Номер провадження: 11-сс/813/1086/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «МАЙНІЧІ» ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу директора ТОВ «МАЙНІЧІ» - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2019 про арешт майна, вилученого під час проведення огляду готелю «Токіо-Стар» за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1/1, у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 172 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2019 задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , про арешт майна, вилученого 17.08.2019 під час проведення огляду готелю «Токіо-Стар» за адресою:

м. Одеса, вул. Водопровідна, 1/1, у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 172 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вилучені речі та документи мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, з метою встановлення фактичних обставин кримінального провадження та забезпечення збереження речових доказів необхідним є застосування запобіжного заходу у вигляду арешту майна.

Зміст вимог апеляційної скарги.
В своїй апеляційній скарзі директор ТОВ «МАЙНІЧІ» - ОСОБА_7 вказує, що вважає ухвалу незаконною, та просить її скасувати.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує такими доводами:

- огляд на місці події був проведений з істотними порушеннями вимог КПК України, вважає, що під видом огляду проведено обшук;

- речі та документи були вилученні без належного огляду та опису;

- обшук проведено слідчим, який діяв без повноважень та під час проведення вказаної слідчої дії приймали участь неналежні особи;

- обшук проведено за відсутності власника чи уповноваженої ним особи;

-протокол заповнено нерозбірливо;

- клопотання про надання дозволу на огляд подано з порушенням строку;

- слідчий суддя проігнорував положення п. п. 2-5 ч. 5 ст. 234 КПК України та безпідставно надав дозвіл на проведення огляду;

- постанова про визнання речовими доказами є незаконною, оскільки датовано 18.08.2019, а ухвала слідчого судді про надання дозволу на огляд 19.08.2020;

- слідчий пропустив строк на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт майна;

- вважає, що слідчий суддя наклав арешт на майно не дослідивши можливість використання арештованого майна як доказу, без зазначення індивідуально-визначених ознак такого майна та їх конкретного переліку, а також без аналізу спеціальних підстав для вилучення частини інформаційних систем;

- в оскарженій ухвалі невірно вказано власника приміщень, з якого вилучено майно та помилково вказано адресу;

- в матеріалах відсутня постанова про визнання речовими доказами документів, оглянутих 20.11.2019;

- при надходженні клопотання слідчого до суду були порушені вимоги ст. 35 КК України щодо автоматизованого визначення складу суду для його розгляду.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ апелянта, який просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржену ухвалу залишити без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні кримінальних правопорушень. Одним з таких заходів є арешт майна у кримінальному провадженні.

Нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України передбачені правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, які мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною другою статті 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновку про те, що слідчий суддя розглянув клопотання повно, всебічно та об`єктивно, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З матеріалів судового провадження вбачається, що СУ ГУНП в Одеській області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 172 КК України.

18.08.2019 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України, а саме у порушенні встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, якою заподіяно шкоду здоров`ю людей та загибель людей, майнову шкоду в особливо великому розмірі, інші тяжкі наслідки.

Відповідно до оскарженої ухвали слідчого судді та клопотання про арешт майна, 17.08.2019 до Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора «102», про те, що в готелі «Токіо-Стар», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1/1, внаслідок порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, виникла пожежа.

Володільцем приміщення, у якому розташований готель «Токіо-Стар», що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна 1/1, є ОСОБА_7 .

Таким чином, порушення вимог пожежної безпеки, що полягали в неналежному виконанні ОСОБА_7 , своїх обов`язків, призвели до того, що 17.08.2019 близько 01:54 у приміщенні за адресою: вул. Водопровідна, 1/1, де розташовувався готель «Токіо-Стар», виникла пожежа.

На момент виникнення пожежі у приміщенні готелю «Токіо-Стар» знаходилося та працювало 270 готельних номерів, з яких евакуйовано 136 осіб, госпіталізовано 10 осіб, з них 4 особи знаходяться у важкому стані, загинуло під час пожежі 9 осіб.

У ході проведення слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженню 17.08.2019 згідно ст. 233 КПК України слідчими СОГ СУ ГУНП в Одеській області було проведено огляди приміщень за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1/1 (готель «Токіостар»), володільцем яких є ОСОБА_7 .

