ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.08.2020 Справа №607/1683/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003207 від 29 вересня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Різдвяни Теребовлянського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року),

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 28 вересня 2017 року близько 14.00 год., перебуваючи, за попередньою згодою власника, в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, викрав із ліжка ноутбук марки «Acer» модель «Q5WPH» вартістю 4983,33 гривень. Із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 , з місця злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4983,33 грн.

Також, 05 грудня 2017 року у вечірню пору доби перебуваючи, за попередньою згодою власника, в приміщенні будинку АДРЕСА_4 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, шляхом вільного доступу, викрав із кишені куртки, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , мобільний телефон марки Xiomi RedMi 4а, вартістю 2300,00 грн. Із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2300.00 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року), тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року), тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що 28 вересня 2017 року він перебував із дозволу власника, в приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає викрав із ліжка ноутбук марки «Acer» та втік. Також, 05 грудня 2017 року увечері із приміщення будинку АДРЕСА_4 , таємно викрав із кишені куртки, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , мобільний телефон марки Xiomi RedMi 4а, та з викраденим майном втік. Просить суд врахувати його щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, відсутність у потерпілих майнових претензій та суворо його не карати.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року), за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року), тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року), тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність претензій майнового характеру у потерпілих. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч.ч. 1,2 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року) у виді обмеження волі та у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15 квітня 2008 року) призначити покарання за вчинені кримінальні правопорушення шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді обмеження волі.

Водночас з врахуванням тяжкості вчинених злочинів, наявності ряду пом`якшуючих покарання обставин, зокрема: щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, даних про особу обвинуваченого, його негативного відношення до вчинених ним кримінальних правопорушень та критичної оцінки свої дій, обіцянки не вчиняти правопорушень у майбутньому, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України (в редакції Закону № 1698-VIІ від 14 жовтня 2014 року) звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

У даному кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення: судової товарознавчої експертизи № 6-41/18 від 26 січня 2018 року в сумі 572,00 грн, судової товарознавчої експертизи № 6-3/18 від 25 січня 2018 року в сумі 572,00 грн, судової дактилоскопічної експертизи № 114-5/18 від 04 січня 2018 року в сумі 858,00 грн, а всього на загальну суму 2002 грн. які суд вважає, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 в користь держави, оскільки такі витрати виникли при проведенні експертизи речових доказів в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року) та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року) у виді 1 (одного) року обмеження волі;

- за ч. 2 ст.185 КК України (в редакції Закону № 1449-VI від 04 червня 2009 року) у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України (в редакції Закону № 270-VI від 15 квітня 2008 року), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 призначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України (в редакції Закону № 1698-VIІ від 14 жовтня 2014 року) ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6-41/18 від 26 січня 2018 року в сумі 572,00 грн, судової товарознавчої експертизи № 6-3/18 від 25 січня 2018 року в сумі 572,00 грн, судової дактилоскопічної експертизи № 114-5/18 від 04 січня 2018 року в сумі 858,00 грн, а всього на загальну суму 2002 грн. (дві тисячі дві гривні) в користь держави (УК у м Тернополі/м.Тернопіль/24060300 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37977726 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача: UA0019751 Код класифікації доходів бюджету: 24060300).
Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддяОСОБА_1