ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/38/21 Справа № 180/200/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000405, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , а також прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_11 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 27 листопада 2018 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 75,76 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, і призначено покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки; за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання період тримання під вартою з 30 січня 2019 року до 10 липня 2019 року включно.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року, відповідно до якого, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік вирішено виконувати самостійно.
ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Окрім того, судом вирішено питання про стягнення процесуальних витрат у кримінальному провадженні, та визначено долю речових доказів.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винними у вчиненні інкримінованих їм злочинів за таких обставин.
ОСОБА_7 24.06.2018 року, близько 20 год. 00 хв., більш точного часу встановити не представилось можливим, проходив повз будинок АДРЕСА_3 , де поруч із під`їздом № 2 побачив скутер марки «Defiant Vegas» червоного кольору, шасі № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 49,9 куб. см., який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і в нього відразу виник умисел на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
На виконання свого злочинного умислу, направленого на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненого повторно, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, переконавшись у відсутності сторонніх осіб та власника, які могли б завадити йому вчинити кримінальне правопорушення, вставивши в замок запалення викрутку, яку він приніс із собою, та провернувши її, завів двигун та сів за кермо вказаного транспортного засобу.
Одразу після цього, ОСОБА_7 безперешкодно поїхав, з місця вчинення злочину, тобто, не маючи ні дійсного, ні уявного права користування, шляхом вільного доступу незаконно заволодів скутером марки «Defiant Vegas» червоного кольору, шасі № НОМЕР_1 , з об`ємом двигуна 49,9 куб. см., який належить потерпілій ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинивши останній матеріальну шкоду на суму 5287 грн. 14 коп.
Крім того, ОСОБА_7 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 25.10.2018 року, у першій половині доби, більш точного часу встановити не представилось можливим, знаходилися у дворі буд. АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_8 виник умисел на таємне викрадення будь-яких металевих виробів з території Центральної збагачувальної фабрики AT «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», розташованої в районі вулиці Сергія Лазо в м. Марганці, Дніпропетровської області, і він запропонував спільно вчинити вказаний злочин ОСОБА_7 , на що останній добровільно погодилася. Після цього, останні вступили між собою в злочинну змову, попередньо домовилися про спільне вчинення злочину та в загальних рисах обговорили план таємного викрадення майна.
З метою реалізації спільного з ОСОБА_8 злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, ОСОБА_7 , того ж дня, приблизно о 19 год. 00 хв., діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_8 , пройшли на територію Центральної збагачувальної фабрики AT «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», розташовану в районі вулиці Сергія Лазо в м. Марганці, Дніпропетровської області, де, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що поруч нікого не має та за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу із тильної сторони зруйнованої будівлі колишньої механічної майстерні дільниці з ліквідації Центральної збагачувальної фабрики АТ «Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат», таємно умисно повторно з корисливих мотивів викрали металеву рейку типу Р-24, довжиною 3 метри погонних, вартістю 282 грн. 00 коп. за один погонний метр, чим спричинили вказаному товариству матеріальну шкоду на загальну суму 846 грн. 00 коп.
Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 безперешкодно покинули місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Крім того, ОСОБА_7 19.10.2018 року, приблизно о 15 год. 00 хв., знаходився за місцем мешкання ОСОБА_8 в приміщенні буд. АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення будь-якого цінного майна з житлового будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_12 та фактичним користувачем якого є ОСОБА_13 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло, ОСОБА_7 19 жовтня 2018 року в період часу з 15 год. 00 хв. до 15 год.10 хв., прийшов до території вказаного домоволодіння, де шляхом зламу замку вхідних дверей проник до житлового будинку, в якому тимчасового проживає без реєстрації ОСОБА_13 , звідки, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що поруч нікого не має та за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно умисно повторно з корисливих мотивів викрав належне ОСОБА_13 майно:
-телевізор торгової марки «DЕХ» моделі «LТ-3255 Т2», вартістю 3100,00 грн.;
-спортивну гирю вагою 24 кг, вартістю 333 грн. 33 коп.,
-електричного дриля марки «DWT», визначити ринкову вартість якого не надалося за можливе;
-спортивну гантелю саморобну, яка матеріальної цінності не представляє, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3433 грн. 33 коп.
