Номер провадження: 11-сс/813/1882/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в присутності слідчого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2020 року у кримінальному провадженні №0003175, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван, Республіки Вірменія, громадянина Республіки Вірменія, з середньо-спеціальною освітою, працюючого в супермаркеті «Копійка», перебуваючого у цивільному шлюбі, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 05.01.2020 року, без визначення розміру застави.
Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення та з огляду на це наявні ризики у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого, свідків, інших підозрюваних у кримінальному провадженні з метою зміни свідчень та вчинення іншого кримінального правопорушення, Також при розгляді клопотання слідчим суддею були враховані обставини, передбачені ст. 178 КПК України, які він вважав такими, що вказували на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а підозра у вчинені злочину з застосуванням насильства, у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України на думку слідчого судді вказувала на відсутність підстав для визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що ухвала суду є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що судом першої інстанції застосовано формальні ознаки, необхідні при обранні запобіжного заходу ОСОБА_12 . Зазначає, що жодна з підстав, викладена в ухвалі суду не находить свого підтвердження доказами, оскільки Закарян Давид з`являвся до відділку поліції, має постійне місце мешкання та реєстрацію у м. Одесі, раніше не судимий, офіційно працює старшим охорони магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де характеризується позитивно, що спростовує висновок суду про те, що в останнього не має постійного джерела заробітку.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що 31.10.2020 р. приблизно о 01:16 годині Закарян Давид, ОСОБА_13 та невстановлена особа, знаходячись біля входу до магазину ТОВ «АТБ-Маркет», розташованого за адресою: м. Одеса, Катерининська, 90, помітили ОСОБА_14 , в руках якого помітили мобільний телефон. Після чого ОСОБА_13 підійшов до ОСОБА_14 , та діючи відповідно до попередньої домовленості між собою, наказав потерпілому віддати мобільний телефон. Отримавши відмову у наданні мобільного телефону ОСОБА_13 застосував відносно потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у поваленні потерпілого на землю та утримуванні рук. Здолавши волю потерпілого, ОСОБА_13 з руки потерпілого відкрито викрав мобільний телефон марки «iPhone 11 Pro» в корпусі зеленого кольору, обладнаним чохлом прозорого кольору та сім карткою № НОМЕР_1 , який передав невстановленій особі, а ОСОБА_11 , в свою чергу, відповідно до розподілених ролей, користуючись безпораднім станом потерпілого, наблизився до нього та відкрито викрав належний йому смарт-годинник «Huawei Watch GT» вартістю 5000 гривень та з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_14 майнову шкоду на загальну суму 41000 грн.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення захисника підозрюваного, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; слідчого, у провадженні якого перебуває кримінальне провадження; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Також апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Щодо доводів апеляційної скарги.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, що ніким не оскаржується, а тому не перевіряється апеляційним судом.

У судовому засіданні апеляційного суду апеляційного суду захисник додатково надав матеріали на підтвердження факту працевлаштування підозрюваного, наявності у нього родини та місця проживання.

Прокурор заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги вказав, що на час розгляду апеляційної скарги відносно ОСОБА_15 підготовлено повідомлення про підозру у скоєні останнім у групі осіб ще п`яти злочинів умисної майнової спрямованості, в тому числі грабежів та розбійного нападу, які були вчинені за попередньою змовою у групі тих же осіб, з якими було відкрито викрадено майно потерпілого ОСОБА_14 . Також прокурор повідомив апеляційний суд про те, що виявлення факту зазначених злочинів не було пов`язано безпосередньо за співучасті підозрюваного ОСОБА_16 , який вже зізнався у скоєних злочинах після їх виявлення та встановлення органом досудового розслідування обставин їх вчинення за іншими джерелами.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.
З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_15 є громадянином Республіки Арменія, на території держави Україна перебуває на законних підставах та має посвідку на постійне місце проживання, є працевлаштованим з 05.11.2020 року та має сім`ю, що свідчить про наявність у нього певних соціальних зв`язків на території України.

На думку апеляційного суду, заявлені прокурором обставини щодо висунення підозри ОСОБА_17 у скоєні ряду умисних майнових злочинів, в тому числі з застосуванням насилля, що також підтверджуються наданими підозрюваним та долученими до матеріалів клопотання поясненнями щодо вчинення ним у групі осіб ще дев`яти аналогічних злочинів, вказують на ігнорування останнім правил поведінки та вимог закону та характеризують підозрюваного як особу, що схильна до вчинення правопорушень, тобто свідчать про ризик можливого вчинення підозрюваним нового правопорушення.

При цьому, з огляду на можливе призначення покарання за скоєння цього злочину та інших злочинів в подальшому, ці обставини беззаперечно свідчать про наявність ризику можливого перешкоджання кримінальному провадженню шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин.

Крім того, зважаючи на заявлені прокурором дані про необхідність висунення підозри у скоєні ряду аналогічних злочинів, з огляду на отримані прокурором пояснення щодо встановлення причетності підозрюваного до цього та інших злочинів з іншого джерела, в тому числі необхідності проведення у рамках досудового розслідування певних процесуальних дій, на думку апеляційного суду існує ризик можливого перешкоджання кримінальному провадженню шляхом здійснення незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних.

Зазначені захисником обставини щодо міцності соціальних зв`язків, не можуть бути прийняті до уваги як такі, що беззаперечно вказують на необхідність та можливість обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, оскільки існування цих соціальних зв`язків не забезпечило його належну поведінку і не перешкодило у вчинені ним цього та інших злочинів, дані щодо яких заявлені прокурором.

Колегія суддів враховує встановлені під час апеляційного розгляду конкретні обставини інкримінованого підозрюваному злочину, наявності підозри у скоєні тяжкого умисного майнового злочину з застосуванням насильства та підозри у ряді інших умисних тяжких злочинів і даних про особу підозрюваного, які вказують на неможливість застосування до підозрюваного на даній стадії досудового розслідування більш м`якого запобіжного заходу, як домашній арешт, оскільки на даній стадії досудового розслідування такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Таким чином враховуючи наведене, наявність обґрунтованої підозри, існування заявлених прокурором ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та скоєння нового злочину, апеляційний суд доходить висновку про законність прийнятого слідчим суддею рішення та обрання на даній стадії досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, з огляду на положення ч.4 ст.183 КПК України, приймаючи до уваги, що злочин, який інкримінується ОСОБА_18 вчинений з застосуванням насильства, апеляційний суд погоджується з тим, що слідчий суддя вірно прийшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави як альтернативного запобіжного заходу.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 тяжкого кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків та унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.11.2020 року у кримінальному провадженні №0003175, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4