В И Р О К
Іменем України

15.10.2020 року м.Мостиська
єдиний унікальний номер 448/1179/20
провадження №1-кп/448/218/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська кримінальне провадження №0000322 від 25 вересня 2020р., про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підліски Мостиського району Львівської області, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, востаннє судимого 11.03.2016 року Мостиським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, 11.04.2019 року звільненого умовно-достроково із невідбутим строком покарання 1 рік 6 місяців 27 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,
учасники справи:
прокурорка ОСОБА_4 ,
та обвинувачений ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , 24.09.2020 близько 16:50 год., перебуваючи на автодорозі, що по вул. Вишнева у с.Підліски Мостиського району Львівської області та керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2108», реєстр.номер НОМЕР_1 , у зв?язку із порушенням п.2.3 (в) «Правил дорожнього руху України» керування транспортним засобом без пристебнутого ременя безпеки, на підставі п.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції № 4 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, а саме: інспектором - старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 та старшим сержантом поліції ОСОБА_6 , які згідно книги нарядів Мостиського ВП виконували свої обов?язки по охороні громадського порядку та забезпечення безпеки дорожнього руху на території Мостиського району. Під час спілкування із водієм у працівників поліції виникла підозра в тому, що він може перебувати у стані алкогольного сп?яніння, у зв`язку із чим йому було запропоновано пройти тест на встановлення факту алкогольного сп?яніння за допомогою приладу «Драгер».

Так, з метою уникнення відповідальності та не вчинення службовими особами працівниками СРПП №4 Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області певних дій в інтересах ОСОБА_3 , які полягали у не проходженні тестування за допомогою приладу «Драгер», він усвідомлюючи, що надання неправомірної вигоди службовій особі є незаконним, спершу в усній формі висловив пропозицію, а в подальшому передав працівникам поліції неправомірну вигоду в сумі 1500 гривень, поклавши вказані грошові кошти на сидіння службового автомобіля марки «Шкода Октавія», реєстр.номер НОМЕР_2 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , вину у інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.369 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, що наведені у обвинувальному акті. Зазначив, що дійсно вищевказаного дня та часу, при наведених в обвинувальному акті обставинах у с.Підліски, Мостиського району, пропонував працівникам поліції «хабар» у розмірі 1500 грн. за не притягнення до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиро розкаявся. Просив не застосовувати реальної міри покарання. Всі докази, зібрані на досудовому слідстві, вважає достовірними і дослідження їх в судовому засіданні недоцільним.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та, беручи до уваги те, що прокурорка також не оспорювала фактичні обставини подій, і судом встановлено, що учасники зазначеного кримінального провадження, в тому числі і обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам положення ст.349 КПК України, відповідно до яких останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст.349 КПК України, - суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З врахуванням наведеного, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_3 , доведеною повністю.

Вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , юридично вірно кваліфіковано за ч.1 ст.369 КК України, - пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в його інтересах дії з використанням наданого їй службового становища.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, котре згідно ст.12 КК України відносилось до нетяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне і беззастережне визнання вини обвинуваченим.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч.1 ст.1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

Згідно роз`яснень п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003року із змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали) тощо.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом враховується те, що такий раніше неодноразово судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому, його стан здоров`я - на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває, його роль у скоєному злочині та поведінку до і після вчинення злочину.

Враховуючи позицію прокурорки та приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 , можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, призначивши такому покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції, передбаченої ч.1 статті 369 КК України, однак з урахуванням вимог ст.ст.71, 81 КК України.

Згідно ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.71 КК України передбачено, що якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Враховуючи, що ОСОБА_3 будучи засудженим 11 березня 2016 року Мостиським районним судом Львівської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, 11.04.2019 року звільнений умовно-достроково із не відбутим строком покарання 1 рік 6 місяців 27 днів, вчинив даний злочин в період умовно-дострокового звільнення від покарання, суд застосовує ст.71 КК України, та до покарання за новим вироком частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Саме такий вид покарання, на думку суду, відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і є найбільш доцільною, достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ч.1 ст.69 КК України, тобто призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, а також ст.75 КК України та призначення покарання з випробуванням, - відсутні.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні, не заявлено.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 28.09.2020 року підлягають скасуванню.

При вирішення питання щодо долі речових доказів, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень ч.1 ст.96? КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ч.2 ст.96? КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96? КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначались (використовувались) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді грошових коштів, а саме: грошових коштів в сумі 1500 гривень, які зберігаються в АТ КБ «Приватбанк», на підставі ст.ст. 96?, 96? КК України,- застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Питання решти речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме DVD-R диск із записами з камер, котрий знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000322.

Процесуальні витрати відсутні.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та призначити йому покарання - 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 81, частин 1, 4 статті 71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Мостиського районного суду Львівської області від 11 березня 2016 року і визначити остаточне покарання, - 3 (три) роки позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 , рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні, не заявлено.

Заходи забезпечення у виді арешту, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 28.09.2020 року, - скасувати.
На підставі ст.ст.96?, 96? КК України грошові кошти в сумі 1500 (однієї тисячі п`ятсот) гривень, які передані на зберігання у АТ КБ «ПриватБанк», - в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави.

Речовий доказ: DVD-R диск із записами з камер, котрий знаходиться при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000322.

Процесуальні витрати відсутні.

На вирок протягом 30-ти діб з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд Львівської області.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок виготовлено та підписано суддею у нарадчій кімнаті 15.10.2020 року.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1