Після цього, ОСОБА_7 безперешкодно покинув місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 просить вирок змінити та призначити ОСОБА_7 покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі на підставі ст. 69, 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, внаслідок суворості. На переконання адвоката, суд не надав оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, має стійкі соціальні зв`язки: проживає разом із батьком інвалідом 2 групи, який наразі перебуває на його повному отриманні, на обліку у психлікарні та нарколога не перебуває, працює не офіційно, з потерпілим примирився. Адвокат вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання: за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, з конфіскацією всього майна, яке є його власністю. Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року, відповідно до якого, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік виконувати самостійно. Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта на проведення судової автотоварознавчої експертизи № 15/12.2/401 від 17 грудня 2018 року, витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 18/12.1/220 від 27 листопада 2018 року та половину витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи № 18/12.1/219 від 26 листопада 2018 року в розмірі 2002 грн. В іншій частині вирок залишити без змін.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор посилається на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості та особі обвинуваченого. На переконання прокурора, призначаючи обвинуваченому покарання без конфіскації майна, суд не надав належної оцінки тим обставинам, що ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності, за вчинення тяжкого злочину, повторно скоїв умисний тяжкий злочин та шкоду завдану злочином не відшкодував.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу сторони обвинувачення, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, потерпілої ОСОБА_10 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора та заперечувала проти задоволення скарги захисника, обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав скаргу захисника та заперечував проти задоволення скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду в межах апеляційної скарги.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, кваліфікація їх дій, а також справедливість призначеного ОСОБА_8 покарання, в апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Вирішуючи питання про правильність застосування закону України про кримінальну відповідальність та відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину і особі обвинуваченого ОСОБА_7 , за доводами прокурора та захисника останнього, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
На думку колегії суддів, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за кожен з вчинених ним злочинів окремо, а також й за їх сукупністю, судом першої інстанції призначено відповідно до вказаних вимог закону України про кримінальну відповідальність.
Так, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував тяжкість скоєних ним злочинів та особу обвинуваченого, який раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, у скоєному розкаявся, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, шкоду не відшкодував. При цьому, суд взяв до уваги й те, що орган пробації вважав, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, і вважав за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
В якості обставин, які пом`якшують покарання, судом враховано щире каяття та не встановлено таких, що його обтяжують.
Надавши оцінку зазначеним судом відомостям та доказам на їх підтвердження, що містяться в матеріалах кримінального провадження, врахувавши думку потерпілої ОСОБА_10 , яка під час апеляційного розгляду засвідчила те, що завдану злочином шкоду їй відшкодовано не було, колегія суддів приходить до висновку про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за кожен з вчинених злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, та за їх сукупністю відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
З висновками суду першої інстанції про можливість виправлення останнього протягом визначеного судом строку позбавлення волі, колегія суддів погоджується та не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК України.
Водночас, колегія суддів не знаходить й підстав для призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання за ч. 2 ст. 289 КК України.
Суд звертає увагу на те, що додаткове покарання у виді конфіскації майна, на необхідність призначення якого вказує прокурор, є альтернативним.
За цих умов, з огляду на обставини провадження та дані про особу обвинуваченого, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що покарання у виді позбавлення волі без конфіскації майна, призначене за ч. 2 ст. 289 КК України, відповідатиме тяжкості цього злочину та особі обвинуваченого.
З огляду на викладене, доводи захисника та прокурора як про невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості скоєного злочину та його особі, внаслідок суворості, так і внаслідок м`якості, колегія суддів розцінює як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню.
Отже, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку, який зміні або скасуваню з викладених в апеляційних скаргах мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 24 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4