16.07.2020 Справа № 756/1828/19
Унікальний № 756/1828/19
Провадження № 1-кп/756/449/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві з застосуванням дистанційного судового провадження кримінальне провадження № 0000670 від 29.01.2019 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгород Київської області, громадянина України, не одруженого, студента 3 курсу інституту «Україна» за спеціальністю технік-технолог, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 , який брав участь у судовому засіданні, перебуваючи у приміщенні Центрального районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:
29.01.2019 приблизно о 04 годині 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи за адресою м. Київ, вулиця Маршала Тимошенка, 29 біля кіоску «Квіти», який знаходиться поряд з зупинкою громадського транспорту, помітив у вказаному кіоску раніше не знайому йому жінку, як пізніше з`ясувалося ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном (на грабіж) з метою власного збагачення за рахунок чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 того ж дня приблизно о 04 годині 45 хвилин підійшов до вказаного кіоску «Квіти» під виглядом покупця та звернувся до продавця ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з проханням продати йому дві троянди, при цьому вказавши на ті квіти, які знаходилися в віддаленому кутку торгової вітрини. Не полишаючи своїх злочинних намірів, скориставшись відсутністю навколо них сторонніх людей та дочекавшись зручного моменту, а саме коли ОСОБА_9 пішла в напрямку торгової вітрини, збільшивши при цьому між ними відстань, а потім повернулась до нього поцікавитись які саме квіти йому потрібні, ОСОБА_4 в цей момент схопив зі столу мобільний телефон марки «SAMSUNG DUOS», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн. з сім-картою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_3 , яка не представляє матеріальної цінності для потерпілої, та гаманець, який також не представляє матеріальної цінності для потерпілої, але в якому знаходилися грошові кошти у сумі 200 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії помічені та викриті ОСОБА_9 , не полишаючи своїх злочинних намірів, з місця вчинення злочину швидко втік разом з майном потерпілої ОСОБА_9 : з її мобільним телефоном марки «SAMSUNG DUOS», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , вартістю 3000 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_3 та з гаманцем, в якому знаходилися грошові кошти у сумі 200 гривень, що належали ОСОБА_9 . Відкрито викраденим чужим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 3200 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
Допитаний в судовому засіданні з застосуванням дистанційного судового провадження обвинувачений ОСОБА_4 свою винуу вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини, вказані вище, щодо часу, місця, способу, мети та послідовності дій скоєного ним кримінального правопорушення. Крім того, обвинувачений пояснив, що напередодні зустрічався з друзями, відпочивав, після цього хотів поїхати додому (за межі Києва), проте таксисти називали йому таку вартість проїзду, на яку в нього не вистачало коштів. Саме тому він і наважився на злочин за тих обставин та в тому місці, як це викладено в обвинувальному акті. ОСОБА_4 показав, що відбігши від місця злочину він невдовзі був затриманий працівниками поліції, які доставили його в управління поліції та там в нього виявили і вилучили все відкрито викрадене у потерпілої майно: телефон з сім-карткою та гаманець з грошима. В ході досудового слідства майно потерпілої їй було повернуто. Обвинувачений стверджує, що неодноразово вибачався перед потерпілою за вчинене, просить його суворо не карати. Він дуже шкодує про свої злочинні дії, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень. Наразі він є військовослужбовцем строкової служби, планує залишитися на військовій службі за контрактом.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.
Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає обвинуваченому покарання у межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 186 КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, на момент його вчинення відносилося до злочинів середньої тяжкості, а на момент ухвалення вироку відноситься до нетяжких злочинів. Проте, у зв`язку зі змінами в законодавстві санкція ч. 1 ст. 186 КК України нині передбачає більш суворе покарання в частині розміру штрафу, ніж санкція цієї ж ч. 1 ст. 186 КК України в редакції станом на день вчинення злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

З досудової доповіді відносно обвинуваченого вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється як середній. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи те, що обвинувачений наразі є військовослужбовцем строкової служби та щиро покаявся, суд дійшов висновку, що наразі виправлення обвинуваченого можливе при призначенні йому штрафу у розмірі, який діяв на час вчинення злочину, враховуючи положення ст. 5 КК України щодо дії кримінального закону в часі, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення надсилається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1