Справа № 359/1827/13-к
Провадження №1-в/359/273/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації, клопотання заступника начальника Бориспільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 03.07.2013 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області, за ч. 1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт,
в с т а н о в и в :
Вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2013, ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт.

02.09.2020 заступник начальника Бориспільського МРВ з питань пробації капітан внутрішньої служби ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України, звернулася до суду з поданням про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Дане подання обґрунтовує тим, що 25.11.2013 Бориспільським міським підрозділом кримінально-виконавчої інспекції УДПтСУ в м. Києві та Київській області було отримано розпорядження та копію вироку Бориспільського міськрайонного суду від 03.07.2013 стосовно ОСОБА_4 . Вирок набрав законної сили 31.10.2013.

Для ознайомлення з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт, засудженому неодноразово направлялися виклики, однак останній до інспекції так і не з`явився, причину неявки не повідомив, у зв`язку з чим останній був перевірений за місцем проживання. В ході неодноразових перевірок ОСОБА_4 за місцем проживання, двері даної квартири ніхто не відчинив. 13.12.2013 в бесіді з ОСОБА_5 , який є сусідом і проживає в квартирі АДРЕСА_2 , встановлено, що в квартирі АДРЕСА_3 проживає молода сім`я, прізвище яких він не знає та яких в останній раз бачив два місяці назад.

В подальшому було встановлено, що власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_6 . Зі слів сина власниці ОСОБА_7 вбачається, що дану квартиру вони придбали ще в 1998 році, і крім нього та його родини в ній ніхто не проживає, квартиру нікому не здавали, а ОСОБА_4 в них ніколи не проживав.

Також, ОСОБА_4 був перевірений за місцем реєстрації, за адресою: АДРЕСА_4 . Однак згідно пояснення ОСОБА_8 встановлено, що вона дійсно проживає за даною адресою, а ОСОБА_4 являється її онуком та який лише зареєстрований в неї. але не проживає та місце знаходження їй не відомо та ніяких контактів з ним не має.

Під час бесіди з ОСОБА_9 яка є колишньою дружиною засудженого остання пояснила, що не знає де знаходиться ОСОБА_4 так як не спілкуються близько 7 років, а бачилися лише на судових засіданнях.

Згідно повідомлення №359/1827/27/2013 1кп/359/70/2013 від 24.12.2013 з Бориспільського міськрайоного суду встановлено, що в них перебувала цивільна справа №2-41/2011 за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, де адреса відповідача ОСОБА_4 вказана АДРЕСА_5 .

26.12.2013 було здійснено перевірку за можливим місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_5 . В ході перевірки встановлено, що за даною адресою близько року проживай ОСОБА_10 разом зі своєю дружиною та дитиною, які наймали дану квартиру у ОСОБА_11 , а ОСОБА_4 взагалі не знає. В телефонному режимі ОСОБА_11 повідомив, що ОСОБА_4 дійсно близько двох місяців наймав у нього квартиру чотири роки тому назад, тому місцезнаходження ОСОБА_4 на даний час йому не відомо.

З паспортних даних ОСОБА_4 вбачаються, що 05.07.2012 проведено реєстрацію шлюбу з ОСОБА_12 1984 року народження.

Згідно інформації №249/03-01-27 від 22.01.2014 з відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_12 дійсно 05.07.2012 зареєстрували шлюб. На момент реєстрації шлюбу ОСОБА_4 проживав за адресою: АДРЕСА_4 . ОСОБА_12 проживала за адресою: АДРЕСА_6 .

04.02.2014 під час відвідування за місцем проживання ОСОБА_12 остання вдома була відсутня. В бесіді з ОСОБА_13 остання повідомила, що проживає за адресою: АДРЕСА_6 , та являється рідною сестрою ОСОБА_12 . Сестра дійсно раніше проживала разом з нею, а останні 4-5 років проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в квартирі, яку вони наймали. В останній раз вона бачила свою сестру 26-27 жовтня 2013 року, остання приходила разом зі своїм сином до неї додому. Після того ні сестру, ні ОСОБА_4 вона не бачила, і вони їй не телефонували. Куди вони могли зникнути їй не відомо, лише чула від знайомих, що вони нібито виїхали за межі України, але куди саме не знає, так як рідних за межами країни вони не мають.

04.06.2014 при повторній бесіді з ОСОБА_13 остання повідомила, що з кінця жовтня 2013 року свою сестру ОСОБА_12 та її чоловіка ОСОБА_4 не бачила, і не спілкувалися. Де може перебувати сестра зі своїм чоловіком ні їй, ні рідним не відомо.

Під час першочергових розшукових дій було встановлено, що засуджений до Бориспільської ЦРЛ не звертався, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, до Бориспільського КОБСМЕ та Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи моргу №1, №2, труп останнього не доставлявся, в спецприймальнику ГУМВС України в м. Києві не утримувався.

