УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001266 від 12.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 303, ч. 3 ст. 303 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001266 від 12.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 303, ч. 3 ст. 303 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з червня місяця 2020 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи на меті незаконне збагачення, керуючись жагою наживи, спонукали в м. Вінниці шляхом умовлянь, переконуванні в доцільності та матеріальної вигідності надання сексуальних послуг, з метою отримання доходу, осіб жіночої статі, таким чином втягуючи останніх в зайняття проституцією, тобто надання сексуальних послуг особам чоловічої статі, шляхом здійснення замовлення від клієнтів, звідництві, рекламуванні, наданні приміщення, створенні умови для максимальної сексуальної експлуатації осіб, які займаються проституцією, здійснення контролю, нагляду і опіки над ними, забезпеченні безпеки від насильства чи обману з боку клієнтів.

Так, 19.07.2020 у період часу з 00:00 по 00:02 год. ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , діючи умисно, маючи зацікавленість у отриманні прибутку, перебуваючи в АДРЕСА_1 , в ході розмови, яка відбулась між ними та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вияснили, що остання не має постійного доходу, знаходиться у скрутному матеріальному становищі, використовуючи її уразливий стан, виниклий внаслідок життєвих та особистих обставин, запропонували їй надавати послуги сексуального характеру особам чоловічої статі, обіцяючи комфортні умови роботи, високий заробіток, що послуги будуть надаватись в орендованій ними квартирі, де є спальня, яка використовується для падання сексуальних послуг. Також ОСОБА_7 пояснила, що клієнтів, бажаючих отримати послуги вона буде підшуковувати сама за допомогою оголошень в мережі інтернет. ОСОБА_8 повідомив, що він являється модератором та робить оголошення, тому проблем з пошуком клієнтів не буде. В ході розмови ОСОБА_7 запевнила, що година надання послуг буде коштувати приблизно 2500 гривень, з яких 50% отримуватиме ОСОБА_9 а інші 50% буде забирати ОСОБА_7 за надання квартири, пошук клієнтів, охорону.

У подальшому, 21.07.2020 приблизно о 16:45, під контролем працівників поліції ОСОБА_9 зустрілась з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_2 . В ході розмови останні, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на втягнення ОСОБА_9 в зайняття проституцією з метою отримання прибутку пропонували їх систематично надавати сексуальні послуги клієнтам, на що ОСОБА_9 відмовилась.
Через деякий час після цього, точної дати часу досудовим розслідуванням не встановлено в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області до ОСОБА_9 під`їхав невстановлений автомобіль, з якого вийшли ОСОБА_5 та ОСОБА_5 . В ході розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи умисел на втягнення ОСОБА_9 в зайняття проституцією, переконувала її в доцільності та матеріальної вигідності надання послуг сексуального характеру за грошові кошти особам чоловічої статі, обіцяючи високий заробіток та комфортні умови роботи, використовуючи її уразливий стан, умовляла змінити своє рішення та погодитись надавати сексуальні послуги клієнтам за грошову винагороду. ОСОБА_5 запевнив, що проблем з пошуком клієнтів не буде, так як він являється модератором, постійно створює та оновлює оголошення в мережі інтернет.

26.11.2020 повідомлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 303 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у ході досудового слідства доказами: протоколом відібрання заяви ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , в якому вона повідомила, що невідомі особи шляхом умовлянь, переконуванні в доцільності та матеріальної вигідності надання сексуальних послуг, з метою отримання доходу пропонували їй працювати на них повією; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії за результатами аудіо-відео контролю; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 , в якому вона повідомила про те, що після відмови від роботи повією до неї приїхала жінка, яка шляхом умовлянь спонукала її до заняття проституцією; протокол пред`явлення особи для впізнання, в якому ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Підозрювана ОСОБА_5 вчинила тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до семи років.

Враховуючи викладене, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , свідчить про те, що без запобіжного заходу вона може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України у випадку припинення дії застосованого до останнього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Приймаючи до уваги вищевикладене, виникає необхідність у обранні запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.
Прокурор клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскілки належних доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення не здобуто, а докази, на які посилається сторона обвинувачення є недостатніми.
Підозрювана ОСОБА_5 підтримала позицію захисника.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином.
Слідчий, обґрунтовуючи оголошену ОСОБА_5 підозру, послався на наступні докази: протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії за результатами аудіо-відео контролю; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення особи для впізнання, в якому ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_5 , інші докази (конкретно не зазначено).

Оглянувши зазначені докази, заслухавши слідчого та прокурора, захисника, підозрювану, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність достатніх доказів, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_5 з кримінальним правопорушенням, оскільки достовірність показів ОСОБА_9 не підтверджується сукупністю інших доказів, що здобуті під час досудового розслідування. Крім того, слідчий посилається на протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії за результатами аудіо-відео контролю, який підтверджує причетність ОСОБА_5 злочину, однак оглянувши даний процесуальний документ слідчим суддею не встановлено відомостей, що можуть свідчити про причетність останньої до кримінального правопорушення.
Інших доказів причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушенням слідчому судді надано не було.
Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий зазначає у клопотанні наступні ризики, визначені ч.1 ст. 177 КПК Україна, а саме: підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення

Єдиною обставиною, яка зазначена слідчим у клопотанні, що обґрунтовує наявність вказаних ризиків є тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваній у разі встановлення її вини.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.
В судовому засіданні слідчим не було надано доказів допиту у кримінальному провадженні свідків, а тому ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні
Слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, а саме Постанову ЄСПЛ у справі "Чанєв проти України" від 09.10.2014 року (скарга № 46193/13), Постанову ЄСПЛ від 12.03.2009 у Справі "Олександр Макаров проти Російської Федерації" (скарга № 15217/07), Постанову ЄСПЛ у справі "Мамедова проти Росії" від 01.06.2006 року (скарга № 7064/05), Постанову ЄСПЛ у справі "Сізарєв проти України" від 17.01.2013 (скарга № 17116/04), згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від суду не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
З урахуванням наведеного, на переконання слідчого судді, жоден із ризиків на існування яких посилається сторона обвинувачення, не знайшов свого підтвердження під час розгляду клопотання.
При цьому, слідчим та прокурором не зазначено у клопотанні жодної обставини, та не було доведено в судовому засіданні неможливість застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.
З цих підстав, слідчий суддя, керуючись ч. 2 ст. 194 КПК України, переконується в доцільності відмовити в задоволення клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001266 від 12.06.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 303, ч. 3 ст. 303 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя