Справа № 621/1734/20
Пр. № 1-кп/621/234/20
ВИРОК
03 серпня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчинені злочинів, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України,
24.06.2020, близько 04:40 години, перебуваючи на вулиці Широнінців у с. Таранівка Зміївського району Харківської області, у ОСОБА_4 виник умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднане з проникненням у інше сховище.
З метою реалізації зазначеного умислу, ОСОБА_4 , того ж дня, близько 04:50 години, перебуваючи в салоні вищевказаного автомобіля, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, будучи у стані алкогольного сп`яніння, протиправно, таємно, з корисливих мотивів, з метою наживи, з підлокітника автомобіля викрав грошові кошти в сумі 440 грн., які належать ОСОБА_5 .
Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вищевказану суму.
Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше сховище.
Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінальних правопорушень, форми вини і мотивів кримінальних правопорушень не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.
З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.
У вчинених злочинах ОСОБА_4 щиро розкаявся, виявив готовність нести передбачену законом відповідальність.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що в межах обвинувачення ОСОБА_4 є винуватим у закінченому замаху на незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному з проникненням у інше сховище та його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 15 частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України.
Крім того, ОСОБА_4 є винуватим у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше сховище та його дії належить кваліфікувати за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України.
Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:
- ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а саме, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України: злочини, передбачені частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 289 та частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України є тяжкими злочинами;
- обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якими визнаються щире каяття обвинуваченого, що виявилося критичному ставленні до вчиненого злочину; відшкодування шкоди потерпілому;
- обставину, що обтяжує покарання, відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;
- особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, не одружений, не працює, згідно характеристики за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, компрометуючи матеріали відсутні.
З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі в межах строків, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України,без конфіскації майна від відбування якого ОСОБА_4 можливо звільнити на підставі статті 75 Кримінального кодексу України з застосуванням положень статті 76 Кримінального кодексу України.
Приймаючи рішення про застосування відносно ОСОБА_4 положень статей 75, 76 Кримінального кодексу України, суд окрім тяжкості злочину, особи обвинуваченого, враховує конкретні обставини справи, наслідки, які мали місце в результаті протиправних дій, факт того, як те чи інше рішення суду може вплинути на подальшу долю особи та психологічне ставлення особи до вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків.
Відповідно до статей 118, 122, 124, 126 Кримінального процесуального кодексу України з обвинуваченого ОСОБА_4 належить стягнути на користь Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів та проведення судової товарознавчої експертизи №29/2020 від 25.06.2020 у розмірі 400 грн.
Цивільного позову не подано.
Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
Визнати ОСОБА_4 винуватим у злочинах, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання:
- за частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна;
- за частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до статті 70 Кримінального кодексу України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки.
Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України 400 (чотириста) грн 00 к. на відшкодування процесуальних витрат на залучення експертів та проведення судової товарознавчої експертизи №29/2020 від 25.06.2020.
Скасувати арешт, відповідно до ухвали слідчого судді від 30.06.2020, на 1 пачку цигарок "Strong" та грошові кошти в загальній сумі 964 грн. 00 к., 440 грн. та пачку цигарок - що передані потерпілому ОСОБА_5 , відповідно до зберігальної розписки - вважати йому повернутими; 524 грн., - які передані ОСОБА_4 , відповідно до зберігальної розписки - вважати йому повернутими.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому, прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: