УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000301 від 16.03.2019 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паркани, Слободзенського району, Придністровської Молдавської Республіки, громадянина Придністровської Молдавської Республіки, болгарина, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , без постійного місця мешкання на території м. Одеси та Одеської області, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою, 28.09.2018 приблизно о 19:50 годині, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (відносно якого обвинувальний акт направлено до суду) та п`ятеро невстановлених слідством особи, знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Софіївська, 28, із застосуванням вогнепальної зброї здійснили напад на інкасаторський автомобіль та заволоділи грошовими коштами на суму 3 338 000 гривен які належать ОСОБА_10 . В ході сутички два інкасатори ОСОБА_11 та ОСОБА_12 отримали вогнепальні поранення.

Крім того,під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000301 встановлено, що підозрюваним ОСОБА_7 була створена озброєна банда в якій приймав участь ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою вчинення розбійних нападів на банківські установи розташованих на території м. Одеси.

Крім того, 18.03.2020 ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , знаходячись у складі озброєної організованої групи (банди) здійснили готування до вчинення розбійного нападу на відділення банку № 7 АТ «АБ «Рада Банк», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 86.
Крім того, що на стадії підготовки до вчинення 18.03.2020 розбійного нападу на відділення № 7 АТ «АБ «Рада Банк», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 86, підозрювані ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 , пересувались на автомобілі «Nissan Murano», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Під час затримання зазначених підозрюваних, 18.03.2020 проведено невідкладний обшук автомобіля «Nissan Murano», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у ході якого було вилучено вогнепальну зброю та боєприпаси.

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області 06.08.2020 повідомлено про нову підозру та заміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000301 спливає 19.09.2020 а обраний стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою закінчується 06.09.2020.

На підставі доручення прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 21.08.2020 підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику повідомлено про завершення досудового розслідування та відповідно до вимог статей 283, 290 КПК України надано доступ до матеріалів досудового розслідування, та на теперішній час триває стадія ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрюваним та захисником.

