Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/1248/20
Номер провадження: 1-кп/511/162/20
23.07.2020 року Роздільнянський районий суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання- ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кучурган Роздільнянського району Одеської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, закінчив 9 класів, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.03.2019 року Роздільнянським районним судом Одеської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 ч.1 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КПК України, звільненого від відбування покарання із іспитовим строком два роки, -

по кримінальному провадженню №0000256 від 03.05.2020 року за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України,,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 297 КК України.

Ухвалою суду від 22.07.2020 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

На досудовому розслідувані обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 28.07.2020 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому зазначив про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , оскільки існують ризики, передбачені п. п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 , може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення зазначеного клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, вирішення якого відбувається в порядку передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадження; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є відповідно до ч.2 ст.177 КПК України наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Застосовуючи такий запобіжний захід як тримання під вартою, суд оцінює в сукупності такі обставини справи: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини; ступінь та характер суспільної небезпеки від вчинення злочину, вік та стан здоров`я обвинуваченого та міцність соціальних зв`язків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років, раніше засуджений за скоєння майнових злочинів та перебуває на іспитову терміні, крім того має схильність до вчинення злочинів. Дана обставина обумовлює ризик передбачений п. 1 та п. 5, а саме: особа може переховуватись від суду, чим буде перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інші кримінальні правопорушення оскільки неодноразово вчиняв корисливі злочини, вчинив злочин маючи не зняту та не погашену судимість в період іспитового терміну. Крім того, хоча і відоме місце проживання ОСОБА_4 , проте відсутні відомості, що він дійсно там буде знаходитися, оскільки відносно Валова раніше обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але покладені на нього вимоги останній не виконував, чим порушував обраний відносно нього запобіжний захід, обумовленість ризиків передбачених п.3, є те, що свідками по кримінальному провадженню є малолітні особи на яких ОСОБА_4 , може здійснювати вплив з метою уникнення від покарання, останній ніде не працює, періодично залишає місце мешкання реєстрації, та його близьким не відомо де він перебуває, таким чином буде здійснювати перешкоджанню об`єктивного розслідування кримінального провадження в розумні строки.

Тобто, у даному випадку, враховуючи положення ст. 183 КПК України, є виправданим застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, застосування більш м`яких запобіжних заходів, на думку суду, неможливо з наступних підстав.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту передбачених ст.ст. 179, 180,181 КПК України, є недоцільним, оскільки ОСОБА_4 вчинив новий злочин після засудження за майнові злочини в період іспитового терміну перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною. Тому не має впевненості, що ОСОБА_4 буде дотримуватись вимог, закріплених ст. 42 КПК України. Крім того, застосування особистого зобов`язання жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; жодна особа, під час підготовчого розгляду кримінального провадження, не виявила намір бути поручителем обвинуваченого ОСОБА_4 . Останній мав законне місце проживання, тоді як на даний час не має підтвердження того, що обвинувачений ОСОБА_4 буде знаходитися за місцем проживання, оскільки раніше перебував під домашнім арештом.

Іншими обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст. 178 КПК України, також є: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, про що йому 28.05.2020 року повідомлено про підозру; вік та стан здоров`я обвинуваченого судом не встановлено фактів хвороби ОСОБА_4 , тобто можна стверджувати, що останній здоровий; відсутність міцність соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан обвинувачений неодружений, веде зухвалий образ життя; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи відсутні відомості щодо постійного місця роботи; наявність судимості ОСОБА_4 притягався до кримінальної відповідальності за майнові злочини, вчинив новий злочин маючи не зняту та непогашену судимість в період іспитового терміну.

Згідно пункту п`ятого частини другої статті 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Крім того, суд вважає, що прокурором було доведено наявність ризиків, які передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 , може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також, судом встановлено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, оскільки ОСОБА_4 , раніше судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, свідками якого є неповнолітні особи. Крім того, у обвинуваченого відсутні міцні соціальні зв`язки, офіційно не працевлаштований.

З урахуванням вищенаведеного суд до уваги доводи захисту не приймає, оскільки вони є не спроможними.

На підставі викладеного, суддя вважає, що в судовому засіданні стороною обвинувачення було доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»). Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України, розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень.

На підставі викладеного, а також враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується для обвинуваченого ОСОБА_4 , визначити заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень та покласти на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеської області, без дозволу суду або повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України; утримуватись від спілкування із особами допитаними як свідками.

Відповідно до положень частини 4 статті 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з -під варти та під час судового провадження повідомляє про це усно і письмово - прокурора та суд.

Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 182, 183, 331, 371, 372, 376, 392,393 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 297 КК України задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України - до 20 вересня 2020 року включно.

Копію ухвали направити Державній установі "Одеській установі виконання покарань № 21" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури, ОСОБА_4 вручити - для відома.

Визначений розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок гривень) у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу.

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду та повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України; утримуватись від спілкування із особами допитаними як потерпілими та свідками, в рамках даного кримінального провадження.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 23.07.2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1