Справа № 182/4531/20
Провадження № 1-кп/0182/1061/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.08.2020 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні у м. Нікополі в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020 за № 0001159 по обвинуваченню
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, який зареєстрований та мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, пенсіонер, одружений, на утриманні нікого не має, раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин.
09.03.2020 приблизно о 06:58 год. ОСОБА_2 проїздив на велосипеді поблизу буд. АДРЕСА_1 , де мешкає його cусід ОСОБА_3 з дружиною. Біля вищевказаного домоволодіння ОСОБА_2 побачив автомобіль родини ОСОБА_4 та зустрів Долю ОСОБА_5 , з яким у ОСОБА_2 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт. Під час конфлікту ОСОБА_2 підняв із землі камінь та почав погрожувати пошкодженням скла на автомобілі, належному родині ОСОБА_4 .
Помітивши вказаний конфлікт, з буд. АДРЕСА_1 , до конфліктуючих прибігла дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка на той час телефонувала у поліцію. ОСОБА_2 не сподобалась поява ОСОБА_7 і на цій підставі у ОСОБА_2 виник злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Так, ОСОБА_2 09.03.2020 приблизно о 07:00 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , продовжуючи тримати у руці раніше піднятий камінь, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , яка на той момент стояла поруч із своїм чоловіком ОСОБА_3 , та умисно наніс ОСОБА_7 один удар вказаним каменем в область правого ока.
ОСОБА_3 з метою захистити дружину ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_2 спереду і обхопив руками ОСОБА_2 за тулуб, намагаючись утримувати одночасно і руки останнього. ОСОБА_2 , вириваючись від ОСОБА_3 , наніс один удар головою в область правого ока, що дало йому змогу вирватись. Після цього ОСОБА_2 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , знову підійшов до останньої та штовхнув її на велосипед, через який ОСОБА_7 перечепилась і впала спиною на землю. Скориставшись цим, ОСОБА_2 наніс ногою три удари в область правої ноги ОСОБА_7 .
Своїми вищевказаними умисними діями ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичного експерта №265 від 28.04.2020, тілесні ушкодження у вигляді - сінця та садна обличчя, синця правої сідниці, забою правого гомілково-стопного суглобу, синців правої стопи, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Ухвалою суду від 12.08.2020 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2020 за № 0001159 по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України призначений до розгляду у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
В направленому обвинувальному акті прокурором ОСОБА_8 викладено клопотання, в якому зазначено, що, враховуючи те, що підозрюваний беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Також, до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 , яку він підписав в присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 , відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, згоден зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згоден з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.9-10). У вказаній заяві захисником підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Потерпілою ОСОБА_7 надано також письмову заяву, в якій остання погодилась зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначила, що вона ознайомлена із обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, та погодилась із розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні (а.с.11).
До обвинувального акту додані матеріали досудового розслідування.
Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_2 не оспорюється пред`явлене йому обвинувачення у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, також не оспорюються потерпілим судового провадження, про що свідчать додані до обвинувального акта письмові заяви учасників провадження.
Як встановлено судом, зазначені в обвинувальному акті обставини встановлені органом досудового розслідування на підставі: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.04.2020 (а.п.9); висновку судово-медичного експерта №265 від 30.04.2020 (а.п.16); протоколу проведення слідчого експерименту від 17.06.2020 із доданим DVD-диском (а.п.17-21); висновку судово-медичного експерта (додатковий) №396 від 19.06.2020 (а.п.23); протоколом проведення слідчого експерименту від 17.06.2020 із доданим DVD-диском (а.п.26-30); висновку судово-медичного експерта (додатковий) №397 від 19.06.2020 (а.п.32).
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та дотримано.
Розглянувши обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку, додані до нього матеріали кримінального провадження та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає винуватість ОСОБА_2 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення.
Дії ОСОБА_2 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.
Також, суд ураховує встановлені органом досудового розслідування обставини та докази на підтвердження встановлених органом досудового розслідування обставин та особу обвинуваченого.
Так, обвинувачений ОСОБА_2 на утриманні нікого не має, одружений, не працює, пенсіонер за віком (а.п. 51), має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується задовільно (а.п. 55), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п. 54), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а.п. 53), раніше не судимий (а.п. 52).
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття (п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України) та визнання вини (ч. 2 ст. 66 КК України).
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді штрафу, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Приходячи до такого висновку, суд враховує свої дискреційні повноваження (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, які охоплюють повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази у справі відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст. 370, 371, 374, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Запобіжний захід стосовно ОСОБА_2 не застосовувався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази у справі відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1