Провадження № 1-кс/712/5020/20
Справа № 712/9972/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргою на постанову дізнавача-інспектора СД Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 11 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0010204 від 22.12.2017 року.

В обґрунтування скарги посилається на те, що в провадженні дізнавача-інспектора СД Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 перебувало кримінальне провадження № 0010204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке були внесені до ЄРДР 22.12.2017 року.

Підставою для внесення зазначених відомостей до ЄРДР була його заява від 27.11.2017 про вчинення дій групою осіб, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України. В заяві повідомлялося про те, що 24.11.2017 у відділ, який знаходився в магазині «Rich» за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 283, він здав на ремонт свій мобільний телефон. Того ж дня, йому віддали нібито відремонтований телефон, за що він сплатив 900 грн. Між тим, наступного дня з його телефоном почалися проблеми і він знову звернувся до ремонтного сервісу з проханням усунути несправності, які виникли вже після ремонту, на що йому відповіли, що зможуть повернути лише вартість запчастин в сумі 500-550 грн, однак повертати кошти за виконувану роботу не збиралися. В таких діях працівників ремонтного сервісу вбачає ознаки шахрайства.

За наслідками досудового розслідування, дізнавачем-інспектором СД Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенантом поліції ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні 11.09.2020 прийнято рішення про його закриття на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена з порушенням КК України, є безпідставною та необґрунтованою.

Зазначив, що в ході здійснення досудового розслідування дізнавачем не проведено жодної слідчої дії з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення чи спростування таких, постанова винесена без повного дослідження обставин кримінального правопорушення.

В зв`язку з чим, просить слідчого суддю скасувати постанову дізнавача-інспектора СД Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 11 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0010204 від 22.12.2017.

В судовому засіданні скаржник підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити скаргу з викладених підстав.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні по суті скарги заперечував. У своїх поясненнях зауважив, що під час досудового слідства дізнавачем здійснювались всі необхідні заходи задля належного, повного та об`єктивного розслідування даного кримінального провадження.

Вивчивши скаргу, приєднані до неї докази та матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В ході розгляду скарги встановлено, що 21.12.2017 до чергової частини Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відносно нього здійснюються неправомірні дії працівниками магазину «Rich», який знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Гоголя, 283.

Відомості по даному факту внесені до ЄРДР за № 0010204 від 22.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Постановою дізнавача-інспектора СД Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 11 вересня 2020 року провадження у кримінальному провадженні №0010204 від 22.12.2017 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, аналізуючи подану ОСОБА_6 скаргу на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження враховує наступне.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження № 0010204 від 22.12.2017, в рамках якого дізнавач виніс постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, з неповним з`ясуванням всих обставин кримінального правопорушення.

Оскаржуючи по суті постанову про закриття кримінального провадження, ОСОБА_6 вказує на неповне дослідження обставин кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження убачається, що під час досудового розслідування кримінального провадження, прокурорами Черкаської місцевої прокуратури, в порядку ст. 36 КПК України, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження № 0010204 від 22.12.2017, надавались вказівки. Між тим, дані вказівки прокурора, станом на момент винесення постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, виконані не були. Після визначення підслідності щодо здійснення подальшого досудового розслідування в кримінальному провадженні за відділом дізнання Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області, перед винесенням постанови про закриття кримінального провадження, дізнавачем не здійснено жодної слідчої чи процесуальної дії, що свідчить про передчасність закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова дізнавача-інспектора СД Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 від 11 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0010204 від 22.12.2017 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Постанову дізнавача-інспектора сектору дізнання Черкаського відділу поліції ГУНП України в Черкаській області ОСОБА_8 від 11 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0010204 від 22 грудня 2017 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9

Повний текст ухвали проголошено 11 грудня 2020 року.