Справа № 209/2308/20
Провадження № 1-кп/209/448/20
В И Р О К
Іменем України
03 листопада 2020 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 209/971/20 (1-кп/209/450/20), внесеному в ЄРДР № 0000149 02 лютого 2020 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцям. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, українця, який має середньо-технічну освіту, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,-

в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним згідно судового наказу № 209/302/19, виданого 19.02.2019 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська, сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, починаючи з 12.06.2007 року, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше 10-ти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 29.01.2019 року та до досягнення дитиною повноліття на користь ОСОБА_6 , будучи неодноразово попередженим державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області про необхідність сплати аліментів, а також про кримінальну відповідальність за ухилення від їх сплати, став на шлях злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої доньки. Так, ОСОБА_4 , будучи фізично здоровим для того, щоб працювати та виконувати рішення суду, не маючи намір надавати кошти на утримання дитини, тобто маючи прямий злочинний умисел на ухилення від сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки, у період часу з 29.01.2019 року по 24.02.2020 року включно не працював, аліменти на утримання неповнолітньої доньки не сплачував, будь-якої допомоги на утримання дитини у негрошовій формі не надавав, участі у вихованні дитини не приймав. Таким чином, у період часу з 29.01.2020 року по 24.02.2020 року включно, ОСОБА_4 злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та допустив заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 31835,68 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, та суду пояснив, що про судовий наказ про стягнення з нього аліментів йому було відомо. Виконавець його викликав та попереджав про кримінальну відповідальність за несплату аліментів. Він буде погашати заборгованість і сплачувати поточні аліменти. Просив суворо не карати. Просив суд розглядати справу із застосуванням ст. 349 КПК України, оскільки фактичні обставини справи та пред`явлене йому обвинувачення йому зрозумілі, і він їх не оспорює. Також розуміє, що позбавляється права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку, і це його добровільна та істина позиція.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, який не заперечував проти розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне дослідження тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною і істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, про що в справі є розписка обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_4 повністю доказана, а його умисні дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати установлених рішенням суду коштів на утриманні дитини (аліментів), та існують належні і достатні мотиви та підстави для ухвалення обвинувального вироку.

Обставиною, пом`якшуючою покарання обвинуваченого, суд визнає щиросерде каяття і повне визнання обвинуваченим своєї вини.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, враховуючи суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального проступку, та особу обвинуваченого, який вину визнав, в здійсненому покаявся, раніше не судимий, не працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, з призначенням йому покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один рік), поклавши на засудженого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- п. 1 ч. 1 - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- п. 2 ч. 1 - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- п. 2 ч. 3 - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, засудженим, що знаходиться під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1