Справа № 127/6543/20
Провадження №11-кп/801/959/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді : ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000067 від 18.01.2020 року по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України,
за участю:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
в с т а н о в и в :
До Вінницького апеляційного суду надійшли матеріали у кримінальному провадженні № 0000067, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.01.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою .
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2020 року в задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт відмовлено.
Клопотання прокурора задоволено.
Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжено на 60 днів з 10 липня 2020 року до 07 вересня 2020 року включно.
Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , непогодившись з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2020 року, подав апеляційну скаргу, просив скасувати повністю ухвалу Вінницького міського суду від 10.07.2020 року, постановити нову, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло в період з 22-00 год. по 07-00 год. кожної доби за адресою АДРЕСА_1 .

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 мотивовано тим, що ухвала суду не відповідає вимогам обгрунтованості та вмотивованості, винесена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, має місце неправильна оцінка фактичних обставин справи, тому підлягає скасуванню.
Захисник посилається на те, що 12.07.2020 року сплив фактично шостий місяць тримання під вартою ОСОБА_7 і подальше продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заборонено законом, тобто ч.3 ст. 197 КПК України, однак слідчий суддя у рішенні вказав, що дана норма статті застосовується і стосується стадії досудового розслідування.
Суд першої інстанції 10.07.2020 року прийняв рішення щодо продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , не провівши належного та безстороннього розгляду, а прокурор в свою чергу в порушення глави 18 КПК України, на виконання вимог ч.3 ст. 199 КПК України не звернувся до суду із відповідним письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою і крім цього навіть усно не навів обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Також, судом допущено порушення вимог ст. 194 КПК України.
Продовжуючи тримання під вартою, суд не надав належну оцінку документам наданим стороною захисту щодо особи підзахисного ОСОБА_7 та обставин, які встановлюють соціальні міцні звязки та підтверджують соціально-стримуючі фактори.
Захисник вказує, що ОСОБА_7 раніше не судимий, вдівець, допомагає у вихованні, лікуванні та утриманні свого сина інваліда, який проживає після смерті дружини із тещою ОСОБА_7 , мав у період з 09.02.1999 року місце реєстрації у с.Вітове Чигиринського району Черкаської області, має батьків пенсійного віку, батька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інваліда 3-ої групи, яка має хронічні та невиліковні захворювання серця, двічі перенесла інфаркт у 2009, 2015 році, постійно потребує стороннього догляду, який би міг забезпечити ОСОБА_7 .
Дані обставини суттєво мінімізують ризики, з урахуванням яких шість місяців назад відносно ОСОБА_7 обирався запобіжний захід.
Судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України до ОСОБА_7 може бути застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і проживання його у іншій області жодним чином не може бути перешкодою для суду у разі обрання такого виду запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не зменшилися, продовжують існувати, приймаючи рішення щодо продовження строку запобіжного заходу, суд врахував соціальні зв`язки обвинуваченого, те, що він офіційно не працює, немає джерела доходу, є уродженцем Черкаської області, немає постійного місця проживання у м.Вінниці та Вінницькій області, перебуваючи на волі може впливати на потерпілих та свідків, ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, захисника ОСОБА_6 , який підтримав в повному обсязі вимоги апеляційної скарги, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2020 року скасувати та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 22-00 год. по 07-00 год. за адресою АДРЕСА_1 , обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги захисника, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Що стосується доводів захисника ОСОБА_6 щодо відсутності письмового клопотання прокурора при розгляді судом першої інстанції питання про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 , які він вважає порушеннями глави 18 КПК України, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, з огляду на наступне.
З аналізу положень кримінального процесуального закону про порядок застосування запобіжного заходу вбачається, що обрання, скасування або зміна запобіжних заходів може ініціюватись стороною обвинувачення або захисту, а також судом.
Проте незалежно від наявності клопотання сторін суд у будь-якому разі зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, який рахується з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд має винести вмотивовану ухвалу, якою скасовує або змінює обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Зазначені положення закону викладені у правових позиціях колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04.11.2019 року у справі № 428/10245/18.
