справа № 208/5993/19
№ провадження 1-в/208/20/20
УХВАЛА
Іменем України

06 липня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в режимі відео конференцій під час трансляції з Кировського райсуду м. Дніпропетровська та ВК-80, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 23.10.2009 року, ОСОБА_4 засуджений за ст. ст. 121 ч.2, 296 ч.4, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років. До набрання вироку законної чинності, міра запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді підписки про невиїзд, змінено на тримання під вартою.

Після проголошення вироку, на якому засуджений був відсутній, ОСОБА_4 постановою суду від 23.10.2009 року оголошено у розшук.

16.07.2019 року, на виконання постанови суду, засудженого ОСОБА_4 затримано. На теперішній час останній відбуває покарання у виправній колонії № 80.

09.09.2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку подання апеляційної скарги на вирок суду від 23.10.2009 року.

В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що під час останнього судового засідання в 2009 році, його адвокатом ОСОБА_6 заявлена вимога про додаткову сплату гонорару у сумі 4 000 гривень, що було пов`язано з поданням апеляційної скарги. Він відмовився від пропозиції у зв`язку з відсутністю грошей.

Про дату наступного судового засідання йому ніхто не повідомляв. Про те, що знаходиться у розшуку не знав, весь цей час проживав за місцем мешкання. Після затримання дізнався про вирок відносно себе, яким він засуджений до 7 років позбавлення волі.

Вважає вирок незаконним, таким, що не набрав законної сили та як не отримував його копію. Після ознайомлення з матеріалами справи дізнався, що адвокат ОСОБА_6 , без узгодження з ним, без його відома, оскаржив вирок в апеляційній інстанції, тобто використав свої повноваження йому на шкоду.

Вважає, що угодою про правову допомогу, яку в інтересах його та також засудженого за тим же вироком брата ОСОБА_7 уклала їх матір, право на подання адвокатом ОСОБА_6 апеляційної скарги не передбачалось. Адвокат ОСОБА_6 не повідомив ні його, ні брата, ні матір про оголошений їм вирок, про подання на нього апеляційної скарги. Його позиція відрізнялась від позиції висловленій у скарзі адвоката, так як він вважав за необхідне направити справу на додаткове розслідування, а захисник просив його виправдати.

Зазначені порушення його права на захист та оскарження рішень суду, позбавили його важливих прав передбачених Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Просить відновити строк подання апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 10.01.2020 року, заява ОСОБА_4 залишена без руху. Засудженому роз`яснено порядок апеляційного оскарження вироку суду у відповідності до положень КПК України (1960), а саме необхідність направлення до суду окрім клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, самої апеляційної скарги. Засудженому, окрім ухвали суду, направлена відповідна нормативна база.

24.03.2020 року, до суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 подане в інтересах ОСОБА_4 , і суд вдруге роз`яснив про необхідність подання не тільки клопотання про відновлення строку, а і самої апеляційної скарги.

Мотиви нового клопотання додатково обґрунтовані рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 03.10.2019 року, згідно якої адвокат ОСОБА_6 зазначав, що правову позицію при поданні апеляційної скарги на вирок Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 23.10.2009 року, він узгоджував з матір`ю засуджених, ОСОБА_8 . Також, з моменту затримання, ОСОБА_9 був обмежений у спілкуванні з захисником, через виявлення у нього туберкульозу та спрямування його до ВК-89 для проходження лікування. Тільки після побачення адвоката з ОСОБА_4 , узгодження з ним правової позиції, подане нове клопотання про відновлення строку апеляційного оскарження вироку суду. Таким чином, фактична можливість направлення ОСОБА_4 апеляційної скарги, виникла після закінчення строку на її подання.

Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, разом з апеляційною скаргою надійшло до Заводського райсуду м. Дніпродзержинська електронною поштою 06.07.2020 року, та у цей же день розглянуто.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав клопотання. Він не був присутнім при проголошенні вироку суду. З жовтня 2009 року перебував у м. Дніпродзержинськ, у тому числі і за місцем мешкання. Постійно спілкувався з батьками, які не повідомляли його про засудження до позбавлення волі. Звернувся до Бога. Про те, що знаходився у розшуку не знав. У суді не цікавився рухом справи, так як боявся за своє життя внаслідок погроз зі сторони ОСОБА_10 потерпілого у справі. Зазначив про перевищення адвокатом ОСОБА_6 своїх повноважень, не узгодження з ним правової позиції. Де тепер знаходиться його брат, не знає.

