ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1075/19 Номер провадження 11-кп/814/254/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника колонії ОСОБА_8
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 2 липня 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 2 липня 2019 року відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України.
По даній справі засудженого: 04.07.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 17.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.03.2014 року по 04.11.2014 року та з 13.07.2015 року до 01.10.2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі
Своє рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, який має великий суспільний резонанс, та з врахуванням характеризуючих засудженого ОСОБА_7 даних, не вбачається, що останній досяг ступеню виправлення за якого до нього може бути застосовано умовно дострокове звільнення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою вирішити питання щодо застосування до нього умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

Обґрунтовуючи свої вимоги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції його клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання розглянуто формально, без дослідження матеріалів особової справи та належного з`ясування даних про особу засудженого. При цьому вказує, що за час відбування покарання позитивно себе зарекомендував, працював з 10.12.2014 електрозварником в ПВК №64, має заохочення, стягнень не має, дотримується встановлених правил розпорядку та поведінки, і вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення представника колонії, який підтримав подану засудженим апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду без змін; перевіривши матеріали судового провадження за клопотанням начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 та доводи скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

У відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

У відповідності до роз`яснень п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.

Проте, суд першої інстанції, належним чином вказаних вимог закону не дотримався.

Так, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , суд першої інстанції, в повній мірі і належним чином не обґрунтував і не навів мотиви такого свого рішення, а лише зазначив, що ОСОБА_9 вчинив особливо тяжкий злочин, який має великий суспільний резонанс, а наявність лише заохочень не доводять необхідний ступінь виправлення засудженого, за якого до нього може бути застосовано умовно дострокове звільнення, що само по собі не дає достатньо підстав для висновку, що ОСОБА_7 не досяг виправлення.

Суд першої інстанції не з`ясував і не взяв до уваги наявність усіх вказаних вище в законі підстав і умов в їх сукупності.

Згідно наданих матеріалів, ОСОБА_7 засуджений вироком Октябрським районним судом м. Полтави 04.07.2014 за чч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 8 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 17.02.2016 зараховано строк попереднього ув`язнення з 12.03.2014 року по 04.11.2014 року та з 13.07.2015 року до 01.10.2015 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 12.03.2014 року,. Кінець строку: 27.04.2021 року.

Починаючи з 21.11.2014 засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» і станом на 28.04.2019 відбув 3/4 частини строку покарання і має правові підстави для застосування до нього умовно-дострокового звільнення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , не звернув увагу, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи (а.к.п. 2). За час перебування в установах виконання покарань засуджений ОСОБА_7 не має стягнень, та має 5 заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки та 4 заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, що підтверджується наданою суду довідкою про заохочення та стягнення (а.к.п. 3), а також витягами з наказів державної установи ««Полтавська виправна колонія (№64)» про заохочення засудженого ОСОБА_7 , що є в особовій справі останнього.

Крім того, засуджений ОСОБА_7 працевлаштований на виробництві установи в бригаді електрозварників до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться позитивно, з поставленими завданнями справляється. До виконання робіт по благоустрою території і приміщень установи виконання покарань відноситься з розумної ініціативою, приймає безпосередню участь у їх виконанні. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд та використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Професія» , отримав спеціальність токаря при державній установі виконання покарань. У вільний час відвідує бібліотеку, читає літературу.

Виконавчі листи до установи не надходили. Засуджений цінить соціально корисні зв`язки, підтримує з тіткою зв`язок шляхом листування, телефонних розмов, отримує від неї посилки і передачі, провину у скоєному злочині визнає, у вчиненому розкаюється, намагається своїм сумлінним ставленням до праці та своєю поведінкою спокутувати свою вину за вчинений злочин.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що на даний час засуджений ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, що свідчить про досягнення позитивних змін у поведінці останнього в період відбування покарання та за сукупністю наведених обставин є підставою для застосування до ОСОБА_7 умовно - дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати, та постановити нову, якою задовольнити подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради та звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково від подальшого відбування покарання.

Керуючись, ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 , задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 2 липня 2019 року про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , - скасувати і постановити нову ухвалу, якою подання начальника Державної установи «Полтавська виправна колонія №64» та голови спостережної комісії Подільської районної у м. Полтаві ради задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_7 умовно - достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 9 місяців 12 днів.

Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4