Справа № 442/4112/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/767/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ТзОВ «Ядро» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.07.2020р. про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001062 від 03.07.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.07.2020р. задоволено клопотання слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001062 від 03.07.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та накладено арешт на:
- автомобіль марки «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , жителька АДРЕСА_1 ;
- автомобіль марки «ЗИЛ 5301ЕО», р.н. НОМЕР_3 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_4 є ТзОВ «Ядро».
На вказану ухвалу директор ТзОВ «Ядро» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу у частині накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ 5301ЕО», р.н. НОМЕР_3 та постановити у цій частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт даного автомобіля.
У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, а висновки слідчого судді належним чином не мотивовані. Вказує, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглянуто слідчим суддею без повідомлення власника майна про дату, час і місце судового засідання. Крім цього, слідчим суддею порушено вимоги ч.5 ст. 171 та ч. 3 ст. 172 КПК України, оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна було подано на третій день після вилучення майна. Зазначає, що слідчий суддя визначаючи в ухвалі правову підставу для арешту майна покликався на п.1 ч.2 ст. 170, не вказавши назви конкретного закону. Покликається, що слідчим суддею не враховано те, що належний товариству автомобіль не може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, з огляду на відсутність потерпілих осіб. Крім цього, слідчим суддею проігноровано норми закону щодо врахування розумності та спів розмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження при вирішенні питання про арешт майна. В суді не доведено, які саме завдання можуть бути виконані у разі накладення арешту на даний автомобіль, і слідчим не надано доказів на підтвердження наявності у кримінальному провадженні обґрунтованих підозр. Крім цього, до клопотання слідчого не долучено, а судом не досліджено наявність процесуального рішення про віднесення зазначеного автомобіля до речових доказів. Вказує, що даний транспортний засіб не є знаряддям злочину, і у матеріалах провадження відсутні відомості про те, що це об`єкт містить на собі сліди кримінального правопорушення. Вважає, що слідчий суддя повинен був розглянути питання про можливість лише заборони розпоряджатись автомобілем без обмеження права володіння та користування.

На апеляційний розгляд учасники не прибули та про причини неявки не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що у відповідності до ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого, 03.07.2020 року близько 13 год. на автодорозі сполучення Нижанковичі-Самбір-Дрогобич-Стрий в с. Верхні Гаї по вул. Гайова, 55, Дрогобицького району водій ОСОБА_9 керуючи автомобілем «Volkswagen passat» р.н. НОМЕР_1 не справився з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки ЗІЛ 5301ЕО, р.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 . Внаслідок ДТП ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження: ЗЧМТ, струс головного мозку перелом лівого стегна.
Відомості про вчинене кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0001062 від 03.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Під час проведення огляду місця події 03.06.2020 року було вилучено автомобілі «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 та «ЗИЛ 5301ЕО», р.н. НОМЕР_3 .
У ході огляду вказаних транспортних засобів було виявлено пошкодження, що свідчить про їх причетність до дорожньо-транспортної пригоди.
Постановою слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 від 06.07.2020р. транспортні засобі «Volkswagen Passat» р.н. НОМЕР_1 та «ЗИЛ 5301ЕО», р.н. НОМЕР_3 визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні (а.с.9).
У клопотанні слідчий зазначив, що у ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду автотехнічних та трасологічних експертиз, предметами дослідження яких є зазначені автомобілі, і повернення цих транспортних засобів власникам може перешкодити всебічно та повно провести досудове розслідування.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що у даному кримінальному провадженні існує сукупність вищезазначених підстав та розумних підозр вважати, що вилучене майно у повній мірі відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у ст. 98 КПК України, а саме це є матеріальні об`єкти, що містять або можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання слідчого подане з метою збереження речових доказів та відповідає вимогам закону, а слідчий суддя обґрунтовано його задоволив з огляду на подальше встановлення органом досудового розслідування обставин кримінального провадження.
Наведені обставини спростовують апеляційні доводи директора ТзОВ «Ядро» ОСОБА_6 про відсутність правових підстав для накладення арешту на автомобіль «ЗИЛ 5301ЕО», р.н. НОМЕР_3 , а наявність в оскаржуваній ухвалі технічних описок, у даному випадку, не свідчить про незаконність накладеного арешту на майно.
Апеляційний суд враховує наявну у матеріалах справи телефонограму (а.с.13), з якої вбачається, що помічником судді ОСОБА_11 у телефонному режимі було повідомлено представника ТзОВ «Ядро» про те, що у приміщенні Дрогобицького міського суду Львівської області о 12:30 год. 08.07.2020р. відбудеться розгляд клопотання про арешт майна.
Отже, доводи апелянта про те, що клопотання слідчого про арешт майна відбулось без повідомлення власника майна є необґрунтовані. При цьому, у матеріалах справи наявні пояснення директора ТзОВ «Ядро» ОСОБА_6 від 08.07.2020р. (а.с. 14-15), які адресовано слідчому судді Дрогобицького районного суду Львівської області, і у яких наведено позицію власника майна щодо поданого слідчим клопотання.

Таким чином, колегією суддів не встановлено порушень слідчим суддею вимог закону на які покликається апелянт, з огляду на те, що останньому було відомо про дату, час та місце розгляду клопотання і він скористався своїм правом на захист шляхом подачі письмових пояснень.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до обґрунтованого переконання про те, що оскаржувану ухвалу слідчого судді слід залишити в законній силі, оскільки така відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.07.2020р. про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001062 від 03.07.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТзОВ «Ядро» ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: