Справа №155/1563/20
Провадження №1-кп/155/246/20
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2020 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Горохів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000600 від 03.09.2020 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Горохів Горохівського району Волинської області, житель АДРЕСА_1 , який зареєстрований у АДРЕСА_2 , громадянин України, не працюючий, одружений, раніше не судимий
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 03 вересня 2020 року близько 14 години 20 хвилин, всупереч вимогам Правил дорожнього руху України, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, керуючи автомобілем марки «AUDI 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки «KNOT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі сполученням Луцьк-Радехів-Львів, на 102км-380м. у с. Шклинь Горохівського району Волинської області, в напрямку руху до м. Горохів, був неуважний під час керування автомобілем, порушивши правила перевезення вантажу, що призвело до порушення стійкості транспортного засобу, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, не стежив за дорожньою обстановкою, завчасно не зреагував на зміну дорожньої обстановки, не зменшив швидкість транспортного засобу аж до його зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автопоїздом в складі сидільного тягача марки «DAF 95 430», реєстраційний номер Республіки Білорусь НОМЕР_3 , з напівпричепом марки «Kogel», реєстраційний номер Республіки Білорусь НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_6 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «AUDI 200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом марки «KNOT», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 1976 року народження, помер на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 372 від 06 вересня 2020 року, ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які викликали смерть потерпілого.

Причиною смерті ОСОБА_7 є отримані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесні ушкодження, а саме: поєднана тупа травма тіла.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.п. 2.3. а), 2.3 б), 2.3 д), 10.1; 22.2, 22.3 а), 22.3 б) Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п. 22.2. водій перед початком руху зобов`язаний перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

п. 22.3 Перевезення вантажу дозволяється за умови, що він:

a) не наражає на небезпеку учасників дорожнього руху;

б) не порушує стійкості транспортного засобу і не утруднює керування ним.

За таких обставин, обвинувачений ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю, не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті. У вчиненому щиро розкаювався.
В судове засіданні потерпіла ОСОБА_8 не з`явилась. У поданому суду клопотанні від 01.12.2020 зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має. Цивільний позов не заявляє та заявляти не буде. Просила суворо обвинуваченого не карати, не ізольовувати його від суспільства та не позбавляти права керування транспортним засобом.
У розписці від 30.11.2020, наданій в судове засідання захисником обвинуваченого, потерпіла зазначає, що отримала від ОСОБА_4 матеріальну та моральну компенсацію у розмірі трьох тисяч доларів США. Претензій майнового та морального характеру до ОСОБА_4 не має і не буде мати. Дана розписка написана без будь-якого фізичного та психологічного тиску в присутності свідків.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у вчиненні злочину підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, не проводиться їх дослідження.
Правові наслідки ч.3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснено.
Відповідно до вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.
У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правоворушення та особу обвинуваченого в їх сукупності.
Так, суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів.
До обставин, що пом`якшують покарання у відповідності до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання у відповідності до ст. 67 КК України, відсутні.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує грубість порушень вимог Правил дорожнього руху, що потягло за собою тяжкі наслідки в вигляді загибелі людини, разом з тим суд враховує, що обвинувачений свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, його молодий вік, обставини кримінального правопорушення, а саме те, що правопорушення вчинено з необережності, інформацію про стан здоров`я обвинуваченого, який на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відомості про те, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, не працюючий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, думку самої потерпілої, яка не має претензій до обвинуваченого та просила його суворо не карати, не ізольовувати його від суспільства та не позбавляти права керування транспортним засобом.
Суд, з врахуванням обставин справи та позиції потерпілої щодо покарання, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства. З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами, із застосуванням правил ст.75 КК України звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.
Додаткове покарання, що передбачене санкцією ч. 2 статті 286 КК України судом не призначається, оскільки, як встановлено судом, кримінальне правопорушення обвинуваченим вчинено з необережності, він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, керування транспортними засобами потрібне обвинуваченому для потреб сім`ї та для роботи на будівництві, яка є єдиним джерелом доходу та засобом для існування обвинуваченого.
На думку суду, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
У відповідності до ст. 124 КПК України суд приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судової інженерно-транспортної експертизи, які слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.
Суд вважає за доцільне запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та тимчасове обмеження в користуванні спеціальним правом, а саме: правом керування транспортним засобом залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 331, 368, 373, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.
2. Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.
3. Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
4. Речові докази:
паперовий диск тахографа, що встановлений в сидільному тягачі Даф, р.н. Республіки Білорусь НОМЕР_3 - залишити при матеріалах кримінальної справи;
легковий автомобіль марки «AUDI-200» р.н. НОМЕР_1 з причепом марки «КНОТТ 31» р.н. НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні на території ТзОВ «Лекс-Трейд» (за адресою: с. Шклинь, вул. Вишнева, 3, Горохівського району Волинської області) - передати за належністю володільцеві ОСОБА_4 ;
сидільний тягач марки «DAF 95430» р.н. Республіки Білорусь НОМЕР_3 з напівпричепом марки «KOGEL SN 24», р.н. Республіки Білорусь НОМЕР_5 -1- які знаходяться на зберіганні на території ТзОВ «Лекс-Трейд» (за адресою: с. Шклинь, вул. Вишнева, 3, Горохівського району Волинської області) - передати за належністю ОСОБА_6 .
5. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 10.09.2020 року, а саме: на легковий автомобіль марки «AUDI-200» р.н. НОМЕР_1 з причепом марки «КНОТТ 31» р.н. НОМЕР_2 - скасувати.
6. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 10.09.2020 року, а саме: на сидільний тягач марки «DAF 95430» р.н. Республіки Білорусь НОМЕР_3 з напівпричепом марки «KOGEL SN 24», р.н. Республіки Білорусь НОМЕР_5 -1- скасувати.
7. Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи, за спеціальністю транспортно-трасологічні дослідження на суму 980 грн. 70 коп., судової інженерно-транспортної експертизи, за спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу на суму 3269 грн. 00 коп., а всього на загальну суму 4249 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять) грн. 70 коп.
8. Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом, а саме: правом керування транспортним засобом, накладені ухвалою Горохівського районного суду Волинської області 01.12.2020, залишити в силі до набрання вироком законної сили.
9. Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж 30 днів з дня його оголошення.
10. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
11. Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 ст. 349 КПК України.
12. Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області ОСОБА_1