Справа № 453/1549/19
№ провадження 1-кп/453/5/21
ВИРОК
Іменем України

29 січня 2021 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участі секретаря - ОСОБА_2

за участі:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сколе Львівської області кримінальне провадження № 0000567 від 12.12.2019 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого,не депутата, не адвоката, не нотаріуса, судимого 11.03.2020 року Перемишлянським районним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 162 до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, -
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 13.11.2019, приблизно о 22.00 годині, перебував у с. Тухля Сколівського району Львівської області, переконавшись, що його ніхто не бачить та поблизу нікого немає, правою ногою відбив дерев`яні дошки, а тоді обома руками зняв дерев`яну раму із склом з вікна будинку, незаконно проник в середину будинку ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав один мобільний телефон марки ,,Samsung Duos 911, вартістю 1490 грн., один мобільний телефон марки ,,Sony Xperia, вартістю 1600 грн., планшет марки ,,Lenovo, вартістю 1350 грн., музичну колонку моделі ,,190337-BT337-SP, вартістю 350 грн., портативний зарядний пристрій марки ,,hama, вартістю 200 грн., флеш носій марки ,,DT101 вартістю 100 грн,, одну викрутку вартістю 55 грн., одні плоскогубці вартістю 90 грн., один розвідний ключ вартістю 120 грн., дві коробки наборів шестигранних ключів марки ,,NITEO вартістю 420 кожна, після чого з місця події зник.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 6 195 гривень.

Крім цього,10.12.2019, приблизно о 22.00 годині, ОСОБА_5 зайшов на подвір`я ОСОБА_4 , що по АДРЕСА_2 з метою зігрітись та проживати. Порушуючи право на недоторканість житла ОСОБА_4 , який є власником даного житла, ОСОБА_5 підійшов до належного останньому житлового будинку, що розташований за вищевказаною адресою, де умисно, незаконно, усвідомлюючи, що порушує недоторканність житла його власника, без згоди останнього на такі дії, підійшов до вхідних дверей будинку, де два-три рази правим плечем, штовхнув двері, від чого зламався врізний замок на вхідних дверях, через які незаконно проник у середину житлового будинку, де продовжував проживати до 12.12.2019, доки його побачив власник та припинив його протиправні дії. Тим самим ОСОБА_5 вчинив незаконне проникнення до вказаного житлового будинку, чим порушив гарантоване право ОСОБА_4 , як громадянина України, передбачене ст. 30 Конституції України.

Також, 11.12.2019, приблизно о 22.00 годин, ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Тухля, Сколівського району, підійшов до будинку ОСОБА_6 , що по АДРЕСА_2 , з метою знайти щось поїсти та, порушуючи право на недоторканість житла ОСОБА_6 , який є володільцем та користувачем даного житла, підійшов до належного останньому житлового будинку, що розташований за вищевказаною адресою, умисно, незаконно, усвідомлюючи, що порушує недоторканність житла його власника, без згоди останнього, на такі дії, проник до нього шляхом зняття скла з вікна будинку за допомогою викрутки, яку мав із собою, через яке незаконно проник у середину житлового будинку, де шукав їжу, однак, нічого не знайшовши, вийшов із нього приблизно через 15-20 хвилин. Тим самим ОСОБА_5 вчинив незаконне проникнення до вказаного житлового будинку, чим порушив гарантоване право ОСОБА_6 , як громадянина України, передбачене ст. 30 Конституції України.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення чи сховище, а також незаконно проник до житла ОСОБА_6 та до житла ОСОБА_4 , тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.
В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, від давання показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, ст. 18 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, однак 28.01.2021 року подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо призначення покарання поклався на розсуд суд.
Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання з`явився у вирішенні питання про призначення міри покарання обвинуваченому, поклався на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого порядку дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються. Відтак, зважаючи на відмову обвинуваченого від давання показань, суд обмежив дослідження доказів дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчинених ним діянь, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, оцінивши встановлені по справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення чи сховище, а також незаконно проник до житла ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , тобто вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, беручи до уваги вимоги п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 (із змінами та доповненнями), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також те, що згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, характер та ступінь суспільної небезпеки вказаних кримінальних правопорушень, спосіб їх вчинення, мету та мотив вказаного діяння, а також те, що обвинувачений визнав себе повністю винним у вчиненні кримінальних правопорушень, розкаюється у вчиненому, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відсутність обтяжуючих обставин, характеризуючі дані, дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкцій ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України, у виді позбавлення волі та обмеження волі та на підставі ст.70 КК України остаточне покарання визначити у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за правилами призначення покарання за сукупністю злочинів призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Беручи до уваги те, що вказані злочини вчинені ним до винесення останнього за часом вироку Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.03.2020 року, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком з покаранням, призначеним вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.03.2020 року.

Водночас, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання у виді позбавлення волі, й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 2 (два) місяці;
- за ч. 1 ст. 162 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Згідно зі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяцівпозбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням, призначеним за вироком Перемишлянського районного суду Львівської області від 11.03.2020 року, призначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Речові докази: один мобільний телефон марки «Sony Xperia», планшет марки «Lenovo», музична колонка моделі « НОМЕР_1 », портативний зарядний пристрій марки «hama», флеш носій марки «DT101», одну викрутку, одні плоскогубці та один розвідний ключ, які знаходяться в камері збрігання речових доказів Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області, повернути власнику ОСОБА_6 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1