Номер провадження1-кп/447/156/20
Справа №447/467/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2020 року Миколаївський районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві Львівської області кримінальне провадження №0000023 від 20.01.2020 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, раніше не судимої, з професійно-технічною освітою, тимчасово не працюючої, одруженої, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в приміщенні Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Пришляків, буд. 2 Львівської області, у період з 08:00 год. до 17:00 год., з метою незаконного отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в порушення ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 «Про затвердження Порядку призначення виплати державної соціальної допомоги алозабезпеченим сім`ям», діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, а саме, злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи достовірно обізнаною про те, що її чоловік ОСОБА_7 в період з 22.01.2017 року по 01.04.2017 року та з 28.04.2017 року по 30.06.2017 року перебував на заробітках за межами України, а саме: в Російській Федерації, майновий стан її сім`ї став вищим від прожиткового мінімуму, а також знаючи про те, що внаслідок перебування її чоловіка на роботі за межами України, він згідно з рішенням про призначення допомоги по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80 років, що такий догляд не здійснює, тобто, виплата йому допомоги по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80 років проводиться з порушенням п.15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558, вказала при заповненні заяви про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а також внесла завідомо неправдиві відомості у Декларацію про доходи та майновий стан особи, яка звернулася за призначенням відповідної соціального допомоги, в якій у розділі II цієї Декларації, зазначила неправдиві відомості, що стосуються майнового стану членів її сім`ї, тобто, приховала одержання її чоловіком ОСОБА_7 додаткового доходу, який він отримав перебуваючи заробітках за межами України, внаслідок чого відповідно до ст.7 Закону України « Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» були підстави відмовити ОСОБА_4 у призначенні виплати вказаного виду державної соціальної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_4 підробила офіційний документ, який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, тобто скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 05.12.2017року, 05.06.2018року, 07.12.2018року та 07.06.2019року знаходячись в приміщенні Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Пришляків, буд. 2 Львівської області, у період з 08:00 год. до 17:00 год., з метою незаконного отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в порушення ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 «Про затвердження Порядку призначення виплати державної соціальної допомоги алозабезпеченим сім`ям», діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, а саме, злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи достовірно обізнаною про те, що її чоловік ОСОБА_7 в період з 22.01.2017 року по 01.04.2017 року та з 28.04.2017 року по 30.06.2017 року перебував на заробітках за межами України, а саме: в Російській Федерації, майновий стан її сім`ї став вищим від прожиткового мінімуму, а також знаючи про те, що внаслідок перебування її чоловіка на роботі за межами України, він згідно рішення про призначення допомоги по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80 років, що такий догляд не здійснює, тобто, виплата йому допомоги по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80 років проводиться з порушенням п.15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558, вказала при заповненні заяви про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а також внесла завідомо неправдиві відомості у Декларацію про доходи та майновий стан особи, яка звернулася за призначенням відповідної соціального допомоги, в якій у розділі II цієї Декларації, зазначила неправдиві відомості, що стосуються майнового стану членів її сім`ї, тобто, приховала одержання її чоловіком ОСОБА_7 додаткового доходу, який він отримав перебуваючи заробітках за межами України, внаслідок чого відповідно до ст.7 Закону України « Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» були підстави відмовити ОСОБА_4 у призначенні виплати вказаного виду державної соціальної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно, підробила офіційний документ, який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем, тобто скоїла злочин передбачений ч. 3 ст. 358 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 , 06.06.2017 знаходячись в приміщенні Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Пришляків, буд. 2 Львівської області, у період з 08:00 год. до 17:00 год., з метою незаконного отримання соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, в порушення ст.7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» та п.10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250 «Про затвердження Порядку призначення виплати державної соціальної допомоги алозабезпеченим сім`ям», діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення, а саме, злочинний умисел на заволодіння бюджетними коштами державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, будучи достовірно обізнаною про те, що її чоловік ОСОБА_7 в період з 22.01.2017 року по 01.04.2017 року та з 28.04.2017 року по 30.06.2017 року перебував на заробітках за межами України, а саме: в Російській Федерації, майновий стан її сім`ї став вищим від прожиткового мінімуму, а також знаючи про те, що внаслідок перебування її чоловіка на роботі за межами України, він згідно рішення про призначення допомоги по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80 років, що такий догляд не здійснює, тобто, виплата йому допомоги по догляду за особою похилого віку, яка досягла 80 років проводиться з порушенням п.15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року № 558, вказала при заповненні заяви про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а також внесла завідомо неправдиві відомості у Декларацію про доходи та майновий стан особи, яка звернулася за призначенням відповідної соціального допомоги, в якій у розділі II цієї Декларації, зазначила неправдиві відомості, що стосуються майнового стану членів її сім`ї, тобто, приховала одержання її чоловіком ОСОБА_7 додаткового доходу в сумі 30000 грн., які він отримав перебуваючи на заробітках за межами України, внаслідок чого відповідно до ст.7 Закону України « Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» були підстави відмовити ОСОБА_4 у призначенні виплати вказаного виду державної соціальної допомоги. Враховуючи викладене, своїми умисними діями ОСОБА_4 шляхом обману у період, з червня 2017 року по листопад 2017 року незаконно з Державного бюджету отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, на загальну суму 18869, 59 грн.. чим завдала збитки державі в особі Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайства), тобто скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.190 КК України.

