Справа № 286/5/21
У Х В А Л А

18 січня 2021 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Коростенської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_6 , про зміну підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 17.12.2020 року запобіжний захід домашній арешт на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , -

ВСТАНОВИВ :

05 січня 2021 року старший слідчий Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить змінити запобіжний захід та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що 15 грудня 2020 року, близько 23 години 45 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння знаходилися в с. Ігнатпіль Овруцького району, поблизу місцевого бар-кафе, де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме алкогольних напоїв. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри останніх, попрямували до домогосподарства ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_1 , де через хвіртку підійшши до житлового будинку, де з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_4 рукою розбив віконне скло приміщення веранди будинку й через утворений отвір, діставшись до замку вхідних дверей, відчинив їх. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх спільних дій, через вказані двері проникли до веранди, з якої ОСОБА_7 пройшов до незамкненого приміщення кладової, де відшукав та таємно викрав трилітрову банку з вином домашнього виготовлення, вартістю 300 грн., однак в цей момент були помічені власницею ОСОБА_9 , яка до того перебувала в житловому будинку та, почувши сторонній шум, через двері почала вигукувати погрози про виклик поліції, в результаті яких ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із викраденим залишили приміщення веранди та територію домогосподарства.

Однак ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що їх дії були виявлені власницею будинку, керуючись єдиним умислом, через короткий проміжок часу, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, з метою заволодіння чужим майном, вдруге повернулися на територію домогосподарства ОСОБА_9 , де присутнього на той час ОСОБА_8 з метою запобігання його участі в протиправних діях відправили осторонь будинку, а самі підійшли до вхідних дверей, які ОСОБА_4 намагався вдруге відкрити, однак, виявивши їх замкненими, ОСОБА_7 через вікно під час розмови з власницею ОСОБА_9 , не зважаючи на погрози останньої щодо звернення до поліції, словесно проголошував вимогу віддати їм наявні в будинку грошові кошти, але в цей час, виявивши автомобіль, що наближався вулицею до домогосподарства ОСОБА_9 , порізну з ОСОБА_7 покинули територію подвір`я через огорожу та залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відкрито викрали чуже майно, а саме трилітрову банку вартістю 22 грн. з пластмасовою кришкою для консервації вартістю 0,80 грн. та вином домашнього виготовлення вартістю 300 грн., а всього на загальну суму 322,8 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями вираженими у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 186 КК України.

16 грудня 2020 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

17 грудня 2020 року ОСОБА_10 було оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

17 грудня 2020 року слідчим суддею винесено ухвалу, відповідного до якої підозрюваному ОСОБА_4 обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в с. Рудня Повчанська Лугинського району Житомирської області, про те, підозрюваний покладених на нього обов`язків не виконує, залишив місце проживання та його місце знаходження на даний час не відоме.

На час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 постійно відсутній по місцю свого фактичного проживання, його мобільний телефон не відповідає, знайомі органу досудового розслідування повідомити місце знаходження ОСОБА_4 також не можуть, тобто підозрюваний активно переховується від органів досудового розслідування.

При цьому, ОСОБА_4 проживав самостійно, раніше судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі та на даний час звільнений умовно-достроково, а тому розуміє, що йому за вчинене кримінальне правопорушення буде призначено покарання пов`язане з позбавленням волі; за місцем проживання відсутній та відомостей про його місце перебування органом досудового розслідування не отримано, до слідчого, прокурора та суду не з`являється, чим порушує покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 7 ст. 42 КПК України, що підтверджує його бажання ухилитись від проведення досудового слідства, правосуддя та уникнути відповідальності. Також підозрюваний ОСОБА_4 свідомо, знаючи про покладені на нього обов`язки та необхідності проведення досудового слідства за його участю, почав активно переховуватись від досудового розслідування. Зухвалість скоєння кримінального правопорушення свідчить про те, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення та ухилитись від слідства та суду. Все вищеперераховане свідчить про неможливість здійснення контролю за ним з боку слідчого та прокурора у разі застосування заходів забезпечення кримінального провадження, не пов`язаних без застосування до останнього примусу.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та потерпілих в цьому кримінальному проваджені, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, так як зухвалість поведінки та особистість підозрюваного свідчить про те, що він може вчинити нове кримінальне правопорушення та ухилитись від слідства та суду та про неможливість запобігання цим ризикам іншим шляхом чи застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, а також враховуючи те, що він скоїв кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, що свідчить про обґрунтованість вищезазначених аргументів, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний щодо зміни запобіжного заходу покладається на погляд суду. Пояснив, що умови домашнього арешту порушив, оскільки за вказаною в ухвалі адресою погані умови проживання, його помилка лише в тому, що не повідомив про зміну місця проживання правоохоронні органи.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, вивчивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

При обранні запобіжного заходу повинні враховуватись одночасно його мета (ч.1 ст.177 КПК), підстави (ч.2 ст.177 КПК) та інші передбачені законом обставини (ст.178 КПК). Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

