03.09.2020 Єдиний унікальний № 371/987/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2020 року м. Миронівка

ЄУН 371/987/19

Провадження № 1-кп/371/19/20

Миронівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000189, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 червня 2019 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миронівка Київської області, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

За встановленими обставинами кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, здійснив таємне викрадення майна ОСОБА_5 за таких обставин.

26 червня 2019 року, близько 10 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 перебували в стані алкогольного сп`яніння на території Миронівського центрального ринку, поблизу магазину «Торти, Тістечка, Рулети», розташованого по вулиці Перемоги міста Миронівка Київської області.

Біля столу, відведеного для торгівлі, на території ринку стояв потерпілий ОСОБА_5 .

Між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаком в обличчя. Під час бійки ОСОБА_5 впустив мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy J4+», який він тримав у руці.

Факт втрати потерпілим мобільного телефону марки «SAMSUNG Galaxy J4+» помітив ОСОБА_4 , який знаходився поруч і спостерігав за бійкою.

В подальшому, коли ОСОБА_5 відійшов з місця події з метою припинення конфлікту, ОСОБА_4 , який перебував на місці пригоди, впевнився, що на поверхні асфальтного покриття лежить належний ОСОБА_5 мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy J4+» та вирішив його викрасти з метою привласнення.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власника телефону, та неуважністю сторонніх осіб, обвинувачений підняв із поверхні асфальтного покриття мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy J4+», поклав його до кишені, таким чином незаконно заволодівши ним, та залишив територію ринку.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3533 гривні 33 копійки.

Фактичні обставини проступку обвинувачений не заперечив, на підтвердження встановлених судом обставин винним себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав та надав показання, з яких слідує, що 26 червня 2019 року близько 10 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він зі знайомим ОСОБА_6 прийшов на територію Миронівського центрального ринку. Поблизу магазину «Торти, Тістечка, Рулети» перебував ОСОБА_5 , який почав ображати ОСОБА_6 брутальними словами. ОСОБА_6 відреагував на вказані дії і між ними почалася сварка. Потім ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 декілька ударів кулаком в обличчя. В цей час у останнього випав з рук мобільний телефон.

Він втрутився з метою припинення конфлікту та, коли ОСОБА_5 пішов з місця події, вирішив заволодіти його мобільним телефоном. Впевнившись, що його дії є непоміченими сторонніми особами, він підняв із поверхні асфальтного покриття мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy J4+», поклав його до кишені одягу та залишив місце події.

У вчиненому щиро кається.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що свою позицію, як потерпілого та попередньо надані покази у кримінальному провадженні він підтримує в повному обсязі.

Не заперечив встановлених досудовим розслідуванням обставин прокурор.

Суд заслухав вступну промову прокурора, роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, з`ясував їх думку про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються.

Суд вважає викладені фактичні обставини справи достовірними і такими, що не потребують дослідження в судовому засіданні та визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та здійснив судовий розгляд кримінального провадження із застосуванням правил ст. 349 ч. 3 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 , знайшло своє підтвердження в судовому засіданні при розгляді кримінального провадження.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце, це діяння полягає у таємному викраденні майна потерпілого ОСОБА_5 , та містить склад кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України. Обвинувачений є винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність, є підставою закриття кримінального провадження, а також обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання, судом не встановлені.

Судом досліджено письмові докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Як особа, ОСОБА_4 за зареєстрованим місцем проживання характеризується як такий, скарг на поведінку якого не надходило, компроментуючі матеріли відсутні, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Такі фактичні дані підтверджуються характеристикою, виданою Миронівською міською радою 27 червня 2019 року, довідками Комунального некомерційного підприємства Миронівської районної ради «Миронівська центральна районна лікарня» від 27 червня 2019 року, вимогою УІАП ГУ НП в Київській області від 27 червня 2019 року, вироком Миронівського районного суду Київської області від 26 червня 2009 року, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 листопада 2009 року, ухвалою Бориспільського районного суду Київської області від 28 березня 2013 року.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

Відповідно до досудової доповіді Миронівського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр Пробації» у місті Києві та Київській області від 15 листопада 2019 року органом пробації ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства оцінено як дуже високі.

Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя та історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведіну особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Органом пробації встановлено, що обвинувачений зложиває алкогольними напоями, що чинить негативний вплив на спосіб його життя, соціальне оточення обвинуваченого складається з осіб з антисоціальною поведінкою та раніше судимих.

При призначенні покарання суд керується правилами ст.ст. 65-67 КК України, враховує особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопрушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з правилами ч. 2 ст. 12 КК України к римінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, визнає винуватість у його скоєнні, має позитивну характеристику.

На підставі ч. 1 ст. 66 КК України суд вважає можливим визнати щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння у його розкритті обставинами, що пом`якшують покарання за скоєне.

На підставі ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи особу обвинуваченого, який не займається суспільно корисною працею, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого покарання у виді громадських робіт, які полягають у виконанні особою у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Суд вважає, що таке покарання сприятиме досягненню цілей кримінального судочинства. Вказане покарання суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п.п. 12-14 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами; на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Питання про розподіл процесуальних витрат суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Згідно правил вказаної статті вартість проведеної у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи в сумі 314 гривень 02 копійки, що документально підтверджена довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, підлягає відшкодуванню обвинуваченим.

Долю речових доказів суд вирішує, керуючись правилами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, і призначити покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 314 гривень 02 копійки.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «SAMSUNG Galaxy J4+», який провернуто власнику ОСОБА_5 , вважати повернутим за належністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку підлягає негайному врученню засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_1