12.08.2020 Єдиний унікальний номер 205/4582/20
Провадження №1-кп/205/1039/20
Ед.унік.№205/4582/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: адвоката ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, у залі суду, в м.Дніпропетровську, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0000045 від 23 травня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, розлученого, раніше не засудженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.240 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , 23 травня 2020 року, близько 08 години, з метою видобування корисних копалин загальнодержавного значення, прибув на берег р.Дніпро, в районі Кайдацького мосту, який розташований по вул.Набережна-Заводська, в м.Дніпро. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_5 , в той же день, в період часу з 08 години до 11 години 10 хвилин, в порушення ст.19 Кодексу України «Про надра», тобто не маючи спеціального дозволу на користування надрами, виданого Державною службою геології та надр України, без оформлення у встановленому порядку документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку, перебуваючи на березі р.Дніпро, поблизу Кайдацького мосту, який розташований по вул.Набережна Заводська, у м.Дніпро, за допомогою заздалегідь заготовленої совкової лопати накопав та завантажив до заздалегідь заготовлених і принесених з собою 46 мішків, таким чином незаконно видобув сипучу піщану суміш, яка відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, а саме: до категорії неметалічна речовина вогнетривка, загальною вагою 2068 кг.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

25 червня 2020 року, між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3, якій на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000045 та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за вчинений злочин у виді обмеження волі строком на один рік, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України визнає повністю; цілком розуміє права визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 , підтримав позицію обвинуваченого і просив суд затвердити укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Згідно із п.3 ч.1 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, тобто у незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч.2 ст.240 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного та керуючись 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000045 від 23 травня 2020 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25 червня 2020 року покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази по справі, які зберігаються у камері схову ВП в річковому порту Амур-Гавань Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області:

-совкову лопату знищити;

-5 спецпакетів №7121027, №7121028, №7121029, №7121030, №7121032, 46 мішків із полімерного матеріалу білого кольору, в яких знаходиться пісок, загальною вагою 2068 кг. конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим та прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1