Справа № 645/7646/19
Провадження № 1-кп/645/451/21

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2021 року м.Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого по справі - судді ОСОБА_1 ,
розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження за правилами спрощеного провадження обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м.Севастополя, громадянином України, з середньою спеціальною освітою, не одруженим, офіційно не працевлаштованим, раніше не судимим, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
встановив:

28.10.2019 року ,приблизно о 22 год. 30 хв., потерпілий ОСОБА_3 , вийшовши із переходу станції метро «Палац спорту» та підійшовши до тролейбусної зупинки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , випадково зачепив своїм плечем раніше невідому йому жінку ОСОБА_4 , яка йшла поряд із ОСОБА_2 та яка є цивільною дружиною ОСОБА_2 . Після цього, у цей момент на вказаному підґрунті у ОСОБА_2 раптово виник неправомірний умисел на спричинення тілесних ушкоджень раніше невідомому йому ОСОБА_3 .
Так, реалізуючи свій неправомірний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та настання наслідків, знаходячись на відстані витягнутої руки від ОСОБА_3 обличчям до обличчя, наніс останньому приблизно 3-4 удари кулаками своїх обох рук в область обличчя ОСОБА_3 .
В результаті протиправних дій ОСОБА_2 потерпілий ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носу. Згідно висновку судово - медичної експертизи №09/1549-С/2019 від 25.11.2019 року по ступеню тяжкості закритий перелом кісток носу у потерпілого ОСОБА_3 - це легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше шести днів, але не більше трьох тижнів (21 дня) (відповідно до п.п.2.3.1 «а» Наказу МОЗ України від 17.01.1995 року №6 Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
Такими діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України - тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Прокурор в обвинувальному акті заявив клопотання про його розгляд у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , є кримінальним проступком.
Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Як вбачається з доданої до обвинувального акту письмової заяви ОСОБА_2 , що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Потерпілий ОСОБА_6 також подав письмову заяву, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали дізнання у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002632 від 29.10.2019 року.
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, доведена повністю.
Відповідно до положень ст.50 КК України до особи, визнаної винною за вироком суду у вчиненні кримінального правопорушення застосовується покарання, яке є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч.2 ст.53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст.125 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 суд не встановив.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що ОСОБА_2 вперше притягається до кримінальної відповідальності, компрометуючих данних на нього до вказаних у вироку подій не мається, на обліку з приводу наркологічного чи психіатричного захворювання не перебуває.
Відтак, з урахуванням усіх обставин суд вважає, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді у виді громадських робіт, оскільки саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
В рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди. У позові ОСОБА_3 зазначив, що в зв`язку із спричиненням йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_2 28.10.2019 року на своє лікування він витратив 11 000 грн.
Встановлено, що ОСОБА_3 був визнаним потерпілим, а згідно вимог ч.ч.1,2 ст.61 КПК України цивільним позивачему кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Згідно вимог ч.ч.1,2 ст.127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право набудь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому, територіальній громаді, державі внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Згідно вимог чч.1 та 5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у звязку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Не спростовуючи факту протиправного завдання шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_3 в наслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_2 , отримання медичної допомоги для лікування, суд з урахуванням приписів ст. 12 ЦПК України щодо змагальності сторін та покладеного на них обов`язку довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом, зазначає, що позовні вимоги ОСОБА_3 про понесенні ним матеріальні витрати на лікування отриманих травм у сумі 11 000 грн. жодним чином з його боку не доведені належними та допустимими доказами.
За таких обставин, в задоволенні позову ОСОБА_3 до обвинуваченого ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 11 000 грн. суд відмовляє за недоведеністю, що не позбавляє потерпілого права звернутися із аналогічним позовом в рамках цивільного судочинства.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.
В задоволенні цивільного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 11 000 грн. - відмовити за недоведеністю.
Роз`яснити ОСОБА_3 можливість звернутися до суду із позовом в порядку цивільного судочинства.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.
Копія вироку не пізніше наступного дня за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий по справі - суддя ОСОБА_1