16.12.2020 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000504 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України. Вказані відомості були внесені у зв`язку з тим, що 15 грудня 2020 року, близько 23 години 45 хвилин, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння знаходилися в с. Ігнатпіль Овруцького району, поблизу місцевого бар-кафе, де у них виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме алкогольних напоїв. З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_8 , який не був обізнаний про злочинні наміри останніх, попрямували до домогосподарства ОСОБА_9 , що в АДРЕСА_1 , де через хвіртку підійшли до житлового будинку, де з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, за попередньою змовою між собою, ОСОБА_4 рукою розбив віконне скло приміщення веранди будинку й через утворений отвір, діставшись до замку вхідних дверей, відчинив їх. В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх спільних дій, через вказані двері проникли до веранди, з якої ОСОБА_7 пройшов до незамкненого приміщення кладової, де відшукав та таємно викрав трилітрову банку з вином домашнього виготовлення, вартістю 300 грн., однак в цей момент були помічені власницею ОСОБА_9 , яка до того перебувала в житловому будинку та, почувши сторонній шум, через двері почала вигукувати погрози про виклик поліції, в результаті яких ОСОБА_4 та ОСОБА_7 із викраденим залишили приміщення веранди та територію домогосподарства. Однак ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що їх дії були виявлені власницею будинку, керуючись єдиним умислом, через короткий проміжок часу, продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, з метою заволодіння чужим майном, вдруге повернулися на територію домогосподарства ОСОБА_9 , де присутнього на той час ОСОБА_8 з метою запобігання його участі в протиправних діях відправили осторонь будинку, а самі підійшли до вхідних дверей, які ОСОБА_4 намагався вдруге відкрити, однак, виявивши їх замкненими, ОСОБА_7 через вікно під час розмови з власницею ОСОБА_9 , не зважаючи на погрози останньої щодо звернення до поліції, словесно проголошував вимогу віддати їм наявні в будинку грошові кошти, але в цей час, виявивши автомобіль, що наближався вулицею до домогосподарства ОСОБА_9 , порізну з ОСОБА_7 покинули територію подвір`я через огорожу та залишили місце вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , відкрито викрали чуже майно, а саме трилітрову банку вартістю 22 грн. з пластмасовою кришкою для консервації вартістю 0,80 грн. та вином домашнього виготовлення вартістю 300 грн., а всього на загальну суму 322,8 грн., чим заподіяли потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

17 грудня 2020 року ОСОБА_10 було оголошено та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 17 грудня 2020 року по справі №286/3765/20, було застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певну частину доби та покладено на підозрюваного виконання наступних обов`язків: прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час; в період часу з 21.00 год. до 06.00 год. наступного дня не залишати місце постійного проживання, що за адресою: Житомирська область, Лугинський район, с.Рудня Повчанська, без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Згідно рапортів СРПП Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 19.12.2020 року, та від 23.12.2020 року, під час перевірки ОСОБА_4 , який перебуває під домашнім арештом, останній був відсутній по місцю проживання в АДРЕСА_2 .

Відповідно до рапорту о/у СКП Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, при перевірці за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою с. Рудня Повчанська, Лугинського району, декілька разів останній був відсутній за місцем проживання, на телефонні дзвінки не відповідає. При спілкуванні з сусідами та знайомими ОСОБА_4 , вони повідомили що ОСОБА_4 вони взагалі не бачили та місце проживання його нікому не відоме.

Постановою слідчого від 05 січня 2021 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Овруцького районного суду Житомирської області від 06.01.2021 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою.

ОСОБА_4 на підставі вказаної ухвали було затримано 18 січня 2021 року.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначено в ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного слідчий суддя враховує не лише наявність у кримінальному провадженні вагомих доказів обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що підозрюваний, маючи не погашену судимість повернувся до суспільно-небезпечної поведінки, вчинив новий злочин та не дотримується встановлених ухвалою суду заборон, порушував обраний відносно нього запобіжний захід та переховувався від слідства.

До того ж, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя поряд з цим також враховує особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, а також факти того, що ОСОБА_4 схильний до суспільно-небезпечної поведінки, оскільки притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашену судимість, порушує умови домашнього арешту, що фактично унеможливлює здійснення за ним контролю з боку слідчого або прокурора у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити.

Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислювати з моменту затримання підозрюваного, визначеного відповідно до ст.209 КПК України, тобто з 18.01.2021 року.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та враховуючи існування ризиків, які дають достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; порушувати умови домашнього арешту, а також враховуючи недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст.132, 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194,196, 200, 205, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Змінити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави у вигляді 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 43780,00 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на спеціальний рахунок територіального управління ДСА.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відвідувати громадські місця з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин;

- докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання.

Термін дій покладених на підозрюваного судом обов`язків у разі внесення застави визначити два місяці з моменту звільнення його з-під варти.

У разі невиконання підозрюваним зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 18 березня 2021 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1