Справа № 675/940/19
Провадження № 1-кп/675/12/2020
У Х В А Л А
"04" грудня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглядаючи в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000485 по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На розгляді Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження №0000485 про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України.
При цьому ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13.10.2020 року було продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави до 11.12.2020 року включно.
У судовому засіданні 04.12.2020 року прокурор подав клопотання про продовження строку обраного щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки зі спливом визначеного строку його дії дане кримінальне провадження не може бути розглянутим, однак ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу та його подальшого продовження не зменшилися.
Як зазначив прокурор підстави для скасування чи зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відсутні, оскільки в разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші злочини, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник категорично заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. При цьому захисником ОСОБА_7 вказано про наявність підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт.
В обгрунтування такої позиції обвинувачений просив врахувати, що прокурор належним чином не обгрунтував тих ризиків, на які він покликається в обгрунтування свого клопотання. За покликанням обвинуваченого обставини, які покладені в основу клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не є доведеними.
Як вважає обвинувачений, вказані ним обставини, активна життєва позиція, раніше подані позитивні характеристики дають підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу, такого як домашній арешт.
Вислухавши доводи прокурора в обгрунтування поданого ним клопотання та пояснення обвинуваченого і його захисника щодо його заперечення, суд встановив наступні обставини та прийшов до такого висновку.
Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 судом враховано, що останній хоч і не судимий, однак обвинувачується у вчиненні грабежу, вчиненому повторно організованою групою, тобто особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, санкцією якої передбачено позбавлення волі на строк до 13 років із конфіскацією майна.
Як вважає суд, санкція інкримінованого злочину дає об`єктивні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші злочини.
Також враховано, що ОСОБА_6 на утриманні неповнолітніх осіб та осіб похилого віку не має, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки, до затримання офіційно працевлаштований не був та будь-якою діяльністю, пов`язаною з отримання доходу не займався.
При аналізі ризиків, на які покликається прокурор, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 під час досудового розслідування даного кримінального провадження ухилявся від явки до останнього, в зв`язку з чим був оголошений в розшук. Покликання обвинуваченого на протиправність оголошення його в розшук не знайшли свого підтвердження.
Тим самим вказані обставини у своїй сукупності свідчать про те, що і надалі продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу і його продовження та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.
Враховуючи наведене, особу обвинуваченого ОСОБА_6 та тяжкість інкримінованого йому діяння, те, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із посяганням на чуже майно, організованою групою, який визначається високим ступенем небезпечності для суспільства, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.
Покликання обвинуваченого та його захисника про наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу в виді домашнього арешту, суд оцінює критично, оскільки вони свого підтвердження не знайшли.
На переконання суду, характеризуючі дані обвинуваченого та в цілому обставини, на які покликаються обвинувачений та його захисник щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, на відповідній стадії судового розгляду не спростовують та не зменшують ризиків, вказаних у клопотанні прокурором. При цьому такі обставини не є визначальними при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, оскільки вони існували і на момент вчинення інкримінованих дій, однак не виступили стримуючим фактором поведінки обвинуваченого.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 184 КПК України, матеріали клопотання містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 186 КК України, що в свою чергу становить підвищену суспільну небезпеку.
На думку суду, прокурор довів, що продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, які не зменшитися, що в свою чергу дає підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак подане клопотання підлягає до задоволення.
Як вважає суд, підстав для обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не має, самі ж доводи захисту як вже зазначено вище не є в повній мірі переконливими та не вказують на відсутність або зменшення ризиків, передбачених у пунктах 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Тим самим запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, тобто до 01.02.2021 року.
У відповідності з приписами ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цією статті.
З огляду, що обвинувачений ОСОБА_6 не має постійного джерела доходів, до затримання був офіційно не працюючим, суд приходить до висновку, що розмір застави достатньої для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків під час даного кримінального провадження слід залишити попередньо визначеним - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42040, 00 гривень, з покладенням обов`язків, визначених ухвалами про обрання та подальше продовження запобіжного заходу.
Тим самим суд констатує про призначення альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави, при чому визначеного в мінімальному розмірі, при виконанні якого перебування обвинуваченого під вартою буде припинено.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 183-184, 193-194, 196-197, 201, 369-372, 395 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор» до 01.02.2021 року включно.
Визначити ОСОБА_6 розмір застави у виді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42040 гривень 00 копійок.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 у разі внесення застави, наступні обов`язки:
- прибувати до суду за кожною вимогою;
- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або перебування;
- утриматись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі наявності);
- носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 01.02.2021 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор», вручити у встановленому порядку прокурору, обвинуваченому та його захиснику.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з моменту отримання копії даної ухвали.
Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2
ОСОБА_3