В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 вересня 2020 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,потерпілої ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з середньою освітою,одруженого,офіційно не працевлаштований,до затримання без реєстрації проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

24 жовтня 2003 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

05 вересня 2005 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 3 роки;

16 жовтня 2006 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

24 травня 2007 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 , ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

24 вересня 2012 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 1 рік;

16 грудня 2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

29 липня 2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі;

09 квітня 2019 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі,

07 травня 2020 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В період часу з 23.50 год.20.02.2020 р.до 05.30 год.21.02.2020 р. ОСОБА_5 ,маючи умисел на таємне викрадення чужого майна,діючи з корисливих мотивів,повторно,перебуваючи у приміщенні вітальної кімнати квартири АДРЕСА_2 ,скориставшись тим,що за його діями ніхто не спостерігає,шляхом вільного доступу таємно викрав майно,яке належить ОСОБА_4 ,а саме: ноутбук марки «HP» моделі 15-ra021ur (3FY32EA)в корпусі чорного кольору,вартість якого становить 4349 гр.75 коп.,чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.

Пояснив,що у квартирі АДРЕСА_2 він до затримання мешкав з бабусею,батьком,його дружиною ОСОБА_4 , у власності якої перебував ноутбук марки «HP» в корпусі чорного кольору.В ніч з 20 на 21 лютого 2020 р. ОСОБА_5 пішов з квартири,забравши усі свої речі,а також скориставшись тим,що всі члени сім`ї спали та за його діями ніхто не спостерігає,таємно викрав ноутбук потерпілої,який забрав з собою та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював.

Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз`яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна(крадіжка),вчинене повторно.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 до затримання мешкав у сім`ї,однак раніше був неодноразово судимий за корисливі злочини,належних висновків для себе не зробив,до затримання не працював,перебував на обліку як наркозалежна особа,після реального відбування покарання за попередніми вироками на шлях виправлення не став,що вказує на свідоме нехтування ним приписами законів та стійку орієнтацію на існування за рахунок коштів,отриманих від злочинної діяльності,яка має системний характер,матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував.

Обставиною,яка пом`якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.

Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.

Всі ці відомості у сукупності є суттєвими та дають підстави для призначення покарання у межах санкції ст.185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі.

Обставин,які б можна було віднести на користь застосування до ОСОБА_5 більш м`якого покарання,судом не встановлено.

Потерпіла ОСОБА_4 наполягала на суворому покаранні обвинуваченого,який не відшкодував завдану їй матеріальну шкоду.

При призначенні обвинуваченому остаточного покарання,необхідно застосувати положення ч.4 ст.70 КК України,оскільки ним вчинено кілька злочинів,що утворюють сукупність,вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2020 р.він був засуджений за ст.185 ч.2 ,ст.70 ч.4 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць,до постановлення вказаного вироку вчинив злочин 21.02.2020 р.,за який не був засуджений.

Відповідно до обвинувального акту,процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід до обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні не обирався,оскільки він з 21.02.2020 р.відбуває покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2020 р.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України,суд-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.70 ч.4 КК України,за сукупністю злочинів призначити покарання ОСОБА_5 шляхом часткового складання з невідбутим покаранням за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07.05.2020 р.та остаточно призначити покарання у виді позбавленні волі строком на 3(три) роки .

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня його затримання за вироком Бердянського міськрайонного суду від 09 квітня 2019 року, з 21 лютого 2020 року.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 13 лютого 2019 року по 04 березня 2019 року.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення,обвинуваченим,який тримається під вартою,у той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги ,якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок,якщо його не скасовано,набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1