Справа № 308/8399/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2020 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000227, відомості про яке 19.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000227, відомості про яке 19.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 19.08.2020 року слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227.

Під час проведення досудового розслідування встановлено, що посадові особи Ужгородської міської ради, зловживаючи своїми службовими становищем та діючи в інтересах третіх осіб, незаконно розпорядилися земельною ділянкою, яка згідно з Генеральним планом міста Ужгород відноситься до зони зелених насаджень загального користування та розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Гойди.

Слідчий наголошує, що зелені насадження загального користування зелені насадження, які розташовані на території загальноміських і районних парків, спеціалізованих парків, парків культури та відпочинку; на територіях зоопарків та ботанічних садів, міських садів і садів житлових районів, міжквартальних або при групі житлових будинків; скверів, бульварів, насадження на схилах, набережних, лісопарків, лугопарків, гідропарків і інших, які мають вільний доступ для відпочинку (Наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України 10.04.2006 року № 105, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 року за № 880/12754).

Мотивуючи клопотання положеннями ст. ст. 50, 51, 83 Земельного кодексу України, ст. ст. 13, 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», слідчий зазначає, що органом досудового розслідування встановлено, що земельну ділянку по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:001:0037 набув у власність ОСОБА_5 на підставі рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 23.05.2008 року з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку.

У подальшому земельну ділянку ОСОБА_5 було відчужена за договором купівлі-продажу від 28.05.2008 року ОСОБА_6 , яка на даний час змінила цільове призначення на будівництво та обслуговування будівель торгівлі, землі для комерційного використання.

Слідчий вказує, у результаті зловживання владою та службовим становищем посадовими особами Ужгородської міської ради, громаду міста Ужгород та державу в цілому позбавлено права власності на земельну ділянку, яка фактично відноситься до зони зелених насаджень загального користування з кадастровим номером :03:001:0037, загальною площею 0,05 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі землі для комерційного використання, чим спричинено тяжкі наслідки.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 незаконно набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0037, загальною площею 0,05 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , та відноситься до зони зелених насаджень загального користування, враховуючи вищевказане та те, що вказана земельна ділянка є предметом кримінального правопорушення та у відповідності до ст. 98 КПК України має значення речового доказу.

Як зауважує слідчий, 24.09.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0037 у кримінальному провадженні визнана речовим доказом на тій підставі, що по своїй суті являється матеріальним об`єктом, який буде використано як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є предметом, який був об`єктом кримінально протиправних дій.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості у реєстрі щодо нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0037 відсутні.

Відповідно до інформації, отриманої у порядку ст. 93 КПК України від Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області, земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0037 загальною площею 0,05 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 , на підставі держаного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 465320 від 23.01.2009 року.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості у реєстрі щодо нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0028 відсутні.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості у реєстрі щодо нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0260 загальною площею 0,1499 га власником є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_2 , та вказана земельна ділянка утворилася 29.09.2020 року внаслідок об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 площею 0,05 га та :03:001:0028 площею 0,0999 га.

Також встановлено, що на розгляді слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 перебуває клопотання, подане 25.09.2020 року, органом досудового розслідування з метою збереження речового доказу у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 19.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, про арешт земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0037, яка розташована у АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Розгляд вказаного клопотання призначено слідчим суддею ОСОБА_1 на 15 год. 00 хв. 29.09.2020 року та перекладено за клопотанням адвоката ОСОБА_6 ОСОБА_7 на 10 год. 20 хв. 07.10.2020 року.

Враховуючи викладене, власником земельної ділянки ОСОБА_6 вчиняються активні дії щодо приховання речового доказу, а саме 28.09.2020 року за договором укладеним ОСОБА_6 з сертифікованим інженером землевпорядником ФОП ОСОБА_8 на її замовлення було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 та :03:001:0028, які розташовані у АДРЕСА_1 . Цього ж дня розробником документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 та :03:001:0028 надіслано на електронний сервіс Держгеокадастру (електронний кабінет інженера-землевпорядника).

Слідчий вказує, що 29.09.2020 року державним кадастровим реєстратором відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_9 було розглянуто надіслану на електронний сервіс Держгеокадастру документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 та :03:001:0028 та прийнято рішення про об`єднання вказаних земельних ділянок та присвоєння кадастрового номеру об`єднаним земельним ділянкам :03:001:0260 загальною площею 0,1499 га, власником якої є ОСОБА_6 .

Вказані дії ОСОБА_6 на приховання речового доказу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0037 відбувалися після повідомлення органом досудового розслідування о 10 год. 02 хв. 28.09.2020 року за номером мобільного НОМЕР_1 користувачем якого вона являється, а саме укладення договору з сертифікованим інженером землевпорядником ФОП ОСОБА_8 щодо розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 та :03:001:0028, які розташовані у АДРЕСА_1 відбулося за місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , після 14 год. 28.09.2020 року.

Станом на дату призначену судом для розгляду клопотання, а саме 15 год. 00 хв. 29.09.2020 року ОСОБА_6 о 16 год. 51 хв. вже було проведено державну реєстрацію об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0260, загальною площею 0,1499 га.

Крім того, 01.10.2020 року о 12 год. 42 хв. приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_10 було внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо земельної з кадастровим номером :03:001:0260 загальною площею 0,1499 га, яка утворилася внаслідок об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 та :03:001:0028, власником яких є ОСОБА_6 .

Враховуючи викладене, власником нерухомого майна ОСОБА_6 вчиняються дії щодо приховання нерухомого майна, яке є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0037, яка фактично відноситься до зони зелених насаджень загального користування.

Посилаючись на приписи ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 10 ст. 170 КПК України слідчий зауважує, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів, а відтак, органом досудового розслідування ставиться вимога перед слідчим суддею про арешт земельної ділянки з метою забезпечення збереження речового доказу у незмінному правовому статусі, а також необтяжену заборонами та іпотеками у власності однієї особи.

Крім того, мотивуючи клопотання положеннями ч. 11 ст. 170 КПК України слідчий звертає увагу, що невжиття заходів щодо організації заборони відчуження утвореної земельної ділянки, призведе до зміни цільового призначення та можливо її продажу, що порушить права осіб, які набудуть право власності на земельну ділянку та перешкодить скасуванню права власності, а в подальшому поверненню земельних ділянок у власність громади м. Ужгород.

Співставляючи обмеження прав ОСОБА_6 та завдання кримінального провадження, слідчий вказує, що обмежуючи її право розпорядження належним майном, орган досудового розслідування жодним чином не намагається впливати на права в частині володіння земельною ділянкою.

На підставі наведеного, слідчий просить накласти арешт у вигляді заборони на відчуження, користування, розпорядження, проведення підготовчих та будівельних робіт на земельній ділянці, яка є речовим доказом у кримінальному провадженні з кадастровим номером :03:001:0037 площею 0,0500 га та на земельну ділянку :03:001:0260 загальною площею 0,1499 га, яка утворилася 29.09.2020 внаслідок об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 площею 0,05 га та :03:001:0028 площею 0, 0999 га, що розташована у АДРЕСА_1 та перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 .

У поданому клопотанні слідчий у порядку ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, просить розглянути клопотання без повідомлення власника майна.

Слідчий у судовому засіданні внесене клопотання про арешт майна підтримав повністю та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Виходячи з наявних матеріалів кримінального провадження, долучених до клопотання про арешт майна, з урахуванням позиції слідчого, слідчим суддею визнано за необхідне на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розглянути дане клопотання без повідомленням власника майна з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши слідчого, розглянувши вказане клопотання про арешт майна та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000227, відомості про яке 19.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудове розслідування розпочато за фактом того, що посадові особи Ужгородської міської ради, зловживаючи своїми службовими обов`язками та діючи в інтересах третіх осіб, незаконно розпорядилися земельною ділянкою, яка згідно з Генеральним планом міста Ужгород відноситься до зони зелених насаджень загального користування та розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 на підставі рішення 4 сесії 5 скликання Ужгородської міської ради від 23.05.2008 року набув у власність земельну ділянку по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :03:001:0037 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку.

На підставі договору купівлі-продажу від 28.05.2008 року у подальшому зазначену земельну ділянку ОСОБА_5 відчужено ОСОБА_6 , яка змінила цільове призначення на будівництво та обслуговування будівель торгівлі, землі для комерційного використання.

Висновком експерта № 15/199 від 24.09.2020 року стверджується, що земельна ділянка за кадастровим номером :03:001:0037, яка розташована між дорогою вул. Гойди та досліджуваною спорудою, потрапляє в зону зелених насаджень загального користування по АДРЕСА_1 .

За твердженням органу досудового розслідування та як випливає з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0037, загальною площею 0,05 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , та відноситься до зони зелених насаджень загального користування.

