печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0003187 від 10.11.2020 слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 а про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0003187 від 10.11.2020 слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_6 а про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на те, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0003187 від 10 листопада 2020 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи мету отримання прибутку за рахунок незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою реалізації протиправних намірів, незаконно збув наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, а саме: у невстановленому місці, у невстановлений час, у ОСОБА_5 з корисливих мотивів виник умисел спрямований на збут наркотичного засобу кокаїн.

Реалізуючи свій злочинний намір, за невстановлених слідством обставин у невстановленому місці ОСОБА_5 у невстановленої слідством особи придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн та розпочав його незаконно зберігати, з метою подальшого збуту.

Встановлено, що 11.06.2020 року, за адресою: м. Київ, пр-т. Голосіївський, буд. 87 (автомобільна стоянка ресторану «Пивний Сад»), було проведено перший етап оперативної закупки, а саме: о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_7 анкетні дані якого змінені в зв`язку із застосуванням заходів безпеки, перебуваючи за на автомобільній стоянці ресторану «Пивний Сад», що розташований за адресою: м. Київ, пр-т. Голосіївський, буд. 87, з метою придбання наркотичного засобу кокаїн, зустрівся з ОСОБА_5 та передав йому грошові кошти в сумі 400 (чотириста) доларів США, які йому були надані працівниками правоохоронних органів, для проведення оперативної закупки, останній в свою чергу діючи умисно, після отримання грошей, передав ОСОБА_7 два пакети з безбарвної прозорої полімерної речовини з пазовим замком та смугою бузкового кольору, в яких містилась речовина білого кольору у вигляді суміші порошку та грудок різного розміру, які в подальшому було вилучено.

У відповідності до ст. 208 КПК України, 17.11.2020 року, о 23 год. 30 хв., ОСОБА_5 затримано, як особу, підозрювану у вчиненні злочину.

Того ж дня, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Київ, громадянину України, який тимчасово не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Прокурор зазначає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, з підстав, вказаних у клопотанні.
Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Просили застосувати домашній арешт у певний період доби.
Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , переслідуючи мету отримання прибутку за рахунок незаконного збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, з метою реалізації протиправних намірів, незаконно збув наркотичний засіб, обіг якого обмежено кокаїн, а саме: у невстановленому місці, у невстановлений час, у ОСОБА_5 з корисливих мотивів виник умисел спрямований на збут наркотичного засобу кокаїн.

17.11.2020 року, о 23 год. 30 хв., ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, як особу, підозрювану у вчиненні злочину.

17.11.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. Київ, громадянину України, який тимчасово не працює, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, допитами свідків, оглядом місця подія висновком судової експертизи матеріалів речовин та виробів, протоколом за результатами контролю за вчиненням злочину, протоколом про результати аудіо, - відеоконтролю за особою, протоколом обшуку; протоколом затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження зобов`язаний оцінити в сукупності із іншими обставинами також і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Разом з цим, незважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Однак, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед позитивними даними про особу підозрюваного.

Так, ні в самому клопотанні, ні прокурором в судовому засіданні не було наведено індивідуальних підстав для підтвердження необхідності застосування тримання під вартою.

ЄСПЛ наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме - гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (див. рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями).

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, приходить до висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, та вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також що застосування запобіжного заходу саме у виді домашнього арешту, забезпечить уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання, строком до 15.01.2021 року, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 , наступних обов`язків: прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за першим викликом; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; не відлучатись із м. Київ без дозволу слідчого; утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1