Просив клопотання задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 підтримав думку свого довірителя, зазначив, що неузгодженими з засудженим діями захисника ОСОБА_6 , порушені права ОСОБА_4 на апеляційне оскарження вироку суду, яке є очевидно протиправним. Він як адвокат бачить безліч підстав для оскарження вироку суду. Навіть прокурор не погодившись з рішенням суду, оскаржив його в апеляції. Підстави для поновлення строку викладені в клопотаннях та поясненнях ОСОБА_4 . Визначальним, вважає несвоєчасне отримання копії вироку самим засудженим. Просив клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначивши, що з моменту проголошення вироку суду минуло більш ніж 10 з половиною років. На проголошення вироку ОСОБА_4 та його брат не прийшли, хоча напередодні приймали участь у судових дебатах, знали про час та місце проголошення вироку. Вирок суду оскаржено адвокатом засудженого в апеляційному порядку, на підставі відповідного договору. Апеляційна інстанція, в частині засудження ОСОБА_4 до позбавлення волі, вирок суду першої інстанції залишила без змін. Вирок суду відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 у 2011 році отримала їх матір.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи та надані документи, встановив наступне.

Відповідно до норм КПК України (1960) апеляцію має право подати засуджений, законний представник і захисник, у частині, що стосується інтересів засудженого. Апеляція на вирок суду подається протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, в той же строк з дня отримання ним копії вироку суду. У разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин, особи, які мають право на апеляційне оскарження, мають право подати клопотання про відновлення строку.

Вироком Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 23.10.2009 року, ОСОБА_9 засуджений до 7 років позбавлення волі. На проголошення вироку суду, ОСОБА_4 не прибув, і постановою суду від тієї ж дати, ОСОБА_4 оголошено у розшук та йому змінено запобіжний захід з підписки про невиїзд на тримання під вартою. Відповідно до умов договору, адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на зазначений вирок, згідно якої просив його підзахисних братів Штарових, виправдати. Узгодження саме такої позиції адвоката з обвинуваченими, підтверджується клопотанням захисника про закриття кримінальної справи за відсутністю складу злочину (т.1 а.с.21)

Правові підстави дій ОСОБА_6 , його дій саме в інтересах ОСОБА_4 , підтверджені Рішенням кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Дніпропетровської області від 03.10.2019 року, згідно якого розглянувши скаргу ОСОБА_4 про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката ОСОБА_6 , комісія встановила, що наявні договори не містять обмежень повноважень адвоката на подання апеляційної скарги, а навпаки зобов`язують адвоката ОСОБА_6 діяти в інтересах ОСОБА_4 , захищати його права в усіх органах, відповідно до КПК України, у тому числі в суді. Дія договору відповідно до законодавства, припиняється його виконанням. Дисциплінарна палата не побачила в діях адвоката ОСОБА_6 перевищення повноважень при складанні апеляційної скарги та при її підтриманні в апеляції. Твердження скаржника про займання адвокатом правової позиції всупереч волі клієнта, тобто прохання виправдати ОСОБА_4 а не спрямувати справу на додаткове розслідування, є безпідставною. Окрім цього, правова позиція апеляційної скарги узгоджена з матір`ю засуджених. В порушенні дисциплінарної справи відносно адвоката ОСОБА_6 , комісією відмовлено.

Судом також встановлено, що вирок суду відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_7 21.10.2011 року отримано матір`ю засуджених громадським захисником ОСОБА_8 (т.1 а.с. 93, 94, т.2 а.с. 149)

Особи, які мають право подати апеляцію визначені ст. 348 КПК України (1960), згідно якої апеляцію має право подати засуджений, законний представник і захисник - у частині, що стосується інтересів засудженого;

Порядок і строки апеляційного оскарження передбачені ст. 349 КПК України якою встановлено, що апеляція на вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Статтею 353 КПК України визначені наслідки порушення строку на апеляційне оскарження та порядок його відновлення, згідно якої у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. Про день і час розгляду клопотання своєчасно повідомляються сторони, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Постанова судді чи ухвала суду, винесена відповідно до частини першої чи частини четвертої цієї статті, може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою відновити пропущений строк, визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог статті 351 цього Кодексу.

Суд не вбачає поважності у причинах пропуску ОСОБА_4 строку апеляційного оскарження, які зазначені ним у клопотаннях та у судовому засіданні. Навпаки, його захисники матір та адвокат ОСОБА_6 , отримували копії вироку суду, а останній подавав та підтримував апеляційну скаргу.

Порядок і строки апеляційного оскарження передбачені ст. 349 КПК України подаються протягом п`ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 не знаходився під вартою під час проголошення вироку, затриманий тільки 17.06.2019 року, і тому право на перебіг строку подання апеляції у 15 діб з моменту вручення копії приговору, у даному випадку його не стосується.

Окрім цього, апеляційна скарга подана адвокатом на неіснуючий відносно ОСОБА_4 вирок суду від 29.10.2009 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 348-353 КПК України (1960), суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_5 , про поновлення строку апеляційного оскарження вироку Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 23.10.2009 року, відмовити.

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 на вирок Заводського райсуду м. Дніпродзержинська від 23.10.2009 року, визнати такою, що не підлягає розгляду.

Апеляція на постанову суду першої інстанції, може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії постанови, через суд який її ухвалив.

Суддя ОСОБА_1