Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м.Київ
Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні вимоги скарги підтримала, при цьому зазначила, що власником тимчасово вилученого майна є ОСОБА_3 , остання жодним чином не має відношення до кримінального провадження, також, вважає, що на вилучення конкретного майна слідчим суддею не надавався дозвіл на вилучення, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно задіяне для здійснення протиправної діяльності.
Слідчий ОСОБА_5 до суду не з`явилася, надала до суду свої заперечення проти скарги в яких зазначила, що обшук та подальше вилучення речей відбувалось на підставі ухвали слідчого судді, після вилучення останніх було надано доручення на огляд вилученого майна у порядку ст. 40 КПК України. Крім того, вилучені в ході обшуку речі не є тимчасово вилученим майном у розумінні ст. 168 КПК України, оскільки дозвіл на їх вилучення було прямо надано ухвалою слідчого судді.
Згідно зі ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
У відповідності до ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Судом було досліджено Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 16.11.2020 р. по справі № 758/12791/20, з якої вбачається, що було надано дозвіл на обшук будинку за адресою: АДРЕСА_1 що перебуває у користуванні ОСОБА_6 та на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, з можливістю вилучення наступного: фінансова-господарська та інша документація між ТОВ «Укрветпромпостач», Державною службою з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, ТОВ «Гама-Портал», ТОВ «Наукова технічно-виробнича компанія «Протон» (17.12.2019 змінено назву на ТОВ «Рода Гранд», ТОВ «Мегатрейд груп», бухгалтерська документація, записні книжки, нотатки, чорнові записи, які містять таку інформацію в рамках постачання вакцини антирабічної Держпродспоживслужбі, документи щодо закупівлі вакцини антирабічної за 2019-2020 роки, флеш-накопичувачі та інші носіі? інформаціі?, що задіяні для здіи?снення протиправноі? діяльності, мобільні телефони працівників ТОВ «Укрветпромпостач», на яких міститься інформація, що стосується отриманих внаслідок вчинення кримінального правопорушення доходів, в тому числі на мобільних додатках «Viber», «WeChat», «WhatsApp», «Telegram» та інших програмах, які також мають листування задіяних до вчинення кримінального правопорушення осіб, а також інші предмети і документи, які можуть бути використані у якості доказів причетності до вказаноі? вище протиправноі? діяльності та які мають значення для розслідування даного кримінального провадження. Таким чином, вищезазначеною Ухвалою вже було надано дозвіл, що не потребує внесення до суду окремого клопотання про арешт вищезазначеного майна, як про це наголошує в судовому засіданні захисник.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується за для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження (ч.1 ст.170 КПК України). При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого, збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є зокрема, матеріальні об`єкти, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставність та необґрунтованість вилучення майна, або ж обставин, які б свідчили про те, що потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала. Повідомлені захисником обставини висновків суду про те, що потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження не відпала, не змінюють.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 4 ч. 2 ст. 167, ст. ст. 170, 174, 234КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна залишити без задоволення;
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1