Справа №: 398/2244/20
провадження №: 1-кп/398/399/20
УХВАЛА
Іменем України

"16" вересня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Олександрії в залі суду м.Олександрії кримінальне провадження, відомості про яке внесено 14.05.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232, про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст. 121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою ОСОБА_3 на 60 днів.

Дане клопотання обґрунтовує тим, що відносно обвинуваченої 04 серпня 2020 р. .Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської областібуло обрано запобіжний захід тримання під вартою до 02.10. 2020 року включно.

На даний час розгляд справи не закінчено. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу не зменшилися, продовжують існувати і на даний час. Обвинувачена , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також вчинити нові кримінальні правопорушення. ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, має незняту та непогашену судимість за тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи.
Обвинувачена ОСОБА_3 відносить вирішення даного питання на розсуд суду.
Захисник ОСОБА_5 вважає, що відносно обвинуваченої можливо змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час доби.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вважає , що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
В справі «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відносно обвинуваченої ОСОБА_3 04 серпня 2020 р. .Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської областібуло обрано запобіжний захід тримання під вартою до 02.10. 2020 року включно.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, має незняту та непогашену судимість за тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи, на шлях виправлення не стала, не працює, незаміжня, не має на своєму утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей.
По даній справі не допитані потерпілий та свідки, не досліджено матеріали кримінального провадження . До закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене.

Враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченої більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження в суді.

За таких обставин, суд вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_3 на 60 днів.

Стороною захисту не надані докази неможливості тримання обвинуваченої під вартою.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят днів, тобто з 16 вересня 2020 року до 14 листопада 2020 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій , захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Строк подачі апеляційної скарги обвинуваченою обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1