Справа №195/1720/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2020 року смт.Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянув в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 23 липня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Томаківка Дніпропетровської області, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.06.2005 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, 76 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок вступив у законну силу 24.06.2005;
-19.09.2006 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Вирок вступив у законну силу 05.10.2006;
- 13.08.2007 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 297 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. На підставі ст. 71 КК України приєднано не відбуте покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2006 року до позбавлення волі строком на 3 роки. Вирок вступив у законну силу 03.09.2007;
- 20.12.2007 Запорізьким районним судом Запорізької області за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України приєднано покарання за вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 13.08.2007 року до позбавлення волі строком на 3 роки 5 місяців. Вирок вступив у законну силу 27.03.2008;
- 10.12.2010 звільнений з Комісарівської виправної колонії № 22 Луганської області у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 14.06.2012 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Вирок вступив у законну силу 29.06.2012;
- 16.12.2014 звільнений із Солонянської виправної колонії № 21 Дніпропетровської області у зв`язку з відбуттям строку покарання;
- 19.01.2016 Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 162, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. Вирок вступив у законну силу 22.02.2016;
- 20.02.2020 звільнений із П`ятихатської виправної колонії Дніпропетровської області у зв`язку з відбуттям строку покарання,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області за № 195/708/20 від 15.05.2020 року встановлено адміністративний нагляд строком на 12 (дванадцять) місяців, із забороною залишати своє місце проживання в період з 22.00 години по 05.00 години ранку наступного дня без відома уповноважених на те працівників Томаківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області; виїжджати за межі Томаківського району без відома уповноважених на те працівників Томаківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області; відвідувати розважальні заклади, де на розлив реалізуються спиртні напої. Цією ж ухвалою ОСОБА_3 зобов`язано з`являтись в чергову частину Томаківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для реєстрації адміністративного нагляду два рази на місяць 10 та 25 числа щомісячно, до закінчення встановленого терміну.
Відповідно до пункту ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» - особи, щодо яких встановлено адміністративний нагляд, зобов`язані вести законослухняний спосіб життя, не порушувати громадський порядок і додержувати таких правил: «...повідомляти поліцейських, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання, а також про виїзд за межі району ( у службових справах; ...».
Однак, 10.06.2020 року у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на ухилення від адміністративного нагляду, встановленого ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2020 року.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від адміністративного нагляду, 10.06.2020 року ОСОБА_3 , будучи 15.05.2020 року ознайомленим з тим, що відносно нього Томаківським районним судом Дніпропетровської області винесено ухвалу про адміністративний нагляд строком на 12 (дванадцять) місяців, не виконуючи покладені на нього даною ухвалою обов`язки, в порушення вимог ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», самовільно, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто не бажаючи щоб працівники Томаківського відділення поліції Нікопольського відділ і ГУНП в Дніпропетровській області здійснювали за ним контроль і розуміючи злочинний характер своїх дій, без письмового дозволу працівників Томаківського відділення поліції Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області залишив місце свого фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та виїхав до Нікопольського району, де знаходився до 08.09.2020 року. Тобто своїми діями ОСОБА_3 умисно порушив правила адміністративного нагляду.
Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ст. 395 КК України як порушення правил адміністративного нагляду.
Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Згідно заяви ОСОБА_3 щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника ОСОБА_4 згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.
Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.
Відповідно до положень ч.2ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.
На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ст.395 КК України, тобто порушення правил адміністративного нагляду.
При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, офіційно не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх осіб немає, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше неодноразово судимий.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд відносить рецидив злочину.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер скоєного кримінального проступку, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень має бути покарання у виді арешту у межах санкції ст. 395 КК України.
Речових доказів по справі не має. Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
Керуючись ст.ст.369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Згідно зі ст.60 КК України, ст.ст.15, 50-51 Кримінально-виконавчого кодексу України, строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання та його поміщення до арештного дому.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 381 та 382 цього КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання.
Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинуваченому та прокурору направити копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1

30.11.2020