Справа № 569/9693/20
УХВАЛА

03 листопада 2020 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю власника майна ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання володільця вилученого майна (автомобіля) ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить скасувати арешт на накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області 23.06.2020 на автомобіль марки «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , 1997 року випуску та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав клопотання просив його задоволити з підстав викладених у ньому.
Прокурор та дізнавач в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, просили відмовити за безпідставністю.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003086 від 16.06.2020.
У рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Рівненського міського суді від 23.06.2020 накладено арешт на вищевказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.
Спосіб встановлення арешту на майно, слідчий суддя визначив шляхом заборони власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі користуватися та розпоряджатися вказаним автомобілем та свідоцтвом про його реєстрацію до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94,132,173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Згідно з п. 7 ч. 2ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
За положенням ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як встановлено слідчим суддею в ході розгляду клопотання, відповідно до висновку експерта №3.4-109/20 від 14.07.2020, маркувальні позначення номера кузова автомобіля марки «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , піддавались змінам, першочерговим маркувальним позначенням наданого на експертизу автомобіля «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_1 , являються « НОМЕР_3 »
Окрім того, згідно висновку експерта №1.1-290/250 від 26.06.2020, бланк свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу з серійним номером документу НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_6 , не відповідає аналогічним бланкам свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу, що перебувають в офіційному обігу на території України, по способах друку та елементам захисту.
Враховуючи викладені обставини те, що зазначений автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, що само по собі виключає можливість їх використання, тому підстав для скасування арешту не вбачається.
Крім цього, кінцеве рішення у кримінальному провадженні не прийнято, що також унеможливлює скасування вказаного заходу.
Також слідчий суддя приходить до висновку, що заявником не надано доказів стосовно того, що він являється законним володільцем даного автомобіля.
Таким чином, обставин, передбачених ч.1 ст. 174 КПК України, які б вказували на необхідність скасування арешту майна, про яке йдеться, не встановлено, а відтак клопотання до задоволення не підлягає.
Керуючись ст.ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1