Справа № 305/1876/19
Номер провадження 1-кс/305/234/20
УХВАЛА

31.07.2020. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна,-
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з клопотанням погодженим прокурором Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000845 від 03 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 29 липня 2020 року о 16:15 годин до Рахівського відділення поліції зі служби 102 надійшло повідомлення від працівників патрульної поліції про те, що за адресою Рахівський район смт. Великий Бичків вулиця Головна біля СТО ними було зупинено вантажний автомобіль марки ЗІЛ 131, який перевозив піщано-гравійну суміш без будь-яких на те документів.
Вказану подію було зареєстровано до журналу ЄО Рахівського ВП під №4440, а на місце події направлено СОГ.
Виїздом СОГ на місце події встановлено, що ОСОБА_5 керуючи вантажним автомобілем ЗІЛ 131 зеленого кольору д.н.з. НОМЕР_1 із території ФОП ОСОБА_6 , що в смт. Великий Бичків здійснював перевезення піщано-гравійної суміші у кількості близько 6м3 до громадянина ОСОБА_7 , який проживає також в смт. Великий Бичків Рахівського району. На кузові автомобіля на момент проведення огляду місця події було виявлено вказану піщано-гравійну суміш, зразки якої для подальшого проведення необхідних експертиз були відібрані до спец пакету фаціальної поліції INZ 2028772. В процесу проведення огляду місця події, водієм автомобіля було пред`явлено накладну №17 від 29 липня 2020 року відпущену ОСОБА_7 від ФОП ОСОБА_6 через водія ОСОБА_5 , щодо відпуску 6м3 ґрунтів ІІ категорії за ціною 660 гривень, яку було довезено останньому вже після зупинки транспортного засобу. Однак будь-яких документів, які підтверджують правосуб`єктність та дозвіл на видобуток або ж відпуск піщано-гравійної суміші фізичною особою-підприємцем ОСОБА_6 , не було отримано, територія підприємства із якого було відпущено дану суміш на момент проведення огляду вже була зачинена, що унеможливила проведення будь-яких слідчих дій, а тому не встановлено законність видобутку та відпуску вказаним підприємцем піщано-гравійної суміші.
Місце вчинення кримінального правопорушення було оглянуто, зафіксовано на технічні засоби фіксації. По завершенню огляду місця події вантажний автомобіль із піщано-гравійною сумішшю із місця події було вилучено та поміщено на відповідальне зберігання до огородженої території лісопильного цеху ПП ОСОБА_8 , що в смт. Великий Бичків, де вони знаходяться і по теперішній час.
Відомості, щодо вказаного кримінального правопорушення були приєднані до кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000845 від 03.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, по якому також здійснюється досудове розслідування по факту законності видобутку піщано-гравійної суміші на території Рахівського району.
Після об`єднання матеріалів, транспортний засіб та піщано-гравійну суміш, яка знаходиться на кузові вантажного автомобіля було визнано по матеріалах кримінального провадження речовими доказами.
Вилучені предмети являються знаряддям вчинення злочину, містять сліди злочину та можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Транспортний засіб ЗІЛ 131 самоскид зеленого кольору із д.н.з НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 28.03.2006 належить ОСОБА_9 , хоча фактично перебуває у власності ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, на даний час виникає необхідність у проведенні ряду невідкладних слідчих процесуальних дій, що надасть можливість органу досудового розслідування всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального правопорушення, у розумні строки провести необхідні слідчі дії з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та, відповідно, за наявності підстав, використати таке майно як доказ у кримінальному провадженні, існує також необхідність у збереженні речових доказів та запобіганні ризикам приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження такого майна.

Враховуючи вище наведене, з метою забезпечення збереження речових доказів, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме: транспортний засіб марки «ЗІЛ 131» самоскид зеленого кольору із д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 , хоча фактично перебуває у власності ОСОБА_5 та піщано-гравійну суміш у кількості близько 6м3, яка знаходиться на кузові вказаного вантажного автомобіля у зв`язку із необхідністю проведення слідчих дій та призначення ряду необхідних судових експертиз, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Учасники у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки не повідомили. Клопотань про відкладення справи розглядом до суду не подали.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, клопотання, копії матеріалів, якими слідчий та прокурор обґрунтовують його доводи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна, не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно витягу з кримінального провадження №0000845, відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України, внесені уповноваженою особою до ЄРДР 03 жовтня 2019 року. З витягу вбачається, що 03.10.2019 близько 12-ї години в м. Рахів по вул. Київській Рахівського району Закарпатської області працівники ТОВ «Квадробуд БПВ» на вантажному автомобілі марки «МАЗ» із д.н.з « НОМЕР_3 » та екскаваторі марки «Ліберг», незареєстрованому, чорного кольору, будучи у руслі річки «Тиса» здійснювали незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної суміші без відповідних у товариства на те документів. Окрім цього, 29 липня 2020 року о 16:15 годи в смт. Великий Бичків Рахівського району працівниками патрульної поліції було зупинено вантажний автомобіль марки ЗІЛ 131 зеленого кольору під керуванням ОСОБА_10 , який перевозив піщано-гравійну суміш у кількості 6м3 без відповідних на те документів, завантажену у ФОП ОСОБА_6 , який здійснює підприємницьку діяльність по видобутку та відпуску піщано-гравійної суміші без відповідних на те документів.

Разом з тим, слідчим суддею встановлено, що за фактом зупинки вантажного автомобіля марки ЗІЛ 131 зеленого кольору під керуванням ОСОБА_10 , який перевозив піщано-гравійну суміш у кількості 6м3 без відповідних на те документів, у порушення вимог ст. 214 КПК України, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися. Натомість, такі відомості були приєднані до зовсім іншого кримінального провадження № 0000845 від 03.10.2019 за ч. 2 ст. 240 КК України.

Так, з гідно вимог ч.ч. 1-3 ст. 2514 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Здійснення досудового розслідування, крім випадків, передбачених цією частиною, до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках до внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань може бути проведений огляд місця події (відомості вносяться невідкладно після завершення огляду).

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

З аналізу зазначених вимог кримінального процесуального закону можна зробити висновок, що у разі виявлення ознак кримінального правопорушення такі відомості повинні вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У подальшому, у разі необхідності, декілька кримінальних проваджень можуть бути об`єднані в одне.

Однак, чинний КПК України не передбачає можливості приєднання матеріалів до іншого кримінального провадження без внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування за таким фактом.

Разом з тим, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Таким чином, з урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати мету, правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні органу досудового розслідування та відповідати вимогам закону.

При цьому при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, як встановлено слідчим суддею, орган досудового розслідування не вніс відомості до ЄРДР за фактом зупинки вантажного автомобіля марки ЗІЛ 131 зеленого кольору під керуванням ОСОБА_10 , який перевозив піщано-гравійну суміш у кількості 6м3 без відповідних на те документів, а лише приєднав вказані матеріали до іншого кримінального провадження, що не передбачено чинним КПК України.

За таких підстав слідчий суддя враховуючи фактичні обставини даного кримінального провадження вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
На підставі вище наведеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майнау кримінальному провадженні №0000845 від 03.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України - відмовити.
Копію ухвали негайно після її постановлення вручити, прокурору та надіслати особам, які були відсутні під час оголошення ухвали (згідно ч. 7 ст. 173 КПК України).
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1