17.08.2019 у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено огляд у приміщенні готелю за адресою м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1/1 (готель «Токіостар»), під час якого виявлено та вилучено: оголошення, паспорти, водійські посвідчення, 2 мобільних телефони, товарні чеки, мобільний телефон «Samsung» imey: НОМЕР_1 , документи щодо забезпечення та дотримання пожежної безпеки, десять тисяч вісімсот (10 800) гривень, розписки, 10 пляшок, перемотані прозорою плівкою із пігулками жовтого кольору, копії паспортів, звітів, документи щодо забезпечення та дотримання пожежної безпеки та план евакуації, 4 протигаза та фільтраційні елементи, п`ятдесят дев`ять тисяч двісті п`ятдесят (59 250) гривень, п`ять тисяч (5 000) гривень, відео реєстратор «@JhuaDHXVR5232AW-X», жорсткі диски: Samsungs/n: SOOQJ104466383, SeagabeBarracudas/n: 5QFOQ13Q, WesternDigitals/n: WCAS2E219670, Apacers/n: 120GAS350, жорсткий диск Deskstarp/n ОА32012, жорсткі диски: SeagabeBarracudas/n: 9VMB8876, WesternDigitals/n: WMAYU3372453, одна тисяча вісімдесят дев`ять (1 089) гривень, документи, ноутбук Acycx540mJBNOGR08221247C, вилучені предмети, які носять характер речового доказу.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що є передбаченні законом підстави для накладення арешту на вилучене під час обшуку майно, а тому для досягнення мети кримінального провадження є необхідність у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, та накладенні арешту на майно, вилучене під час проведення огляду на підставі ухвали слідчого судді, оскільки на час постановлення такого рішення досудове розслідування нещодавно розпочалось та тривало невеликий проміжок часу, а тому, з метою забезпечення збереження речових доказів та проведення невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, в тому числі експертних досліджень, була необхідність у застосуванні заходу забезпечення даного кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя встановив належну мету, передбачену п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та відповідну їй правову підставу, передбачену ч. 3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого і накладення арешту на майно, врахував при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, та забезпечив своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування оскарженої ухвали слідчого судді.

На даний час обвинувальний акт разом із додатками у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до ЄРДР 17.08.2019, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 207 КК України, перебуває на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси, про що свідчить супровідний лист Прокуратури Одеської області від 30.06.2020 № 04/2/5-1551-20, який отримано судом 01.07.2020.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисники, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

За наведених обставин, апелянт не позбавлений можливості звернення із відповідним клопотанням про скасування арешту майна повністю або частково під час судового провадження безпосередньо до суду, у провадженні якого перебуває вказане кримінальне провадження.

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення слідчим строку звернення із клопотанням про накладення арешту на майно, апеляційний суд враховує, що після пожежі, 17.08.2019, в незначний проміжок часу органами досудового розслідування було проведено значну кількість обшуків під час яких вилучено великий обсяг майна, 18.08.2019 старший слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, вилученого під час огляду місця події. Ухвалою слідчого судді від 20.08.2019 клопотання старшого слідчого задоволено та накладено арешт на зазначене у клопотанні майно.

Відповідно до ч. 7 ст. 115 КПК України, при обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що 17.08.2019 та 18.08.2019 припадали на неробочі дні, останнім днем строку подання клопотання про арешт майна вважається наступний за ним робочий день, а саме 19.08.2019.

В зв`язку з цим, апеляційний суд вважає, що старший слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в строки, передбачені КПК України, а так само автоматизований розподіл клопотання старшого слідчого та розгляд самого клопотання теж здійснено з дотриманням вимог КПК України щодо процесуальних строків.

Доводи апеляційної скарги про те, що огляд як і розгляд клопотання про арешт майна проводився за участі слідчих, які не мали повноважень у кримінальному провадженні №0004375, апеляційний суд вважає необґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0004375, долученому до матеріалів справи, вбачається, що відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 17.08.2019 о 04:47 годині.

До групи слідчих у вказаному кримінальному провадженні включено, серед інших, слідчих: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які в подальшому приймали участь в проведенні слідчих (розшукових) дій та розгляді клопотань слідчим суддею.

Доводи апеляційної скарги про порушення слідчим порядку проведення огляду місця події, оскільки, на думку апелянта, по суті слідчим було проведено обшук, апеляційний суд вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 КПК України, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

Частиною 3 ст. 233 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів справи, відомості до ЄРДР за ч. 2 ст. 270 КК України, фактом пожежі, яка виникла за адресою: АДРЕСА_1 (готель «Токіостар»), що спрчинило загибель людей, внесено 17.08.2019.

Того ж дня, за вказаною адресою, з метою проведення невідкладних слідчих, дій було здійснено огляд місця події, під час якого виявлено та вилучено майно.

18.08.2019 старший слідчий за погодженням з прокурором склав клопотання про арешт майна, вилученого 17.08.2019 під час огляду за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1/1 (готель «Токіостар»), яке відповідно до вимог ч. 7 ст. 115 КПК України подано до Київського районного суду м. Одеси.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги в частині порушення вимоги ст. 35 КК України щодо автоматизованого визначення складу суду для розгляду клопотання слідчого, погодженого прокурором, про арешт майна, є тільки припущеннями, не обґрунтовані доказами та не відповідають дійсності так, як відповідно до «Засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Київському районному суді м. Одеси» затверджених рішенням зборів суддів Київського районного суду м. Одеси від 14.08.2015, доступ до яких є вільним у мережі інтернет, зазначено, що клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.

Враховуючи вищевикладені обставини, апеляційний суд вважає, що інші доводи апеляційної скарги щодо процесуальних порушень та про доцільність скасування арешту не підлягають перевірці, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, обвинувальний акт передано до суду для розгляду по суті.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу директора ТОВ «МАЙНІЧІ» - ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.08.2019 про арешт майна, вилученого під час проведення огляду готелю «Токіо-Стар» за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1/1, у кримінальному провадженні №0004375, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 270, ч. 2 ст. 172 КК України, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4