Крім цього, своїми аналогічними діями повторно, 05.12.2017року, 05.06.2018року 07.12.2018року та 07.06.2019 перебуваючи в приміщенні Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Пришляків, буд. 2 Львівської області, у період з 08:00 год. до 17:00 год., вказала при заповненні заяви про призначення соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, а також внесла завідомо неправдиві відомості у Декларацію про доходи та майновий стан особи, яка звернулася за призначенням відповідної соціального допомоги, в якій у розділі II цієї Декларації, зазначила неправдиві відомості, що стосуються майнового стану членів її сім`ї, тобто, приховала одержання її чоловіком ОСОБА_7 додаткового доходу в сумі 30000 грн., які він отримав перебуваючи на заробітках за межами України, внаслідок чого відповідно до ст.7 Закону України « Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» були підстави відмовити ОСОБА_4 у призначенні виплати вказаного виду державної соціальної допомоги. Своїми умисними діями ОСОБА_4 шляхом обману у період, з грудня 2017 року по травень 2018 року незаконно з Державного бюджету отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, на загальну суму 19874,16 грн., в період з червня 2018 року по листопад 2018 року незаконно з Державного бюджету отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, на загальну суму 19243,50 грн., в період , з грудня 2018 року по травень 2019 року незаконно з Державного бюджету отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, на загальну суму 22034,01 грн., а в період з червня 2019 року по листопад 2019 року незаконно з Державного бюджету отримала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям, на загальну суму 21974,94 грн., чим завдала збитки державі в особі Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації Львівської області на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 повторно заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайства), тобто скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.190 КК України.

30.01.2020 між прокурором ОСОБА_8 та обвинуваченою ОСОБА_4 з участю захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, згідно якої сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, обставини якого викладено в оголошеній їй підозрі і зобов`язується беззастережно визнавати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченій ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень; за ч.3 ст. 358 КК України у виді 1 року позбавлення волі; за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень; за ч.2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч.2 ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням.

В судовому засіданні прокурор, представник потерпілого, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в угоді міру покарання .

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисники ОСОБА_5 в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачена беззастережно визнає себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, в обсязі підозри, дає згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання.

Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості, умови якої відповідають вимогам КПК України та КК України.

Вказана угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 358 КК України, оскільки вона підробила офіційний документ, який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем; за ч.3 ст.358 КК України, оскільки ОСОБА_4 , повторно, підробила офіційний документ, який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем; за ч.1 ст.190 КК України, так як ОСОБА_4 заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайством); за ч.2 ст.190 КК України оскільки вона повторно заволоділа чужим майном шляхом обману (шахрайством).

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачена розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке їй буде призначене у разі затвердження угоди.

Угоди про визнання винуватості відповідають вимогам, встановленим КПК України, та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.01.2020 року, укладену між заступником начальником Миколаївського відділу Золочівської місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 023 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.01.2020року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, з одного боку, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст.358, ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України, та призначити їй покарання, а саме:

за ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 ( одна тисяча сімсот) гривень;

за ч.3 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

за ч.1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 ( шістсот вісімдесят) гривень;

за ч.2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 ( вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначити остаточне покарання у виді 1 ( одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засуджену періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України. Вирок суду набирає законної сили після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1