УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засідання в залі суду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002181 від 22.09.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт № 0002181 від 22.09.2020, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою судді від 16.12.2020 призначено підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню.

16.12.2020 на адресу суду від прокурора ОСОБА_3 надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 . Просила обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 з утримання у ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора. Захисник зазначив, що обставини злочину не відповідають дійсним обставинам, у зв`язку з чим ОСОБА_4 не погоджується з кваліфікацією злочину. Прокурором не доведено наявність ризиків, на які йдеться посилання у клопотанні. При цьому, зазначив, що прокурором не доведено застосування більш м`якого запобіжного заходу, у даному випадку. Звертає увагу на те, що ОСОБА_4 має постійне місце реєстрації, позитивні характеристики, проживає разом із своєю родиною, а також його вітчим є інвалідом І групи, який потребує постійного догляду. Просить обрати запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Потерпілий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився.

Суд, розглянувши заявлене клопотання прокурора, заслухавши думку сторін кримінального провадження, доходить до наступного висновку.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Сама лише тяжкість вчинення злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Прокурором шляхом внесення відповідного клопотання ініційовано питання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 5 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Досліджуючи вказане, суд приходить висновку, що таких доказів суду не було надано, а лише зазначення в клопотанні про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 так і залишилось не підтвердженим ініціатором клопотання.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, як замах, але раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має постійне місце проживання та реєстрацію, розлучений, не офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем мешкання та роботи. Вказані обставини підтверджені доказами, які долучені до матеріалів клопотання.

Враховуючи характер висунутого обвинувачення, а також відсутність достатніх даних про наявність з його сторони спроб незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення будь-яких доказів, суд доходить висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у його права і свободи, про який йдеться в клопотанні прокурора, а відтак відмовляє в задоволенні клопотання.

Отже, оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, а також беручи до уваги відомості щодо особи обвинуваченого, які зазначені вище, наявність ймовірного ризику переховування, суд вважає, що саме такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, на даному етапі судового провадження, є найбільш доцільним та ефективним засобом для запобігання встановленим в суді ризикам, відповідає особі обвинуваченого, та є обґрунтованим заходом забезпечення процесуальної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд враховує, що обґрунтування клопотання прокурора стосується також необхідності забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому суд, враховуючи відповідні вимоги ч. 5 ст. 194 КПК України, вважає, що на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до прокурора та суду за першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування із потерпілим по цьому кримінальному провадженню.

Відтак, суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості висунутого йому обвинувачення і зможе забезпечити належне виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком на два місяці до 17 лютого 2021 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до прокурора, або суду;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілим ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти в залі суду та доставити до місця проживання.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1