Справа №635/7993/20
Провадження №1-кп/635/331/2021
У Х В А Л А

29 січня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Харківського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.
В ході судового розгляду прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків. В обґрунтування клопотання прокурор посилався на тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому, суворість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винуватим, а також на те, що обвинувачений не має постійного місця проживання на території Харківської області, а тому може переховуватись від суду, намагаючись уникнути кримінальної відповідальності. Крім того, наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою не надання останніми свідчень.
Захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,посилаючись на відсутність та недоведеність зазначених прокурором ризиків, та просив змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час, зазначивши, що обвинувачений раніше не судимий, має постійне місце проживання в с. Черкаські Тишки Харківського району, де проживає разом із своєю цивільною дружиною, яка перебуває на його утриманні, за місцем проживання характеризується позитивно, неофіційно працював будівельником, приймав активну участь у реставрації храма Різдва Пресвятої Богородиці. Крім того, на даний час органом досудового слідства допитані усі свідки і потерпілий, досудове слідство завершене і матеріали кримінального провадження передані до суду. При таких обставинах він уже не зможе вплинути на свідків і потерпілого, а враховуючи, що він раніше не судимий, не має зв`язків із кримінальним світом, а тому не має наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення. Крім того, причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину в ході досудового слідства не знайшла свого підтвердження і спростовується показами свідків і висновками судово-медичних експертиз, а отже відсутні вагомі докази у вчиненні ним кримінального правопорушення. Крім того, вважає, що продовжуючи запобіжний захід суд потрібен зазначати нові підстави.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підтримав свого захисника.
Потерпілий та його представник ОСОБА_6 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, останній надав заяву про проведення судового засідання за їх відсутності, якою повідомив про поважність причин неявки
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 з наступних підстав.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 04 вересня 2020 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування до 01 листопада 2020 року включно. Харківським районним судом Харківської області відносно обвинуваченого ОСОБА_4 неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, останній раз на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 02 грудня 2020 року на 60 днів до 30 січня 2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 30 січня 2021 року.
Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.
Під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому під час досудового розслідування слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається прокурор в обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою, а саме ризиків можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, суд погоджується з доводами прокурора, що зазначені ризики продовжують існувати.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченого, суд враховує особистість обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та міцність соціальних зв`язків, моральні переконання, майновий стан та зв`язки з державою, крім тогосуд оцінює в сукупності всі обставини.
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
Зважаючи на тяжкість злочину, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_4 , який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочину, який інкримінується обвинуваченому, та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого, який в офіційному шлюбі не перебуває, проживає з жінкою в будинку її матері без реєстрації, дітей не має, зареєстрований у м.Горлівка Донецької області, суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, доведені прокурором, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в тому числі домашній арешт, тому суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою строком на шістдесят днів.
За таких обставин, суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо відсутності або втрати актуальності ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик це подія, яка імовірно може настати за наявності певних підстав.
Об`єктивність існування зазначених підстав щодо ризиків вбачається з вищенаведених відомостей, а тому суд не може погодитись з доводами сторони захисту щодо дієвості інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
В засіданні не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Посилання захисника на те, що обвинувачений має постійне місце проживання з жінкою на території Харківської області, позитивно характеризуються, є тими обставинами, які враховуються при застосуванні зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішення питання про призначення покарання, однак не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.
Доводи захисника про те, що кваліфікація вчиненого злочину за ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, є неправильною, судом не приймаються, оскільки вказана обставина підлягає перевірці та оцінці судом в залежності від досліджених в судовому засідання доказів.
Разом з тим, суд зазначає, що повторне клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому розглядалось в минулому засіданні, яке проводилось 22 січня 2021 року, з якого пройшов короткий проміжок часу, судовий розгляд справи ще не розпочатий, крім того здня розгляду зазначеного клопотання стороною захисту нових підстав для зміни запобіжного заходу не наведено.

Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, а також ту обставину, що розгляд судового провадження не завершений, суд вважає, що ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу, продовжують існувати та виправдовують тримання особи під вартою, при цьому суд вважає, що обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Вищевказані обставини свідчать про неможливість запобігання встановленим ризикам та забезпечення виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 197, 199, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115 КК України, продовжити на шістдесят днів - до 29 березня 2021 року.

Встановити строк дії ухвали до 29 березня 2021 року

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а обвинуваченим - в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст ухвали складено 01 лютого 2021 року.

Головуючий суддя - ОСОБА_1