Справа № 203/3961/20
Провадження № 1-кп/0203/466/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченої - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро обвинувальний акт, відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000882 від 26.09.2018 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, гр. України, з середньою освітою, не працюючої, не судимої, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.149 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 протягом 2018-2019 років не бажаючи займатися законною трудовою діяльністю, але прагнучі збагатитися будь-яким способом, у тому числі злочинним шляхом, стала на шлях скоєння злочинів, зокрема вирішила вербувати соціально незахищених осіб на території м. Дніпро для трудової експлуатації, використовуючи обман та їх уразливий стан, та передавати їх до сільськогосподарських угідь Дніпропетровської області за грошову винагороду.
Так, 12.04.2018 ОСОБА_5 , у період часу з 07:30 год. до 08:30 год. перебуваючи поблизу «Слов`янського ринку», розташованого по вул. Курчатова, 1, у м.Дніпро, реалізовуючи свiй злочинний умисел, підшукуючи потенційних жертв трудової експлуатації зустріла раніше їй відомого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у розмові стала схиляти останнього працювати на сільському господарстві Дніпропетровської області.
Так ОСОБА_5 шляхом надання неправдивої інформації щодо умов працi на господарстві, щодо заробітної плати в розмірі 800 гривень на місяць, безкоштовного місця проживання та харчування, ввела потерпілого ОСОБА_6 в обману, схиливши останнього до прийняття вказаної пропозиції, не повідомляючи дійсно умови праці, тим самим здійснила вербування ОСОБА_6 для подальшої трудової експуалатації власниками сільськогосподарських підприємств Дніпропетровської областi.
Після чого в ранковий час того ж дня 12.04.2018 ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел щодо торгівлі людьми, зателефонувала невстановленим досудовим розслідуванням особам, з пропозицією за винагороду для неї, надати їм для трудової експлуатації ОСОБА_6 , на що останні надали свою згоду та прибули у першій половині того ж дня 12.04.2018, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, до території «Слов`янського ринку», розташованого по вул. Курчатова, 1, м.Дніпро.
Там ОСОБА_5 передала не встановленим досудовим розслідуванням особам потерпілого ОСОБА_6 , за що отримала від них грошову винагороду у розмірі близько 200 гривень (точна сума досудовим розслідуванням не встановлена), тим самим здійснила передачу ОСОБА_6 для подальшої трудової експлуатації.
Після чого, невстановлені особи, використовуючи автомобіль марки
«Фольксваген» (державний номер досудовим розслідуванням не встановлено), перевезли ОСОБА_6 до с. Днепрельстан, Дніпропетровської областi, де закрили у бараку з брудними матрацами на підлозі, повідомивши, що то є місце його проживання, що робота на полі щодо підготовки землі до посадки овочів починається з 6:00 години та закінчувався о 20:00 годині.
3 наступного дня, а саме з 13.04.2018, по 20.04.2018, невстановлені досудовим розслідуванням особи, експлуатували труд ОСОБА_6 на полях біля с. Днепрельстан, Дніпропетровської областi, для підготовки землі до посадки овочів, без оплати праці, без надання часу для відпочинку та їжі, при різних погодних умовах, постійно погрожуючи фізичним насиллям.
Так у нічний час 20.04.2018 ОСОБА_6 втік з бараку у с. Днепрельстан, Дніпропетровської області, де його утримували, до м. Дніпра i звернувся до правоохоронних органів.
Крім того, в кінці серпня 2018 року, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи повторно, перебуваючи поблизу «Слов`янського ринку», розташованого по вул. Курчатова, 1, м. Дніпро, підшукуючи потенційних жертв для трудової експлуатації, познайомилась з раніше невідомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який не мав постійного місця мешкання, постійної роботи, перебував у скрутному матеріальному становищі та під впливом тяжких особистих обставин, так як мав другу груду інвалідністю, отриману внаслідок органічного ураження головного мозку в формі психорганічного синдрому, що явно було видно по фізіологічним особливостям поведінки його тіла та обличчя.
Продовжуючи реалізовувати свiй злочинний умисел, ОСОБА_5 , запропонувала ОСОБА_7 роботу, яка полягала у догляді за великою рогатою худобою на сільських господарствах Дніпропетровської областi, не повідомляючи дійсні умови праці.
Знаходячись в уразливому стані, зумовленому фізичними та психологічними властивостями, викликаному збігом тяжких матеріальних і соціальних обставин, ОСОБА_7 , обмежений у здатності усвідомлювати свої дії, приймати за своєю волею самостійно рішення, на вказану пропозицію погодився, про що повідомив ОСОБА_5 , яка вказаними діями вчинила вербування ОСОБА_7 для подальшої трудової експлуатації з використанням уразливого стану.
У подальшому, в той же день у кiнцi серпня 2018 року ОСОБА_5 , отримавши згоду ОСОБА_7 , зателефонувала раніше знайомій особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та запропонувала останній, за винагороду для себе, передати потерпілого ОСОБА_7 для подальшої його трудової есплуатації, на що особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, надала свою згоду та разом із іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, прибув, в цей же день, у невстановлений досудовим розслідуванням час, до території «Словянського ринку», розташованого по вул. Курчатова, 1, м.Дніпро, де ОСОБА_5 передала їм ОСОБА_7 .
В свою чергу, ОСОБА_7 , побачивши майбутніх роботодавців, відмовився вед запропонованої ОСОБА_5 роботи, однак остання, користуючись уразливим станом потерпілого, а саме його слабким фізичним та психологічним станом, який виражався у неможливості чинити опір насильницьким дiям, заштовхала потерпілого до автомобіля осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження , та отримала грошову винагороду у невстановленому досудовим розслідуванням розмірі.
В це й же день особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, перевезли ОСОБА_7 на автомобілі «Miтcyбici Паджеро» чорного кольору, державний номер не встановлено досудовим розслiдуванням, до сільськогосподарського господарства особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, розташованого в с. Бузівка, Магдалинiвського району Дніпропетровської області, де помістили ОСОБА_7 у сарай, в якому були відстутні належні умови проживання.
3 наступного дня та на протязі 4-х місяців особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, експлуатували труд ОСОБА_7 по догляду за крупною рогатою худобою на власному господарстві, без оплати праці, без надання часу для відпочинку та їжі, при різних погодних умовах, погрожуючи фізичним насиллям та під постійним контролем зазначених осіб, що наглядали за такими ж працівниками господарства.
Так, після чотирьох невдалих спроб втекти, у грудні 2018 року ОСОБА_7 у нічний час доби покинув територію вказаного господарства i повернувся до м.Дніпра та звернувся до правоохоронних органів.