Постановою старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 від 24.09.2020 року визнано у матеріалах досудового розслідування № 0000227 в якості речового доказу об`єкт нерухомого майна земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0037 загальною площею 0,05 га, яка розташована у АДРЕСА_1 .

Матеріалами клопотання також встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 226486402, дата формування: 01.10.2020 року) відомості у реєстрі щодо нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0037 відсутні.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 226486461, дата формування: 01.10.2020 року) відомості у реєстрі щодо нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0028 відсутні.

На підставі договору № 221 від 28.09.2020 року, укладеного ОСОБА_6 з сертифікованим інженером землевпорядником ФОП ОСОБА_8 , на її замовлення було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 та :03:001:0028, які розташовані у АДРЕСА_1 28.09.2020 року розробником документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 та :03:001:0028 надіслано на електронний сервіс Держгеокадастру (електронний кабінет інженера-землевпорядника).

29.09.2020 року державним кадастровим реєстратором відділу в Ужгородському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області ОСОБА_9 розглянуто зазначену документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 та :03:001:0028 та прийнято рішення про об`єднання вказаних земельних ділянок і присвоєння кадастрового номеру об`єднаним земельним ділянкам :03:001:0260, загальною площею 0,1499 га.

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки: 226485531, дата формування: 01.10.2020 року) підтверджується, що власником нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0260, загальною площею 0,1499 га, є ОСОБА_6 . Дана земельна ділянка утворилася у результаті об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037 та :03:001:0028 (дата, час державної реєстрації: 29.09.2020, 16:51:57; відомості внесено до Реєстру: 01.10.2020, 12:42:51, приватний нотаріус ОСОБА_10 , Ужгородський міський нотаріальний округ, Закарпатська обл., індексний номер рішення: 54357537).

Статтею 131 КПК України передбачено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч. 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб (ч. 4 ст. 173 КПК України).
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Дослідивши усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, враховуючи правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення можливого кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на наявність сукупності розумних підозр вважати, що зазначене у клопотанні майно земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0260, загальною площею 0,1499 га, яка утворилася 29.09.2020 року внаслідок об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037, площею 0,05 га, та :03:001:0028, площею 0,0999 га, що розташована у АДРЕСА_1 та перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , є доказом злочину об`єктом кримінально протиправних дій, беручи до уваги, що слідчим доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на дане майно, слідчий суддя дійшов до переконання про обґрунтованість та задоволення внесеного клопотання у цій частині з підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) юридичних осіб це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Що стосується вимоги клопотання слідчого про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0037 площею 0,0500 га, слідчий суддя зазначає наступне.

Як встановлено, відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо нерухомого майна земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0037, відсутні.

Слідчий суддя констатує, що нерухоме майно це самостійний об`єкт цивільних прав, якому притаманні індивідуальні ознаки, який за ступенем оборотоздатності може вільно відчужуватись.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

У правовому значенні будь-яке майно, тобто предмети матеріального світу, визначається через призму речі або сукупності речей, щодо яких можуть вникати цивільні права і обов`язки. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

У зазначеній статті закону закріплюється вичерпний перелік об`єктів нерухомого майна, речові права та їх обтяження на які підлягають реєстрації у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, в тому числі земельні ділянки. Тому державна реєстрація суб`єктивних прав та їх обмежень на визначені цим законом об`єкти нерухомого майна має здійснюватися з огляду на особливості правового режиму таких об`єктів. За цим законом, а також згідно з ЦК України земельна ділянка є з одного боку самостійним об`єктом нерухомого майна, з приводу якого виникають суб`єктивні права та обов`язки і стосовно якого проводиться державна реєстрація прав, а з другого боку земельна ділянка є визначальним чинником для визнання розташованих на ній будівель, споруд, підприємств тощо об`єктами нерухомого майна.

Відповідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0037, на даний час відсутні, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні решти вимог клопотання слід відмовити.

Разом з тим, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.
Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах власника та інших осіб, шляхом позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження майна без позбавлення права розпорядження та користування майном, слідчим суддею не встановлено.
Також слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000227, відомості про яке 19.08.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0260, загальною площею 0,1499 га, яка утворилася 29.09.2020 року внаслідок об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0037, площею 0,05 га, та :03:001:0028, площею 0,0999 га, що розташована у м. Ужгород по вул. Гойди Закарпатської області та перебуває у приватній власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_2 .

У задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 07 жовтня 2020 року об 11 год. 50 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1