ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/362/20 Справа № 704/442/20 Категорія: ст. 170 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретарів судового засідання прокурорів в режимі відеоконференції з Тальнівським районним судом представника ДП "Уманське лісове господарство" ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 червня 2020 року про відмову в накладенні арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000154 від 04.06.2020 ,-

в с т а н о в и л а :

Слідчий Тальнівського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Ватутінського міського суду Черкаської області з клопотанням в якому просив в рамках кримінального провадження №0000154, внесеного до ЄРДР за ч.1 ст. 246 КК України, накласти арешт на спеціалізований вантажний лісовоз марки ЗИЛ модель 131, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який на праві приватної власності належить ДП «Уманське лісове господарство», з опечатаними дровами, з визначенням місця їх зберігання на території Тальнівського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області. Крім того, слідчий просив накласти арешт на товарно-транспортні накладні серія ЧРВ №662096 та №662097 від 04.06.2020, видані ДП «Уманське лісове господарство», з визначенням місця їх зберігання при матеріалах досудового розслідування №0000154.
Клопотання мотивоване тим, що 04.06.2020 о 15.25 години, на службову лінію 102 надійшло повідомлення від поліцейського СРПП № 1 Тальнівського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області старшого сержанта поліції ОСОБА_11 про те, що на автодорозі сполученням м. Тальне - Криві Коліна Тальнівського району Черкаської області, було зупинено спеціалізований вантажний лісовоз марки ЗИЛ модель 131, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив деревину згідно товарно-транспортних накладних серія ЧРВ №662096 та №662097 від 04.06.2020, виданих ДП «Уманське лісове господарство», в кількості 1100 м3 породи «граб», однак при огляді встановлено, що деревина породи «дуб», що свідчить про незаконне перевезення деревини.

У ході проведення огляду місця події 04.06.2020 було виявлено та оглянуто автомобіль з наявними порізаними дровами породи «дуб». Після проведення огляду місця події спеціалізований вантажний лісовоз марки ЗИЛ модель 131 реєстраційний номер, НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , з наявними дровами породи «дуб», було вилучено до Тальнівського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області, за адресою: вул. Соборна, буд. 13, м. Тальне Черкаської області.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , спеціалізований вантажний лісовоз марки ЗИЛ модель 131 реєстраційний номер, НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить ДП «Уманське лісове господарство».

Окрім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що водій спеціалізованого вантажного лісовоза марки ЗИЛ модель 131 реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перевозив деревину згідно товарно-транспортних накладних серія ЧРВ №662096 та №662097 від 04.06.2020, виданих ДП «Уманське лісове господарство», в кількості 1100 м3 породи «граб», однак при огляді встановлено, що деревина породи «дуб», що свідчить про незаконне перевезення деревини, а тому товарно-транспортні накладні серія ЧРВ №662096 та №662097 від 04.06.2020, видані ДП «Уманське лісове господарство», були вилучені під час огляду місця події та приєднанні до матеріалів досудового розслідування № 0000154.

23.06.2020 ухвалою слідчого судді Ватутінського міського суду Черкаської області відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, оскільки вказані слідчим потреби досудового розслідування кримінального провадження № 0000154 не відповідають розумності та співрозмірності обмеження права власності ДП «Уманське лісове господарство» завданням кримінального провадження, оскільки арешт вказаного у клопотанні майна зумовить позбавлення можливості використовувати підприємством спеціалізований вантажний лісовоз у своїй комерційній діяльності, а також перешкоджає виконанню цивільно-правого обов`язку перед ТОВ «Корсунська».

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді місцевого суду, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт вказує на те, що слідчим суддею належним чином не мотивовано своє рішення, залишено поза увагою ряд обставин, які мають важливе значення для правильного вирішення кримінального провадження та ухвалення законного рішення у справі.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які наполягали на задоволенні поданої апеляційної скарги, думку представника ДП "Уманське лісове господарство" ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційних вимог та просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В тому числі, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вказані дані мають міститися і у клопотанні про арешт майна, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України засобом забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При розгляді клопотання слідчого Тальнівського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000154, слідчий суддя в повному обсязі дотримався вказаних вимог Закону та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання слідчого.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий в своєму клопотанні просив накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000154 у зв`язку з збереженням речових доказів, однак жодних доказів про визнання вказаного майна речовими доказами до свого клопотання не додає.

