Справа №463/8022/21
Провадження №1-кс/463/4670/21
У Х В А Л А

21 липня 2021 року м. Львів

Слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_3 , погоджене заступником начальника другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000191 від 10.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

встановив:
Слідчий першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб марки «Хундай Елантра», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , огляд якого проводився у період з 19.57 год 16.07.2021 по 19.59 год 16.07.2021 та під час якого вказаний транспортний засіб був вилучений.

Клопотання мотивує тим, що в провадженні Першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 10.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 16.07.2021 близько 18.00 год головний державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів «рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області ОСОБА_6 , будучи службовою особою, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди поєднаного з вимаганням діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи на узбіччі дороги напроти приміщення аптеки за адресою: АДРЕСА_1 , під час попередньо домовленої зустрічі із директором СФГ «Короп» ОСОБА_7 , одержав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 30000 грн. за не створення штучних перешкод у здійсненні законної підприємницької діяльності пов`язаної з вирощенням та реалізацією рибної продукції.

У ході досудового розслідування у період з 19.57 год. 16.07.2021 по 19.59 год. 16.07.2021 слідчим, у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку із невідкладністю випадку з метою відшукання документів, речей та грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, грошових коштів та матеріальних цінностей, які можуть бути предметом неправомірної вигоди проведено огляд транспортного засобу марки «Хундай Елантра», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , за результатами якого вказаний транспортний засіб вилучений.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 17.07.2021 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000191.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Майно, на яке слідчий просить накласти арешт, само по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Крім того, мотивуючи подане клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб, слідчий покликаючись на положення п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, зазначає про те, що арешт вказаногого транспортного засобу необхідний з метою подальшої можливої конфіскації майна.

А тому слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, до судового засідання подав заяву про розгляд клопотання за відсутності сторони обвинувачення та просить таке задоволити.

ОСОБА_5 , власник майна, з клопотання про накладення арешту на який звернувся до суду слідчий, в судове засідання не з`явився, до судового засідання подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просить не арештовувати його транспортний засіб. Щодо огляду автомобіля експертом не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього письмові документи, вважаю, що в клопотанні слід відмовити виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 10.06.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що 16.07.2021 близько 18.00 год головний державний інспектор відділу охорони водних біоресурсів «рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Львівській області ОСОБА_6 , будучи службовою особою, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди поєднаного з вимаганням діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи на узбіччі дороги напроти приміщення аптеки за адресою: площа 40 річчя перемоги, 1А, село Добросин Жовківського району Львівської області, під час попередньо домовленої зустрічі із директором СФГ «Короп» ОСОБА_7 , одержав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 30000 грн. за не створення штучних перешкод у здійсненні законної підприємницької діяльності пов`язаної з вирощенням та реалізацією рибної продукції.

У ході досудового розслідування у період з 19.57 год. 16.07.2021 по 19.59 год. 16.07.2021 слідчим, у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку із невідкладністю випадку з метою відшукання документів, речей та грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, грошових коштів та матеріальних цінностей, які можуть бути предметом неправомірної вигоди проведено огляд транспортного засобу марки «Хундай Елантра», р.н. НОМЕР_1 , номер шасі: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_5 , за результатами якого вказаний транспортний засіб вилучений. Вказане стверджується долученою до матеріалів клопотання копією протоколу огляду від 16.07.2021 року.

Постановою слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 від 17.07.2021 року вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000191. Визнаючи вказаний транспортний засіб речовим доказом слідчий зазначив про те, що такий був знаряддям вчиненого злочину, зберіг на собі його сліди, а також містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин вчиненого злочину, а також отриманий внаслідок вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно п.1 ч.2 ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Обгрунтовуючи мотивованість та підставність заявленого клопотання щодо накладення арешту на автомобіль слідчий слідчого першого слідчого відділу (із дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, зазначає про те, що такий є речовим доказом в кримінальному провадженні. А тому з метою його збереження, забезпечення завдань кримінального провадження, а також з метою проведення експертного дослідження виникла необхідність в накладенні арешту.
Оцінюючи зазначені вище покликання слідчого, суд вважає такі недоведеними, оскільки слідчий не зазначає, якими саме ознаками наділений вилучений автомобіль аби вважатися речовим доказом по справі. Формально зазначаючи про те, що такий був знаряддям вчинення злочину та зберіг на собі його сліди, слідчий не зазначає про те, яким саме чином вказана річ (предмет) матеріального світу сприяв безпосередньому вчиненню злочину. Не вказано, які експертні дослідження планується проводити з вилученим автомобілем, зважаючи на те, що кримінальне провадження розпочато по факту вимагання та в подальшому отримання службовою особою неправомірної вигоди, предметом якої автомобіль не був.
Відсутні підстави вважати, що вище зазначений автомобіль відповідає критеріям ст. 98 КПК, зокрема може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, матеріали клопотання такого не містять, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, або набуто кримінально протиправним шляхом.
Крім того, як встановлено з матеріалів клопотання та долучених до нього письмових документів власником автомобіля, з клопотанням про накладення арешту на який звернувся слідчий, є ОСОБА_5 , який не є фігурантом розслідуваного кримінального правопорушення та немає жодного відношення до кримінального провадження, в межах якого слідчий просить накласти арешт на його автомобіль, а відтак відповідно до ст. 64-2 КПК України, у даному кримінальному провадженні перебуває в статусі третьої особи. А відтак накладення арешту на транспортний засіб, на думку суду, порушуватиме його права, як власника, на безперешкодне володіння, користування та розпорядження зазначеним майном.

Більше того, суд вважає хибними покликання слідчого, як на підставу мотивованості накладення арешту, про те, що накладення арешту необхідне з метою подальшої можливої конфіскації майна. До такого висновку суд приходить з урахуванням того, що в силу положення статті 170 КПК України арешт на майно з цією метою накладається лише у випадку, якщо таке майно є власністю підозрюваного. А в даному випадку, як зазначено вище, власником такого є ОСОБА_5 .

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що слідчим не доведено мотивованості та обгрунтованості поданого клопотання, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої 170 КПК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для накладення арешту на вилучений в ході првоедення огляду автомобіль. А тому в клопотанні суд відмовляє.
Керуючись вимогами ст. ст.117,170-173,309,395 КПК України, -

постановив:
В задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1