УХВАЛА
24 листопада 2020 року
м. Київ
справа №679/193/19
провадження №51-5589ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши матеріали касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 на вирок Нетішинського міського суду Хмельницького області від 7 лютого 2020 року та ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2020 року,
встановив:
13 листопада 2020 року засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на вказані судові рішення поза межами строку на касаційне оскарження і у своєму клопотанні просить поновити йому пропущений строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК процесуальний строк може бути поновлений лише у випадку, коли він був пропущений з поважних причин.
Таким чином, згідно із вказаною нормою, процесуальний строк може бути поновлений, якщо особа з поважних причин не вчинила відповідну процесуальну дію до його закінчення.
Під поважними причинами кримінальний процесуальний закон розуміє обставини непереборного характеру, наприклад такі, як стихійне лихо, тяжку хворобу або інші, в силу яких особа була позбавлена реальної можливості вчасно звернутися до суду із заявою чи скаргою.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_4 посилається на ту обставину, що копія повного тексту оскаржуваної ухвали була отримана стороною захисту в суді апеляційної інстанції лише 12 листопада 2020 року.
Однак ці причини не можуть бути визнані Верховним Судом (далі - Суд) поважними, оскільки за правилами ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Як убачається з матеріалів касаційної скарги та копій оскаржуваних судових рішень, на час розгляду справи судами першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_4 під вартою не перебував. У такому випадку строк на касаційне оскарження судових рішень для нього обчислюється з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а не з дня отримання копії судових рішень, як помилково вважає засуджений, та закінчився 30 жовтня 2020 року.
Наведені обставини не доводять наявність у ОСОБА_4 таких причин непереборного характеру, в силу яких він був позбавлений реальної можливості подати касаційну скаргу у встановлений строк, а отже не можуть бути сприйняті Судом як поважні.

З урахуванням наведеного у задоволенні клопотання засудженого про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень слід відмовити, а касаційну скаргу з додатками повернути.
На підставі викладеного, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Нетішинського міського суду Хмельницького області від 7 лютого 2020 року та ухвали Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2020 року відносно нього.
Касаційну скаргу разом з додатками повернути засудженому.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3