Крім того, слідчим суддею місцевого суду вірно оцінено критично протокол огляду речових доказів від 04.06.2020, за участі спеціаліста ОСОБА_13 , а також протокол його допиту як свідка, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджують процесуальний статус речей, що оглядалися, а також документів, які свідчать про статус ОСОБА_13 як спеціаліста, у розумінні ч.1 ст. 71 КПК України, тобто наявність у нього спеціальних знань та навичок застосування технічних або інших засобів, що дозволяють надавати консультації під час досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо незаконної порубки або незаконного перевезення, зберігання, збут лісу.

Також в порушення вимог п.3 ч.3 ст. 104 КПК України протокол огляду місця події від 04.06.2020 не містить відомостей про вилучені речі і документи та спосіб їх ідентифікації, оскільки слідчим лише вказано про вилучення автомобіля ЗИЛ 31, р.н. НОМЕР_1 , з деревом дуба та 2 товарно-транспортних накладних, тобто не визначено їх індивідуальні ознаки. При цьому, слідчий, вилучивши автомобіль ЗИЛ 31, просить накласти арешт на спеціалізований вантажний лісовоз марки ЗИЛ модель 131, із зазначенням його реєстраційного номера та номера кузова.

В матеріалах кримінального провадження не міститься жодних даних, які б підтверджували об`єм деревини, що перевозилася та оглядалася, і її вартість, що є необхідними даними для кваліфікації діяння за ч.1 ст. 246 КК України, за якою внесено відомості до ЄРДР.

Колегією суддів встановлено, що ДП «Уманське лісове господарство» є спеціалізованим підприємством основним напрямком і предметом діяльності якого, крім іншого, є проведення рубок з додержанням діючих постанов та правил, одержання прибутку від комерційної діяльності, а також здійснення заходів щодо забезпечення споживачів деревиною, виробами з неї та іншою продукцією лісового та мисливського господарства.

При цьому, водій ОСОБА_12 на автомобілі ЗИЛ 31, держ. № НОМЕР_1 , який належить ДП «Уманське лісове господарство», на підставі товарно-транспортних накладних серії ЧРВ № 662096, 662097 від 04.06.2020, виданих ДП «Уманське лісове господарство», перевозив з пункту навантаження, яким є Поташське лісництво (Франко-Трель) 137 кв. (12 вид) діл., деревину дров`яну «граб» у кількості 6,11 куб.м., вартістю 4 582,5 грн. з ПДВ, вантажоодержувачу, яким є ТОВ «Корсунська», з проміжним пунктом Поташське лісництво (Франко-Проміжний). Вказану деревину з пункту навантаження відпустив майстер лісозаготівлі ОСОБА_14 .

В своїх письмових поясненнях ОСОБА_14 на ім`я т.в.о. директора ДП «Уманське лісове господарство» вказував, що 04.06.2020 ним допущено помилку у документах на лісопродукцію, яка відпускалась на ТОВ «Корсунська», зокрема помилково вказав породу «граб» замість «дуб», що зумовлено зношеністю комп`ютерної техніки.

Згідно наказу від 10.06.2020 ОСОБА_14 за допущену 04.06.2020 помилку при заповнені товарно-транспортної накладної на ТОВ «Корсунська» притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до довідки № 549, виданої 23.06.2020 ДП «Уманське лісове господарство», відсутні факти незаконної порубки за період часу з 03.06.2020 по 04.06.2020, а також звернення до правоохоронних органів з даного приводу.

Згідно лісорубного квитка від 17.10.2019 серії ЧЕ ЛРК №004028 ДП «Уманське лісове господарство» у Поташському лісництві встановлено ліміти заготівлі деревини у порядку рубок головного користування 2019 року, відповідно до якого у кварталі 137 на ділянці виділу 12, крім іншого, дозволено вирубку дров`яної деревини загальною масою 394 куб.м. Термін вивезення лісопродукції продовжено до 01.09.2020.

Як вбачається з договору купівлі-продажу необробленої деревини від 22.04.2020 № 08л/1-20, укладеного за результатами проведення аукціону між ДП «Уманське лісове господарство» та ТОВ «Корсуньска», його предметом є необроблена деревина дров`яна загальним об`ємом 500 куб.м. Додатком №1 до вказаного договору передбачено графік поставки необробленої деревини, зокрема у червні 2020 року - 166,67 куб.м.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, а мета кримінального провадження може бути досягнута і без застосування таких процесуальних заходів, як накладення арешту. Також накладення арешту на майно на підставі наведених у клопотанні обставин порушить «справедливий баланс» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини та юридичної особи.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних вимог прокурора та накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 червня 2020 року, є законною та обґрунтованою, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 170, 173, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Ватутінського міського суду Черкаської області від 23 червня 2020 року про відмову в накладенні арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000154 від 04.06.2020, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :