Справа № 487/5355/20
Провадження № 1-кс/487/5697/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2020 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову від 11.02.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження № 000781 від 09.10.2019,

В С Т А Н О В И В:

17.09.2020 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову від 11.02.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження № 000781 від 09.10.2019.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначив, що 11.02.2020 року винесена постанова про закриття кримінального провадження у зв`язку з тим, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №000781 від 09.10.2019 факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України не підтвердився, інші можливі джерела доказування вичерпано. В діях співробітників Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області відсутній склад злочину та жодній особі не повідомлено про підозру. Вважає, що постанова слідчого є передчасною та такою, яка порушує вимоги чинного Кримінального процесуального законодавства України, оскільки були допитані лише співробітники поліції, інші слідчі дії не проводилися.
У судове засідання адвокат ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду клопотання про розгляд скарги у її відсутність, просила при прийнятті рішення врахувати лист Одеської обласної прокуратури від 17.09.2020, відповідно до якого постанова слідчого ТУ ДБР у м.Миколаєві скасовано.

Представник ТУ ДБР у м.Миколаєві у судове засідання не з`явився, його відсутність, згідно частини 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №000781 від 09.10.2019 ,слідчий суддя приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №000781 від 09.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України на підставі заяви адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , про те, що співробітники Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області спричинили останньому тілесні ушкодження під час затримання.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві від 11.02.2020 року кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 000781 від 09.10.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.
Підставою винесена зазначеної постанови стало те, що під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні не підтвердився факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, інші можливі джерела доказування вичерпано, жодній особі не повідомлено про підозру.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч. 1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим, прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Частина 2 цієї статті передбачає, що поміж інших особливостей основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін, свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що судова влада в Україні відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними згідно із законом. При цьому ст. 2 Закону вказує на те, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частина 1 ст. 6 Закону передбачає здійснення судами правосуддя самостійно. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права, та є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

У відповідності до ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом, а також ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування.

Статтею 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні в першу чергу підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення, відповідно до ст. 93 КПК України, здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.305 КПК України, слідчий, дізнавач чи прокурор можуть самостійно скасувати рішення, передбачені пунктами 1, 2, 5 і 6 частини першої статті 303 цього Кодексу, припинити дію чи бездіяльність, які оскаржуються, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.305 КПК України, прокурор може самостійно скасувати рішення, що передбачене пунктами 3 та 10 частини першої статті 303 цього Кодексу і оскаржується в порядку, передбаченому частиною шостою статті 284 цього Кодексу, що тягне за собою закриття провадження за скаргою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №000781 від 09.10.2019, постановою від 17.09.2020 виконувача обов`язків заступника керівника Одеської обласної прокуратури, скасовано постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого ум.Миколаєві Бурлаченко від 11.02.2020 про закриття кримінального провадження №000781 від 09.10.2019.
Враховуючи, що прокурором самостійно скасовано рішення слідчого про закриття кримінального провадження провадженні №000781 від 09.10.2019, провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає закриттю.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-304, 305,309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Закрити провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову від 11.02.2020 року слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві про закриття кримінального провадження № 000781 від 09.10.2019.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1