З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді судом першої інстанції усного клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Захисник звертає увагу, що при прийнятті рішення судом порушено вимоги ч.3 ст. 197 КПК України.
Положеннями ч.3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.01.2020 року до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави у розмірі 42 040 грн.
Ухвалою Вінницького міського суду від 14.05.2020 року під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено на 60 днів з 14.05.2020 року по 12.07.2020 року, в подальшому строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2020 року до 07.09.2020 року.
Обрання запобіжного заходу є первинним при застосуванні запобіжного заходу, який обирається на певний строк, а продовження строку запобіжного заходу це вторинна стадія, яка наступає за певних умов, коли строк тримання під вартою закінчується, зазначені положення закону викладені у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 459/3502/19.
Отже, за наявності клопотання сторони обвинувачення суд під час судового розгляду вправі продовжити строк тримання під вартою, що і було зроблено судом першої інстанції в межах наданих йому повноважень.
На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 дотримався вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження убачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
17.03.2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000067 від 18.01.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України скерований до суду, триває судовий розгляд.
Судом першої інстанції враховано вимоги ч.1 ст. 183 КПК України та обгрунтовано належним чином рішення про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 , який обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні трьох епізодів злочинів, передбачених ч.2 ст. 190 КК України, хоча і являється особою раніше несудимою, однак обвинувачується у вчиненні інкримінованих злочинів у співучасті з невстановленими досудовим слідством особами, що значно підвищує ступінь суспільної небезпеки інкримінованого йому діяння та наявних ризиків в кримінальному провадженні, останній не має достатніх соціально-стримуючих факторів, оскільки зазначені стороною захисту обставини про наявність на утриманні у ОСОБА_7 дитини та матері, які є інвалідами, а також батька-пенсіонера, не стали стримуючими факторами для запобігання злочинів, про наявність у ОСОБА_7 постійного місця проживання суду не було надано переконливих доказів, оскільки зі слів самого обвинуваченого встановлено, що він до затримання тривалий час не проживав за місцем реєстрації у Черкаській області, а винаймав житло то у м. Києві, то м. Вінниці, що свідчить про те, що він зможе ухилятися від суду, а також про те, що до затримання обвинувачений не був єдиною особою, яка дбала про членів родини, які проживали з обвинуваченим в різних областях України, наявність невстановлених досудовим розслідуванням співучасників інкримінованого ОСОБА_7 злочину та відсутність у нього законного стабільного джерела доходу, його обізнаність з місцем проживання потерпілих, які являються особами похилого віку, викликає обґрунтовані ризики того, що останній перебуваючи на волі зможе продовжити вчиняти нові злочини, зможе чинити незаконний вплив на потерпілих.
Крім того суд апеляційної інстанції звертає увагу, що рішення слідчого судді Вінницького міського суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою від 24.01.2020 року відносно ОСОБА_7 , при прийнятті якого перевірялися обставини та підстави застосування запобіжного заходу, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19.03.2020 року про продовження запобіжного заходу стороною захисту не оскаржувалися, що дає підстави вважати, що сторона захисту погоджувалась з такими запобіжним заходом.
Посилання у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 на те, що обвинувачений має постійне зареєстроване місце проживання за адресою АДРЕСА_1 , факт наявності на його утриманні батьків пенсійного віку та дитини інваліда, як на обставини, які є підставою для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, суд апеляційної інстанції не приймає.
У відповідності до вимог ст. 178 КПК України судом першої інстанції при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу, зазначені обставини приймались до уваги в сукупності зі всіма обставинами провадження, які мають значення для прийняття правильного рішення.
Прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів є недоцільним та неможливим, заявлені ризики не зменшилися, а перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що виправдовує тримання ОСОБА_7 під вартою.
Рішення суду про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, так як у даному кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Ні під час судового розгляду, ні під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на більш мякий, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є саме таким запобіжним заходом, який буде достатнім стримуючим засобом, що здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам, доведеним прокурором, а також забезпечити безпеку суспільства від нових протиправних посягань обвинуваченого, враховуючи ступінь суспільної небезпеки злочинів, у яких він обвинувачується , вчинених зокрема, відносно двох потерпілих осіб похилого віку.
Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2020 року щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4