Справа № 203/3674/17
Провадження № 1-кп/0203/77/2020
У Х В А Л А
09.09.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпра в режимі відео конференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001665 від 11.06.2017 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рубіжне, Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого ФОП « ОСОБА_6 », одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.4 ст. 296 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадженні Кіровського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор в підготовчому засіданні просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, який відповідає вимогам КПК України.
Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору для доопрацювання та усунення недоліків, посилаючись на п.13 ч.1 ст.3, п.1 ч.1 ст. 91, ч.4 ст. 110 КПК України зазначає, що виходячи із даних норм Закону, обвинувальний акт в обов`язковому порядку має містити формулювання твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, із зазначенням мотиву, мети, часу, місця, способу та інших обставин вчинення кримінального правопорушення. Однак зазначені відомості в обвинувальному акті від 11.06.2017 року відсутні, є незрозумілим з якого саме джерела доказів слідчий прийшов до переконання, що предмет схожий на зброю, який був наявний у ОСОБА_5 згідно обставин зафіксованих в обвинувальному акті є предметом спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, згідно обвинувального акту, не зрозумілим є те, з кого саме джерела доказів слідчий виходить про наявність у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як те визначено змістом обвинувального акту, що в свою чергу ставить під сумнів правильність застосування слідчим інкримінованих обвинувачень ОСОБА_5 , за ч.1 ст. 121 та ч.4 ст. 296 КК України. Дане твердження є припущенням, що є недопустимим, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Відсутність формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинуваченого мати повну, вичерпну інформацію про характер , обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього, що гарантується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Таким чином, призначення розгляд у справи, в порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КПК України , без формулювання обвинувачення в обвинувальному акті, є неможливим, а тому має бути повернутий прокурору. Окрім того, судом здійснювалися всі можливі заходи для встановлення мешкання потерпілих, але це виявилося неможливим. За адресами, які зазначені в обвинувальному акті, потерпіли не мешкають, за отриманою судом інформацією, потерпіли виїхали за межи України.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника.
Прокурор в підготовчому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника щодо повернення обвинувального акту, посилаючись на те, що є можливість встановлення місця знаходження потерпілих.
Вислухавши думку учасників підготовчого провадження, та ознайомившись із обвинувальним актом, суд приходить до наступного.
Згідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу
Суд приймає до уваги, що в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення, а тому доводи захисника щодо повернення обвинувального акту з підстав що у ньому відсутнє формулювання обвинувачення не є дійсними та не можуть судом бути прийняті до уваги.
Водночас, суд приходить до висновку про повернення обвинувального акту з додатками прокурору для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону, з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Проведення стадії підготовчого засідання можливе лише з дотриманням вимог ст. ст. 314-315 КПК України та за участю потерпілого.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 в підготовче судове засідання не з`явилися.
Судом неодноразово приймалися передбачені законом заходи щодо виклику вказаних потерпілих, а саме направлялася ухвала з метою зобов`язання Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про надання інформації щодо перетинання, зокрема станом на 2020 рік державного кордону з України або до України громадянами Іраку потерпілих ОСОБА_9 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 та гр.. ОСОБА_8 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 ..
Згідно листа Головного центру оброби спеціальної інформації №203/3674/17/500/2020 від 20.01.2020, який надійшов до суду вбачається, що потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 здійснили перетинання державного кордону України. До теперішнього часу в`їзд на територію України вказаними особами не було здійснено.
Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
На даний час судом вичерпано всі можливі засоби щодо забезпечення явки до суду потерпілих. Прокурором явка потерпілих до судового засідання тривалий час не забезпечується.
Враховуючи те, що тривалий період часу явка потерпілих, або їх представників, прокурором у судові засідання не забезпечена, повідомити належним чином вказаних осіб про розгляд справи не надається можливим, оскільки в обвинувальному акті зазначені адреси мешкання потерпілих під час їх навчання у м. Дніпро, а не фактичне місце мешкання, призначення та розгляд справи у відсутність потерпілих є істотним порушенням їх процесуальних прав, передбачених ст. 56 КПК України, що тягне за собою безумовне скасування судового рішення.
У зв`язку із вищевикладеним, приходжу до висновку про повернення обвинувального акту для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.
Керуючись ст. 291, ч.4 ст.110, п.3 ч.3 ст.314, ст.315 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника щодо привернення обвинувального акту прокурору - задовольнити частково.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001665 від 11.06.2017 року, відносно ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.4 ст. 296 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури №3, для приведення у відповідність до вимог кримінально-процесуального закону.
На ухвалу може бути подано апеляцію до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з моменту її проголошення.
Суддя ОСОБА_1