Згідно повідомлення №693 від 10.07.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовозобов`язаний ОСОБА_4 по обліковим даним перебуває на військовому обліку та проживає за адресою АДРЕСА_4 . При об`явленні мобілізації останній призваний до лав ЗСУ не був.

10.07.2014 до Бориспільського МВ ГУМВС України в Київській області направлено подання з матеріалами початкового розшуку для подальшого розшуку засудженого ОСОБА_4 та подання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_4 до Бориспільської міжрайонної прокуратури на підставі ч. 2 ст. 389 КК України, ч. 2 ст. 40 КВК України.

Факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді громадських робіт внесено до ЄРДР за № 0000054 від 04.08.2014.

З відповіді Бориспільського МВ від 17.11.2014 вбачається, що кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 т. 389 КК України, постанова від 18.09.2014.

З вимоги УІТ вбачається, що Бориспільським ВП ГУНГІ в Київській області засуджений ОСОБА_4 оголошено в розшук (РС №05/01 /09-2014 від 1 7.04.2014).

В повідомленні Бориспільського ВП зазначено, в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_4 покинув територію України ще 14.11.2013 та на даний час перебував за кордоном, що підтверджується листом УІАП ГУНП в Київській області за вих. №1690/109/27/01-2019 від 29.05.2019.

Згідно інформації про притягнення до адміністративної відповідальності осіб, що перебувають па обліку в Бориспільському МРВ за 1 квартал 2020, ОСОБА_4 02.01.2020 притягувався Кельменецьким ВП ГУНП в Чернівецькій області до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (попередження).

На адресу Кельменецького ВП надіслані запити за вих. №32/4/2116-20 від 19.06.2020, №32/4/3056-20 від 18.08.2020 для отримання матеріалів що підтверджують факт притягнення до адміністративної відповідальності засудженого. Відповідь на адресу відділу не надійшла.

Станом на 31.08.2020 відпрацьованих годин громадських робіт немає.
Вирок, яким ОСОБА_4 призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт, був проголошений 03.07.2013 та набрав законної сили 31.10.2013, а строк його виконання у відповідності до ч. 1 ст. 80 КК України сплив через два роки, а саме 31.10.2015.

Враховуючи вищезазначене, представник органу пробації просить суд задовольнити подання на підставі ч. 1 ст. 80 КК України.

У судове засідання представник органу з питань пробації за довіреністю, прокурор та засуджений не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду подання. Причини своєї неявки суду не повідомили.
Представник органу пробації, через канцелярію суду надала клопотання про розгляд подання без її участі та зазначила, що подання підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити з підстав зазначених в ньому.
Прокурор ОСОБА_14 через канцелярію суду надала клопотання про розгляд подання без її участі та зазначила, що заперечує проти задоволення подання представником пробації, враховуючи ту підставу, що засуджений ОСОБА_4 з 2013 року перебуває у розшуку.
Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України у судове засідання з розгляду клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Фіксування судового засідання під час розгляду подання суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.
Враховуючи позицію учасників судового процесу, дослідивши подання та матеріали особової справи засудженого, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволені подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів особової справи 03.07.2013 вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 164 КК України та призначено покарання у виді 120 годин громадських робіт.
Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 03.07.2013, набрав законної сили, 31.10.2013.

Судом встановлено, що на виконання вироку суду та для ознайомлення засудженого з порядком та умовами відбуття покарання у виді громадських робіт ОСОБА_4 неодноразово інспектором пробації направлялися виклики, однак останній до інспекції так і не з`явився, причину неявки не повідомив, у зв`язку з чим останній був перевірений за місцем проживання та реєстрації.

Інспектор відділу філії ДУ «Центр пробації», провів ряд необхідних заходів, для встановлення місця перебування ОСОБА_4 , за результатами яких останнього не знайдено.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України «Про пробацію».
Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відповідно до повідомлення Бориспільського ВП зазначено, в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що ОСОБА_4 покинув територію України ще 14.11.2013 та на даний час перебував за кордоном, що підтверджується листом УІАП ГУНП в Київській області за вих. №1690/109/27/01-2019 від 29.05.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі. Частиною 3 даної статті передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
При таких обставинах, підстави для вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, призначеного судом покарання відсутні, так як подання подано до суду передчасно та строк перебігу давності зупинений, у зв`язку з тим, що засуджений ухиляється від відбування покарання.
Станом на момент поданого подання засудженим ОСОБА_4 , відпрацьованих годин громадських робіт немає.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання.
На підставі викладеного, керуючись: ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в :
У задоволенні подання заступника начальника Бориспільського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області майора внутрішньої служби ОСОБА_3 про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1