Матеріали досудового розслідування нараховують 23 томи, для ознайомлення з якими необхідний тривалий час.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покрадених на нього обов`язків, а також запобігання визначеним законодавством ризикам.
Так, підозрюваний ОСОБА_5 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, згідно ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення є особливо тяжким. Тяжкість злочину свідчить про ступінь суспільної небезпечності вчиненого діяння цієї особи, дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, більш того, за вчинення вищевказаних злочинів передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, що у сукупності свідчить про наявність реального ризику передбаченого, п. 1 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.
Крім того, підозрюваний може незаконного впливати на уже допитаних свідків з метою зміни ними свідчень у ході судового розгляду кримінального провадження у подальшому, впливати на свідків, яких ще не допитано для дачі ними неправдивих свідчень, які його виправдовують, або впливати на інших осіб, які можуть бути допитані, оскільки більшість з них, відповідно до матеріалів кримінального провадження, знайомі з підозрюваним.
Також необхідно врахувати категорію зазначеного правопорушення, у зв`язку з чим досудове розслідування передбачає проведення великого обсягу слідчих дій, пов`язаних з встановленням місцезнаходження та вилучення відповідних речей та документів, які мають доказове значення для даного провадження, що у сукупності вказує на наявність реальних ризиків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
- підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
- незаконно впливати на свідків та потерпілих у зазначеному кримінальному провадженні;
- враховуючи невідворотність та суворість покарання, може почати переховуватись від органів д/с розслідування або суду з метою уникнення покарання;
- знаходячись на свободі може підтримувати зв`язок з іншими співучасниками, місцезнаходження яких на теперішній час не встановлено, надавати їм інформацію про хід досудового розслідування, чим буде чинити перешкоди слідству;
- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Також, неможливо залишити поза увагою й той факт, що непрацюючий ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкогозлочину проти власності, причетний до вчинення інших корисливих злочинів, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходів,що вказує на наявність реального ризику,передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 знаходячись на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення.
Все вищевикладене у сукупності свідчить, що продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під варту підозрюваного та обмеження його конституційних прав, не суперечать вимогам ст. 5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищу принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.
2.Позиції учасників.
Прокурор в судовому засіданні вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, клопотання просив задовольнити. Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданого клопотання, зазначивши, що подане клопотання є в повній мірі необґрунтованим, в зв`язку з чим, в його задоволенні просив відмовити. Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника. 3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Згідно п. 99 у справі ЄСПЛ «Геращенко проти України», визначаючи доцільність звільнення або подальшого тримання особи під вартою, відповідні органи державної влади зобов`язані розглянути також альтернативні заходи забезпечення її явки до суду. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. Частиною 3 ст. 219 КПК України передбачено, що строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею. 4. Висновки слідчого судді. Вивчивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання. 4.1. Обставини, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України. 05.08.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України. Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України). Так, слідчий суддя зазначає, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey). Відтак, враховуючи наявні у слідчого судді матеріали, якими обґрунтовується подане клопотання, з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey), слідчий суддя приходить до переконання про існування в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України. При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, вирішує питання доведеності існування обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінально-протиправних дій. 4.2. Обставини, які свідчать про те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та продовжують існувати. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 06.09.2020 року. При вирішенні питання міри запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено існування в рамках кримінального провадження № 0000301 від 16.03.2019 року ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); можливого знищення підозрюваним речей, які мають значення для даного кримінального провадження (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України); незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілу особу (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Відтак, на теперішній час, слідчому судді слід встановити, чи доводять (виправдовують) наведені стороною обвинувачення обставини даного кримінального провадження продовження існування означених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею. Так, на думку слідчого судді, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у випадку доведення його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187 КК України у встановленому законом порядку судом, й сам факт усвідомлення підозрюваним можливих негативних наслідків ймовірно вчинених ним дій, відсутність у підозрюваного постійного місця проживання на території м. Одеси та Одеської області,свідчить про те, що підозрюваний може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про те, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшився та продовжує існувати. Крім того, слідчий суддя вважає, що в рамках даного кримінального провадження продовжує існувати ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на потерпілу особу (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Зокрема, слідчий суддя враховує, що матеріли даного клопотання містять протокол допиту потерпілої особи. Так, вказаний протокол допиту містить анкетні дані означеної особи, а саме містить відомості щодо його місця проживання та місця роботи. Слідчий суддя враховує, що на теперішній час вказана особа в рамках даного кримінального провадження допитана. Між тим, враховує слідчий суддя й ту обставину, що у випадку можливого подальшого направлення обвинувального акту відносно підозрюваного ОСОБА_5 до суду, з огляду на те, що на теперішній час здійснюється ознайомлення сторони захисту з матеріалами кримінального провадження, допит такої особи ймовірно буде проводитися безпосередньо судом, так як суд фактично позбавлений можливості посилатися на протоколи допитів осіб, які були отримані на стадії досудового розслідування (за винятком проведення допиту в порядку ст. 225 КПК України). Відтак, оскільки, зокрема, на показаннях потерпілої особи на теперішній час ґрунтується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя вважає, що ризик можливого незаконного впливу на таку особу з боку підозрюваного в рамках даного кримінального провадження не зменшився та продовжує існувати. В цілому, зважаючи на інкриміновані підозрюваному ОСОБА_5 епізоди ймовірної злочинної діяльності за обставинами, як вони викладені у вказаному клопотанні та письмовому повідомленні про підозру, які в тому числі носять корисливий характер та спрямовані на порушення права власності потерпілих осіб, з огляду на ту обставину, що слідчим суддею не було встановлено офіційного місця роботи підозрюваного, а відтак і його офіційного та постійного заробітку, при цьому підозрюваному інкримінується участь у банді, слідчий суддя також приходить до переконання, що ризик можливого вчинення підозрюваним іншого корисливого кримінального правопорушення проти власності в рамках даного кримінального провадження наявний та жодним чином не зменшився. При цьому, що стосується ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого знищення підозрюваним речей та документів, які мають суттєве значення для даного кримінального провадження, слідчий суддя, з огляду ту обставину, що на теперішній час матеріали кримінального провадження № 0000301 від 16.03.2019 року надані стороні захисту для ознайомлення, що може свідчити, що стороною обвинувачення вже зібрані всі необхідні в рамках такого кримінального провадження матеріали, в тому числі необхідні речі та документи, слідчий суддя вважає, що вказаний ризик в рамках даного кримінального провадження перестав існувати. 4.3. Виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2002 року, строки досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000301 від 16.03.2019 року були продовжені до 19.09.2020 року. 21.08.2020 року слідчим ОСОБА_5 повідомлено про завершення досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000301 від 16.03.2019 року. Як вбачається з матеріалів долучених до такого клопотання, в рамках кримінального провадження № 0000301 від 16.03.2019 року здійснюється ознайомлення сторони захисту з матеріалами такого кримінального провадження, що може свідчити про те, що в подальшому, таке кримінальне провадження з обвинувальним актом буде направлено до суду. З огляду на викладене, на думку слідчого судді, на теперішній час наявні обставини, які унеможливлюють завершення досудового розслідування до завершення строку дії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.07.2020 року. 4.4. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України). При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного. Слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень (ст. 12 КК України), в свою чергу в рамках даного кримінального провадження наявна потерпіла особа. Крім того, ОСОБА_5 не має постійного місця проживання на території м. Одеси та Одеської області, не має офіційного місця роботи, а відтак і заробітку, при цьому на теперішній час останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке носить корисливий характер. За таких обставин, з огляду на встановлені слідчим суддею в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшилися та продовжують існувати, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не сприятиме, як досягненню завдань кримінального провадження в цілому, так і окремого запобіжного заходу зокрема. На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню, так як є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого залишилися з огляду на серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправного діяння, його тяжкості з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, та може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 199, 309КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000301 від 16.03.2019 року задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 19.09.2020 року, з утриманням в державній установі «Одеський слідчий ізолятор».
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1