановлення вироку, навіть, якщо він ще не набрав законної сили і його можна оскаржити, обвинувачений вважається таким, що перебуває під вартою «після засудження компетентним судом», тобто у розумінні підпункту «а» пункту 1 ст. 5 Конвенції на законних підставах.

У цьому рішенні Європейський суд наголосив, що навіть якщо національне законодавство передбачає, що вирок набирає законної сили лише після завершення розгляду справи судами усіх інстанцій, попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

У такому випадку судовий контроль за позбавленням свободи, що вимагається згідно ст. 5 Конвенції, вважається вже інкорпорованим у постановлений вирок та призначене покарання, а питання щодо законності такого тримання під вартою можуть бути переглянуті лише, коли виникають нові обставини.

Відповідно ч. 1 ст. 380 КПК, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.
Отже, роз`яснення судового рішення - це викладення його у більш ясній і зрозумілій формі.
Відтак, роз`яснення судового рішення має значення не саме по собі, а в контексті його правильного виконання з урахуванням змісту рішення і волі суду, який його ухвалив. Метою роз`яснення судового рішення є його удосконалення для правильного розуміння учасниками судового провадження, органом виконання судового рішення. Роз`яснення судового рішення спрямоване на усунення незрозумілості, що ускладнює його реалізацію. Суть роз`яснення судового рішення полягає не в роз`ясненні мотивів, які покладені в основу рішення, а в роз`ясненні рішення з метою наступного його виконання. Такий висновок узгоджується з позицією, висловленою в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08 серпня 2019 року у справі № 202/4467/14-к.
Судом встановлено, що доводи засудженого ОСОБА_7 зводяться до роз`яснення норм законодавства, якими керувався суд під час ухвалення вироку, що не є предметом його роз`яснення.
Тому відсутні підстави для задоволення заяви засудженого про роз`яснення вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року у справі № 361/6846/15-к (провадження № 1-кп/755/388/20).
Отже, з огляду на доводи засудженого ОСОБА_7 у заяві про роз`яснення рішення суду, підстави для її задоволення в порядку ст. 380 КПК відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374,376,380 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_7 про роз`яснення вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 24 вересня 2020 року у справі № 361/6846/15-к (провадження № 1-кп/755/388/20).
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня проголошення ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_8

Суддя Юлія Іваніна

Присяжні Володимир Блащук

Жанна Слободенко

Наталія Ярута