КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам КПК України апеляційну скаргу старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0005977 ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0005977від 6 червня 2013 року.
Зобов`язано старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_5 та слідчих, які відповідно до постанови про призначення групи слідчих здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005977 від 6 червня 2013 року, негайно повернути ОСОБА_4 належне йому тимчасово вилучене майно, яке 12 листопада 2020 року було вилучено в ході обшуку належного йому автомобіля «ToyotaLand Cruser», державний номерний знак НОМЕР_1 , та яке зазначено у протоколі обшуку від 11 листопада 2020 року, а саме: мобільний телефон iPhone 5, мобільний телефон iPhone7Plus, роутер HUAWEI.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, старший групи прокурорів у кримінальному провадженні ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0005977.
Право на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді прокурор обґрунтовує з посиланням на висновок, який викладений у постанові Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року, яким зазначено, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи частини четвертої статті 399 КПК України. Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі пункту 17 частини першої статті 7 та частини першої статті 24 КПК України, які його гарантують, з огляду на положення частини шостої статті 9 КПК України, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам КПК України, дослідивши матеріали судового провадження, доходжу до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляційною скаргою, виходячи з наступного.

З матеріалів судового провадження встановлено, що 24 листопада 2020 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якій особа, яка подала скаргу, серед іншого, просить зобов`язати старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_5 та слідчих, які відповідно до постанови про визначення групи слідчих здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0005977 від 6 червня 2013 року негайно повернути ОСОБА_4 , належне йому тимчасово вилучене майно, яке 12 листопада 2020 було вилучено в ході обшуку належного йому автомобіля «Toyota LandCruser» державний номерний знак НОМЕР_1 , та яке зазначено в протоколі обшуку від 11 листопада 2020 року, а саме мобільний телефон iPhone5, мобільний телефон iPhone7Plus, роутер HUAWEI(ас. 1-4).

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року, задоволено скаргу адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0005977від 6 червня 2013 року.
Зобов`язано старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_5 та слідчих, які відповідно до постанови про призначення групи слідчих здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0005977 від 6 червня 2013 року негайно повернути ОСОБА_4 належне йому тимчасово вилучене майно, яке 12 листопада 2020 року було вилучено в ході обшуку належного йому автомобіля «Toyota LandCruser», державний номерний знак НОМЕР_1 , та яке зазначено у протоколі обшуку від 11 листопада 2020 року, а саме: мобільний телефон iPhone5, мобільний телефон iPhone7Plus, розтер HUAWEI.
Окрім того, в ухвалі зазначено про те, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає (ас. 37-38 зворот).

Таким чином, скарга адвоката ОСОБА_3 розглянута слідчим суддею по суті відповідно до вимог ст. 306 КПК України, з прийняттям рішення, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України.

У відповідності до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, відповідно до чого КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (постанова Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18).
У Рішенні Конституційного Суду України від 12 червня 2012 року № 13-рп/2012 зазначено, що встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Отже, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.
Законом, який конкретизує положення Конституції України щодо обмеження можливості оскарження рішень суду, також виступає КПК.
Згідно з вимогами ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано § 2 Глави 26 КПК України.

Так у частині 1 статті 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. Відповідно до вимог частини другої цієї статті під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

При цьому зміст вказаної норми закону кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 307 КПК України, згідно якої, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що слідчим суддею постановлено рішення, передбачене законом, а саме п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, в аспекті положень ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про задоволення скарги на бездіяльність слідчого та зобов`язання вчинити певні дії, постановлена за правилами ст. 307 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що КПК України не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді, якою задоволено скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, суддя-доповідач доходить висновку про відмову у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст. ст. 376, 399 КПК України, суддя апеляційного суду, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0005977 ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року.

Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня оголошення.

Суддя
Київського апеляційного суду ОСОБА_1