Єдиний унікальний номер 185/8567/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року . м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000873 від 28.12.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Павлограда, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 06.05.2019 року Первомайським районним судом м. Іжевська Удмурської республіки за п.г ч.2 ст. 162, ч.3 ст. 68 КК РФ до 1 року 6 місцяів позбавлення волі, 14.08.2020 року звільнивіся з ФКУ ВК-1 Управління Федеральної служби виконання покарань РФ по Удмуртській республіці за відбуттям строку покарання, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 27.05.2009 року о 09.00 годині, перебуваючи біля гаражів, розташованих по вулиці Парковій м. Павлограда на землі побачив паперовий згорток, в середині якого перебувала подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору масою 7,20 г., та переконавшись в тому, що вказана речовина є канабісом, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями), заборонено, у ОСОБА_3 одразу виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту для особистого вживання. Далі ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільного небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись біля вищевказаних гаражів, приблизно о 12.03 год. підняв з землі та поклав до задньої кишені штанів, одягнутих на ньому, вищезазначений паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабіс, тим самим незаконно придбав та на порушення визначеної в ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 року заборони на зберігання наркотичних засобів зберігав наркотичний засіб при собі без мети збуту. Надалі, в той же день о 12.30 год. в ході складання адміністративного протоколу за ст. 173 ч. 1 КУпАП співробітниками Павлоградського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області, біля будинку №10 по вул. Паркова, м. Павлограда, Дніпропетровської області було проведено поверхневий огляд особистих речей ОСОБА_3 , під час якого в задній кишені штанів був виявлений знайдений паперовий згорток з подрібненою речовиною рослинного походження, зеленого кольору масою 7,20 г. Речовина рослинного походження зеленого кольору масою 7,20 г. є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 6,70 г.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав в задній кишені своїх штанів особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений - канабіс для особистого вживання без мети збуту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Додав, що дійсно 27.05.2009 року о 09.00 годині він на вул. Парковій м. Павлограда підняв з землі паперовий згорток з речовиною зеленого кольору, яку поклав у кишеню та носив з собою. У скоєному він щиро кається.
Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 309 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії криміналних проступків, раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, вину визнав у повному обсязі.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, те, що кримінальне правопорушення, яке він вчинив, відноситься до кримінальних проступків, тяжких наслідків не настало, враховуючи відношення останнього до того, що сталося, суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 300 (триста) грн. 48 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1(один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов відсутній.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме речовину рослинного походження зеленого кольору масою 7,20 г. - канабісом, масою 6,70 г., яка зберігається в камері схову Павлоградського MB ГУМВС України в Дніпропетровській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 (триста) грн. 48 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .