Провадження № 1-кп/161/1294/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 листопада 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000832 від 20.09.2020, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 08.10.2020, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Борохів Ківерцівського району Волинської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утримані двоє малолітніх дітей, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

19 вересня 2020 року, близько 20 год. 40 хв., у складі екіпажу «Цунамі 151» працівниками поліції, а саме командиром роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_6 та інспектором взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , які перебували у форменому одязі зі знаками розрізнення, згідно затвердженого начальником Управління патрульної поліції у Волинській області ДНІ І, маршруту патрулювання міста Луцька, несли службу з охорони громадського порядку та виявленні порушень правил дорожнього руху, на службовому автомобілі Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час патрулювання для перевірки транспортного засобу працівниками поліції в с.Липини Луцького району на вул.Борохівська, навпроти житлового будинку №22, було зупинено легковий автомобіль марки RENAULT SCENIC, державний номерний знак НОМЕР_2 .

В подальшому, працівниками поліції встановлено, що за кермом автомобіля перебував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою встановлення ступеня алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 було запропоновано пройти на місці тест на рівень алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», на що останній погодився. За результатами проходження тесту було встановлено, що рівень алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 становить 0,28% проміле.

У подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи разом із командиром роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_6 та інспектором взводу №1 роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , у службовому автомобілі Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , під час роз`яснення складу вчиненого ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, близько 21 год. 06 хв. 20.09.2020, висловив пропозицію про надання поліцейським неправомірної вигоди за не вчинення ними відносно нього дій з використання наданої працівникам поліції влади не притягнення до адміністративної відповідальності. Після чого, командир роти №4 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те, що такі дії є неправомірними і за їх вчинення передбачена кримінальна відповідальність, згідно ст.369 КК України.

Незважаючи на це, ОСОБА_5 будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вимоги службовій особі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівники поліції, реалізуючи свої злочинні дії, направлені на пропозицію службовій особі надати неправомірну вигоду, поклав у підлокітник службового автомобіля Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) гривень 2 купюри по 500 гривень кожна (серії АЖ 3718184; АЗ 2845380), які в подальшому забрав, надавши тим самим командиру роти №4 батальйону управління поліції у Волинській області ОСОБА_6 та інспектору взводу №1 роти №4батальйону управління патрульної поліції у Волинській області ОСОБА_7 , які перебували на службі, неправомірну вигоду за не вчинення відносно нього дій з використанням наданої поліцейським влади не складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та відповідно, не притягнення до адміністративної відповідальності.

Своїми умисними діями, які виразились у пропозиції службовій особі надати та наданні неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

30 вересня 2020 року між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1100 (одна тисяча сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень. На підставі ст.96-1 КК України грошові кошти в сумі 1000 грн. конфіскувати в дохід держави.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 .

Згідно ст. 100 ч.9, 174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів та арештованого майна.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості від 30 вересня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000832, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 1100 (одна тисяча сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 18 700 (вісімнадцять тисяч сімсот) гривень.

Речові докази:

-грошові кошти на суму 1000 гривень 2 купюри номіналом по 500 гривень кожна (серія АЖ 3718184; АЗ2845380) - на підставі ст.96-1 КК України конфіскувати в дохід держави.

-відеозапис з телефону ОСОБА_8 , марки САМСУНГ А10, на якому зафіксовано факт надання неправомірної вигоди працівникам поліції ОСОБА_5 залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Арешт, накладений 28.09.2020 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 19.09.2020 скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Головуючий