Крiм того, 25.02.2019 у ранішній час доби ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, підшукуючи потенційних жертв трудової експлуатації, повторно, перебуваючи на території «Слов`янського ринку», розташованого по вул.Курчатова, 1, м. Дніпро, познайомилась із раніше невідомим йому ОСОБА_8 , якого у розмові, шляхом обману про дійсні умови праці, завербувала, тобто схилила поїхати до сільськогосподарських угідь Дніпропетровської області для роботи по догляду за великого рогатою худобою, повідомивши останньому неправдиву інформацію щодо умов праці, а саме щодо заробітної плати у розмірі 1000-1500 гривень на місяць, щодо належних умов проживання на території господарства, забезпечення цигарками та їжею.
У подальшому, ОСОБА_5 зателефонувала особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження з пропозицією, за винагороду для неї, надати для трудової експлуатації ОСОБА_8 , на що остання надала свою згоду та у першій половині дня 25.02.2019 прибула до «Слов`янського ринку», розташованого по вул. Курчатова, 1, м. Дніпро, на автомобілі ВАЗ 21099, темно зеленого кольору, державний номер не встановлено досудовим розслідуванням, де ОСОБА_5 передала їй потерпiлого ОСОБА_9 , якого та перевізла до свого господарства в с. Ковпаківка Магдалинiвського району, з метою подальшої трудової експулатації, та повiдомила, що ОСОБА_8 є особого, яку вона разом з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, купили, та що останньому тепер необхідно відпрацьовувати витрачені на нього кошти.
3 моменту прибуття 25.02.2019 i до нічного часу ОСОБА_8 виконував поставлені особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, задачі щодо завантаження машин бетонами з молоком, догляду за худобою. Крім того, його помістили у сарай, в якому були відстуні належні умови проживання, та дізнався, що об`єми роботи дуже великі, гроші за роботу господар не платить, а застосовують фізичне насилля.
В той же день у нічний час доби ОСОБА_8 втік до м. Дніпра та звернувся до правоохоронних органів.

Обвинувачена ОСОБА_5 вину у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення визнала у повному обсязі та суду пояснила, що вона мешкає в районі ринку «Слов`янський» в м. Дніпро. Бачила, як в тому районі особи наймали на роботу. Весною 2018 до неї звернувся ОСОБА_6 , попросив помогти найти йому роботу. Вона розказала йому про те, що є люди у яких він може працювати та заробляти 800 гривень на місця, при цьому мати безоплатне житло та їжу. Коли ОСОБА_6 погодився, вона зателефонувала своїм знайомим, які через деякий час забрали ОСОБА_6 та заплатили їй близько 200 гривень.

Влітку 2018 вона познайомилася із ОСОБА_7 , який також перебував у скрутному матеріальному становищі. Вона запропонувала йому роботу по догляду за худобою в сількогосподарському господарстві, не повідомляючи дійсні умови праці. Отримавши його згоду, вона зателефонувала своєму знайомому, який в той же день приїхав та забрав ОСОБА_7 до свого господарства, заплативши їй кошти, але не пом`ятає в якому розмірі.

Зимою 2019 вона познайомилася з ОСОБА_8 , якого бід час бесіди, не розповідаючи про дійсні умови роботи, схилила поїхати працювати по догляду за худобою, пояснивши, що буде заробітна плата в розмірі 1000-1500 гривень на місяць, їжа, належні умови проживання. Коли останній надав свою згоду, вона зателефонувала своїм знайомим, які в той же день приїхали та забрали ОСОБА_8 до свого господарства, сплативши їй кошти, розмір яких вона не пам`ятає. В скоєному кається.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що вона правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності її позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченої, дослідженням матеріалів, що її характеризують, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_5 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та її дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.149 КК України, як торгівля людьми, а так само вербування, передача людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману, уразливого стану, вчинені повторно.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 є несудимою, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, вину визнала повністю, щиро покаялася у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, наявність тяжких хронічних захворювань.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, її особу, обставини, що пом`якшують покарання, які наведені вище, а також те, що потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не наполягали на призначенні обвинуваченій покарання, пов`язаного із позбавленням волі, суд вважає, що ОСОБА_5 можливо призначити мінімальне покарання, визначене санкцією ч.2 ст.149 КК України, із застосуванням ст.75 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 149 КК України, і призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралася.

Речовий доказ: паспорт на ім`я ОСОБА_5 , який повернутий останній, залишити ОСОБА_5 за належністю.
На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченій та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1