Справа № 487/473/20
Провадження № 1-кс/487/4453/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши заяву керівника фірми з іноземними інвестиціями «Телнет» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від розгляду скарги керівника фірми з іноземними інвестиціями «Телнет» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю Наума І Воловець на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо незаконних дій слідчого по кримінальному провадженню №0000801,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 знаходиться скарга керівника фірми з іноземними інвестиціями «Телнет» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю Наума І Воловець на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо незаконних дій слідчого по кримінальному провадженню №0000801.
13.07.2020 року керівником фірми з іноземними інвестиціями «Телнет» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю Наума І Воловець заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КК України. Відвід обґрунтовано тим, що слідчим суддею Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 під час розгляду іншої скарги по справі 487/473/20 (провадження №1-кс/487/4139/20) було висловлено свою правову позицію щодо ігнорування норм прямої дії (Конституції України), та своє ставлення до слідчого ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_5 . На думку слідчого ОСОБА_5 , яку поділяє слідча суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 , особа не має бути потерпілим у кримінальному проваджені по невиконанню судового рішення, постановленого на його користь, отже не може мати у цьому кримінальному провадженні ніяких процесуальних прав. Виходячи з усних роз`яснень слідчого ОСОБА_5 , таку правову позицію висловила слідча суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 , зазначивши її в своїй ухвалі від 13.02.2020 року. Особисто цих висновків ОСОБА_3 не бачив, оскільки на відміну від слідчого ухвалу суду не отримав, що вказує на нерівне ставлення до учасників справи, проте у цій частині повністю довіряє слідчому ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_5 . Зазначене може свідчити про наявність особистої зацікавленості судді ОСОБА_4 , що викликає сумніви в її неупередженості.
Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Суддя ОСОБА_4 не виявила бажання дати пояснення.
Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, у судове засідання не з`явились.
Вивчивши заяву та матеріали клопотання, заслухавши думку осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
За змістом статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 75 КПК України, слідчий суддя, суддя, зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.
Відповідно до ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, для розгляду заявленого відводу було визначено суддю ОСОБА_1 .
Європейський суд з прав людини у рішенні (далі за текстом ЄСПЛ) по справі «Мироненко і Мартенко проти України» (заява № 4785/02, остаточне рішення 10.03.2009 року, пункти 66-67, 69) вказав, щозгідно з усталеною практикою ЄСПЛ, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності.

Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі «Феррантеллі та Сантанджело проти Iталії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

Аналогічні міркування, з посиланням на практику ЄСПЛ, наведено в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17.09.2019 року по справі 277/599/15-к (провадження № 51-9889км18) та від 13.12.2018 року по справі № 552/4932/17 (провадження № 51-5235 км 18).

Судом не встановлено будь-яких обставин, які б свідчили про упередженість судді ОСОБА_4 до будь-кого з учасників провадження при розгляді даної скарги. Незгода з процесуальними діями та рішеннями судді при розгляді іншої справи не є підставою для відводу, а відтак суд вважає, що заява про відвід є невмотивованою та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 75, 80-82, 309, 370, 372 КПК України,-

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви керівника фірми з іноземними інвестиціями «Телнет» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю Наума І Воловець про відвід слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_4 від розгляду скарги керівника фірми з іноземними інвестиціями «Телнет» у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю Наума І Воловець на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, щодо незаконних дій слідчого по кримінальному провадженню №0000801 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1