ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУН 658/905/17 Головуючої в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/964/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі апеляційного суду матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 липня 2020 року, яким:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Каховка Херсонської області, не працюючого, не одруженого, освіта професійно-технічна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-18.01.2012 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік;
-27.09.2013 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 309 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі, 08.04.2015 року звільнений з Північної виправної колонії Херсонської області № 90 по відбуттю строку покарання,
-30.08.2018 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 309 КК України на 3 роки позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30.08.2016 року, остаточно ОСОБА_7 призначено покарання, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі строком 8 років 2 місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту проголошення вироку, зарахувавши в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 24.12.2016 року по 21.03.2017 року та з 24.03.2017 року до моменту набрання вирком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року.
Постановлено стягнути на з ОСОБА_7 на користь держави витрати на залучення експертів у сумі 2 967 грн. 43 коп.

Вирішено питання запобіжного заходу та речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 близько 14 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі за місцем свого мешкання та проживання ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел, направлений на позбавлення життя свого батька ОСОБА_10 , в ході раптово виниклого між ними конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою вбивства, знаходячись над ОСОБА_10 , який лежав на дивані у кімнаті, двома руками стиснув та силоміць закрив отвори рота і носа, та утримував шию потерпілого, в результаті чого, своїми діями, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 284 к від 27.01.2017 року спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в область червоної койми верхньої губи по центру, з переходом на слизову оболонку; садна в області слизової оболонки верхньої губи, справа, відповідні коронкам зубів зубного протеза; синці на шиї; крововиливи в області кореня язика і надгортанника, області шлуночків гортані, і правого черпакуватого хряща; крововилив в м`які тканини шиї на рівні щитовидного хряща праворуч; набряк і повнокров`я слизової оболонки гортані і трахеї, точкові-крововиливи в шкіру обличчя і сполучнотканинну оболонку очей.
Смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії, що розвинулась внаслідок закриття отворів рота і носа тупим м`яким предметом, і одночасного стиснення органів шиї тупими предметами.
Не погодившись з вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить змінити оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання, призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням покарання призначеного йому вирком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 30.08.2016 року, у вигляді 7 років 8 місяців позбавлення волі.

Апеляційна скарга мотивована доводами про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зокрема, апелянт зазначає про порушення судом положень постанови Пленуму ВСУ України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання.

Крім того, як зазначає апелянт, судом першої інстанції не прийнята до уваги позиція сторони захисту шкодо призначення ОСОБА_7 за вчинене ним кримінальне правопорушення покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі та остаточного, на підставі ст. 71 КК України, у вигляді 7 років 8 місяців позбавлення волі., яке на думку сторони захисту є достатнім для виправлення обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій, обґрунтовані дослідженими під час судового розгляду доказами і ніким з учасників судового провадження не оспорюються, зважаючи на що, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє законність вироку суду першої інстанції в цій частині.

Порушень вимог кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до положень ст.65 КК України, при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання дотримався вимог ст.ст.50, 65 КК України щодо його необхідності, достатності і справедливості. Підстав вважати, що призначене покарання є суворим, як про це стверджує апелянт, немає.

Так, призначаючи ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких, наслідком вчинення якого стала смерть людини, дані про його особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, не працевлаштований, неодружений, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків та постійного, легального джерела прибутку, є особою раніше неодноразово судимою, дане кримінальне покарання вчинив під час відбування покарання з іспитовим строкам за вчинення попереднього кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, наявність обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і з урахуванням цих конкретних обставин справи, суд обґрунтовано дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в у мовах ізоляції від суспільства та правильно призначив йому покарання, як за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України так і остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, у вигляд позбавлення волі строкам на 8 років та 8 років 2 місяці відповідно, яке за своїм видом та розміром, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав вважати, що призначене покарання є несправедливим через його суворість, як про це стверджує апелянт, немає, зважаючи на що посилання апелянта на це є неспроможними.

Під час призначення покарання судом першої інстанції в повній мірі враховані рекомендації, що містяться в постанові Пленуму ВСУ України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та дотримані вимоги ст. 65 КК України.

З огляду на викладене вище, підстав для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 та зміни вироку в частині призначення покарання, як про це ставить питання захисник, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а підстави для зміни чи скасування оскаржуваного вироку відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення, вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 13 липня 2020 року відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: