Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3832/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2020 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СУ ГУНП в Миколаївської області перебувають матеріали кримінального провадження №0000116 від 18.02.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
18.08.2020 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
Згідно вказаного повідомлення, не пізніше липня 2016 року (більш точну дату в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) мешканці м. Миколаєва та Миколаївської області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, прийняли рішення про вчинення тяжких злочинів, за попередньою змовою групою осіб, які полягали у вербуванні людей на території Миколаївської області, подальшого їх переміщення за кордон, з метою експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність на території Російської Федерації, а саме розповсюдження та збуту наркотичних засобів. За вчинення протиправних дій вищевказані особи, зокрема ОСОБА_4 , мав отримували винагороду у сумі приблизно 500 доларів США за 1 завербовану та переправлену до Російської Федерації особу. Злочинна діяльність вищевказаних осіб полягала в наступному: розповсюдження на території Миколаївської області інформації рекламного змісту про працевлаштування кур`єрів-експедиторів на територію Російської Федерації; визначення конкретних цілей: вербування людей, переміщення людей до Російської Федерації; фінансування злочинної діяльності (оплата витрат на придбання квитків, забезпечення осіб, що переміщуються до Російської Федерації засобами зв`язку, грошовими коштами, особистими речами та інше); отримання грошових коштів у якості винагороди за переміщених осіб та їх розподілу між членами групи.
Приблизно в 2016 році ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного збагачення, увійшов до групи для спільного вчинення зазначеної злочинної діяльності. Спілкування, обговорення злочинних намірів та іншої інформації щодо вчинення злочинів між ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відбувалось виключно за допомогою мобільних телефонів. Так, у період часу, починаючи з липня 2016 року до січня 2017 року (більш точну дату встановити не представилось можливим), ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 завербували та перемістили місцевих громадян, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (виїзд до Російської Федерації 26.10.2016 року), ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (виїзд до Російської Федерації 11.01.2017 року), ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (виїзд до Російської Федерації 11.01.2017 року), ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (виїзд до Російської Федерації 11.01.2017 року), ОСОБА_13 (виїзд до Російської Федерації 11.01.2017 року), ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (виїзд до Російської Федерації - точну дату не встановлено) та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (виїзд до Російської Федерації 07.05.2017 року), з метою їх експлуатації у формі втягнення у злочинну діяльність, пов`язану з незаконним збутом на території Російської Федерації наркотичних засобів, використовуючи обман та уразливий стан цих осіб. В подальшому, вищевказані особи, будучи введені в оману, вимушені були займатись на території Російської Федерації збутом наркотичних засобів, в результаті чого затримані компетентними органами Російської Федерації, притягнуті до відповідальності та на теперішній час перебувають в місцях позбавлення волі на території Російської Федерації.
20.08.2020 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною на строк до 15.10.2020 року включно залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 в період доби з 20 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування у будь-який спосіб з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
15.10.2020 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000116 від 18.02.2017 року до трьох місяців.
Прокурор звернувся до слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 на 60 діб. В обґрунтування клопотання вказав, що для завершення досудового розслідування необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій. Необхідність продовження строку запобіжного заходу обумовлена тим, що ризик, який став підставою для обрання запобіжного заходу, а саме того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, продовжує існувати.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування.
Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків. Просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступного.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Підозра на даній стадії досудового розслідування є обґрунтованою та підтверджується наступними зібраними матеріалами кримінального провадження: аналізом трафіків мобільного телефону потерпілого ОСОБА_14 , яким підтверджується зв`язок з підозрюваним ОСОБА_4 по маршруту м. Миколаїв - аеропорт м. Одеса; аналізом трафіків мобільного телефону потерпілого ОСОБА_15 , яким підтверджується систематичний мобільний зв`язок з підозрюваним ОСОБА_4 ; протоколами допиту в якості свідків ОСОБА_16 (мати потерпілого ОСОБА_15 ), ОСОБА_17 (сестри потерпілого ОСОБА_14 ), які прямо вказують на вчинення вербування з метою відправки ОСОБА_15 та ОСОБА_14 на територію Російської Федерації; протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, передбачених ст. 263 КПК України, за 2018 рік, відносно ОСОБА_4 , де ведуться розмови про те, що він безпосередньо вербував та відправляв до Російської Федерації людей, які потім за вчинення злочинів потрапляли до в`язниці, а також про те, що за кожного відправленого він отримував 500 доларів США в місяць.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що для закінчення досудового розслідування необхідно: отримати матеріали виконаних міжнародних доручень, направлених в травні 2020 року до компетентних органів Російської Федерації, які мають важливе доказове значення у справі, а саме з метою отримання протоколів впізнання підозрюваних осіб потерпілими, які знаходяться на території Російської Федерації та їх допитів; встановити можливих свідків вчинення вищевказаних злочинів, у тому числі із близьких родичів (яким стало відомо про вербування їх близьких особами, які підозрюються, та відправку їх за кордон), допитати їх, долучити матеріали, які підтверджують перебування їх родичів на території Російської Федерації. За результатами допитів провести слідчі дії - впізнання за фотознімками, одночасні допити осіб, слідчі експерименти тощо; встановити можливі місця вербування на території м. Миколаєва та області; встановити нових потерпілих осіб та їх родичів, можливих свідків, яких допитати за обставинами провадження, провести за їх участю впізнання; встановити інших осіб, причетних до вчинення вищевказаних злочинів, вирішити питання щодо повідомлення їм про підозру за ч. 2 ст. 149 КК України; отримати з Російської Федерації та долучити до матеріалів кримінального провадження заяви про залучення як представників потерпілого, близьких родичів на стадії досудового розслідування та судового розгляду; розсекретити протоколи, складені за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та матеріали, на підставі яких були проведені негласні слідчі (розшукові) дії, а саме клопотання та ухвали Миколаївського апеляційного суду; з урахуванням отриманих встановлених фактичних обставин вирішити питання щодо повідомлення про остаточну підозру ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та допитати останніх по вказаним фактам; виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України з підозрюваними, їх захисниками, надати їм достатній час для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.
При обранні ОСОБА_4 запобіжного заходу було встановлено ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який на даний час не зник. Разом з тим, з урахуванням процесуальної поведінки підозрюваного, який умови обраного запобіжного заходу не порушував та сумлінно виконував покладені слідчим суддею обов`язки, беручи до уваги обсяг та специфіку процесуальних дій, які необхідно провести для закінчення досудового розслідування, вважаю, що запобігти цьому ризику можна шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
За такого, у задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 181, 194, 196, 199, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання - відмовити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінити обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та на строк до 18 листопада 2020 року включно покласти наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, потерпілими та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Повний текст ухвали оголошено 16 жовтня 2020 року о 15 год. 00 хв.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_18