Справа № 547/1115/20
Провадження №1-кп/548/82/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2021 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол об`єднане кримінальне провадження № 0000333 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, такого, що не має на утриманні малолітніх чи непрацездатних осіб, раніше судимого:
-03.03.2010 року вироком Семенівського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-03.08.2011 року вироком Семенівського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 80 год громадських робіт;

-02.02.2012 року вироком Семенівського районного суду Полтавської області за ст. 389 ч. 2 КК України на підставі ст.ст. 71, 72 КК України до остаточного покарання у вигляді 2 місяців 10 днів арешту, при цьому до покарання приєднано 80 год громадських робіт, призначених вироком від 03.08.2011 року;

-14.05.2012 року вироком Семенівського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 1, ст. 70, ч. 4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 11.06.2014 року за амністією;

-20.02.2015 року вироком Семенівського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці;

-24.03.2015 року вироком Семенівського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, звільнений 20.08.2015 року по відбуттю строку покарання;

-11.11.2015 року вироком Семенівського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, 07.04.2017 року звільнений по відбуттю строку покарання,

-18.12.2020 року вироком Семенівського районного суду Полтавської області за ст. 185 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 190, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняті і не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і повторно вчинив корисливі злочини, один з яких за попередньою змовою з померлим ОСОБА_5 , при наступних обставинах.
Так, обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (який на час судового розгляду помер і провадження відносно нього було виділено та закрито) 06.11.2019 року, діючи за попередньою змовою,з метою заволодіння чужим майном прибули до господарства ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де через незамкнені вхідні двері проникли до сараю, звідки ОСОБА_4 повторно, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_6 велосипед чоловічого типу синього кольору марки «Минск», вартістю 1 020,00 грн, та велосипед жіночого типу синього кольору марки «Аист», вартістю 1 283,33 грн, після чого, шляхом зриву прибойця на вхідних дверях обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проникли до будинку, де викрали належні потерпілому ОСОБА_6 телевізор марки «Sony KDL-32P5500», вартістю 3 066,67 грн, DVD-програвач марки «Sony HCD-DZ620K» з акустичною колонкою марки «Sony SS-CT51», вартістю 649,00 грн, касетний магнітофон марки «International AK-21», вартістю 333,00 грн, а обвинувачений ОСОБА_4 без співучасті викрав 40 135,00 грн, належні потерпілому ОСОБА_6 , після чого зникли з місця вчинення злочину, а викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 09.08.2020 року близько 13:00 год з метою заволодіння чужим майном прибув до господарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , де шляхом зриву навісного замка проник до житлового будинку, звідки повторно таємно викрав належні потерпілій ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 12 440,00 грн, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Також, обвинувачений ОСОБА_4 21.08.2020 року близько 21:00 год грубо порушуючи гарантоване ст. 30 Конституції України право громадянина на недоторканість житла, без дозволу власника житла потерпілої ОСОБА_8 . шляхом розбиття віконного скла незаконно проник до будинку потерпілої ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_5 , де знаходився певний час, після чого покинув будинок.

При розгляді справи в суді обвинувачений свою винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, та цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 визнав повністю надав пояснення з приводу вчинених кримінальних правопорушень, які повністю узгоджуються із змістом обвинувачення. У вчиненому розкаявся.
Виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, в суді заявив, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження, він не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачений, його захисник, так і прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин після роз`яснень цьому обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів, а також відомостей, які характеризують особу обвинуваченого.
Суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло та інше приміщення, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Також суд вважає вірною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 162 ч.1 КК України, як незаконне проникнення до житла.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість та кількість вчинених ним кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що він вчинив умисні корисливі тяжкі злочини та кримінальний проступок, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, ніде не працює, суд приходить до твердого переконання, що відсутні будь-які підстави для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, а вважає, що його виправлення можливе лише при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у вигляді реального позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений щиро розкаявся та сприяв розслідуванню кримінальних правопорушень, частково відшкодував спричинені злочином збитки, суд вважає необхідним призначити міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , наближену до мінімальної.
Так як обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, за жоден з яких засуджений не був, покарання за цим вироком йому слід визнати за сукупністю злочинів відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Виходячи з того, що обвинувачений вчинив вказані кримінальні правпорушення до постановлення вироку Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2020 року, яким його засуджено за сукупністю злочинів до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід визначити за сукупністю злочинів відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складжання покарань, призначених за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від18.12.2020 року та за цим вироком.
При цьому, в строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_4 за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати покарання, відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повинен відбувати покарання у місцях позбавлення волі, до набрання вироком законної сили цьому обвинуваченому необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому строк відбування покарання цьому обвинуваченому обраховувати з дня постановлення цього вироку, тобто з 15 липня 2020 року.

Суд визначає, що даний запобіжний захід обирається саме з метою забезпечення виконання даного вироку суду та із зазначенням настання певної події - до набранням цим вироком законної сили, що у повному обсязі узгоджується з принципом юридичної визначеності, який є особливо важливим при позбавленні свободи та з принципом законності в цьому контексті (щодо процедури - п. 54 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»), стосується забезпечення передбачуваності застосування певного закону і не суперечитиме як п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року.

Вирішуючи справу в частині заявленого представником потерпілої ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_10 цивільного позову про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди в сумі 12 440,00 грн , суд бере до уваги наступне.
При судовому розгляді представник потерпілої підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх повністю та стягнути з обвинуваченого 12 440,00 грн, які він викрав у потерпілої, вчинивши крадіжку з прокиненням дл будинку ОСОБА_7 , таким чином завдавши потерпілій матеріальної шкоди.
Обвинувачений проти задоволення цивільного позову не заперечував.
Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Судом встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_4 09.08.2020 року крадіжки з проникненням до житлового будинку потерпілій ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду в сумі 12 440,00 грн, а тому позов представника потерпілої підлягає задоволенню.
В рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави підлягає стягненню вартість проведених трасологічної та товарознавчих експертиз в сумі 3 454,22 грн.
Питання про речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 369 371, 374 КПК України, суд

З А С УД И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання:
- за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;
- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
На підставі ч. 1, ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком, та покарання, призначеного вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2020 року, у вигляді 4-х років позбавлення волі, остаточно визначити до відбування ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 рахувати з дня постановлення цього вироку суду, тобто з 15 липня 2021 року, при цьому в строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_4 , зарахувати покарання, відбуте ним за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 18.12.2020 року в період часу з 22 вересня 2020 року по 14 липня 2021 року включно.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 12 440 (дванадцять тисяч чотириста сорок) грн 00 коп матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 3 454 (три тисячі чотириста п`ятдесят чотири) грн 22 копвитрат на проведення трасологічної та товарознавчих експертиз.

Речові докази по справі у вигляді

-велосипеду чоловічого типу синього кольору марки «Минск», велосипеду жіночого типу синього кольору марки «Аист», телевізору марки «Sony KDL-32P5500», DVD-програвача марки «Sony HCD-DZ620K» з акустичною колонкою марки «Sony SS-CT51», касетного магнітофону марки «International AK-21», грошові кошти в сумі 1 135,00 грн купюрами номіналом 200, 100, 50, 20 ,10, 5 грн, грошові кошти в сумі 9 000,00 грн купюрами номіналом 200, 100, 50 грн, грошові кошти в сумі 30 000,00 грн купюрами номіналом 500, 200, 100 грн, що знаходяться у камері зберігання речових доказів Сектору поліцейської діяльності № 1 відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, повернути потерпілому ОСОБА_6 , як його власність.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд, за виключенням оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: