Справа № 932/9345/20
Провадження №1-кс/932/5156/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, маючого на утриманні дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір ІНФОРМАЦІЯ_3 , освіта: вища, директора КП «Дніпровський метрополітен» Дніпровської міської ради, місце реєстрації: м.Дніпро, вул.Шелгунова, 8/297, місце проживання: АДРЕСА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Слідчим відділом Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування факту вчинення діянь, що за своїми ознаками підпадають під правову кваліфікацію злочинів передбачених ч.2 ст.272, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366, ч.2 ст.367 КК України ( кримінальне провадження від 06 грудня 2016 року № 0001063).
До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 подане клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з визначенням розстави у розмірі 30 000 000,00 грн.

В обґрунтування поданого клопотання стороною обвинувачення зазначено, що регіональною прокуратурою Дніпропетровської області здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0001063, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України яке полягає у службовій недбалості, що завдала тяжких наслідків державним інтересам та виразилося у:
-не вжитті дій щодо розірвання Контракту №1А від 13.07.2016 «Завершення будівництва метрополітену в м.Дніпропетровськ», укладеного між КП «Дніпровський метрополітен» та АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» (далі Контракт 1А) достовірно знаючи, що підрядник не має достатньої кількості кваліфікованих працівників для провадження робіт із будівництва метрополітену, техніки та території України для будівництва об`єктів метрополітену, про, що достовірно знаючи та розуміючи, що це призведе до зриву строків виконання робіт з будівництва метрополітену;
-укладанні від імені КП «Дніпровський метрополітен» з АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті», діючи в порушення п.13.2 FIDIC, статуту, трудового контракту, змін до Контракту 1А, якими дозволив підряднику в подальшому в частині 2.12 «Другий пусковий комплекс (пускова дільниця). Обслуговуючи процеси» за Контрактом 1А від 13.07.2016 з урахуванням змін №3 отримувати грошові кошти незалежно від факту виконаних робіт (далі зміни №3), що призвело до перерахування на розрахункові рахунки АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» бюджетних коштів у розмірі 7 378 853,71 євро, що за курсом НБУ станом на 19.08.2020 складає 239 222 437 грн. за роботи які фактично не виконувалися останнім підприємством та передумовою чого було недбале відношення ОСОБА_4 до своїх службових обов`язків;
-підписанні від імені КП «Дніпровський метрополітен» з АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» змін №14 до Контракту 1А якими в порушення п.13.2 «Умов Контракту на поставку, проектування і будівництво», опублікованих Міжнародною федерацією інженерів-консультантів виключив з Контракту 1А роботи із спорудження об`єкту тимчасового огородження котловану вестибюля станції «Центральна» за технологією «стіна в ґрунті» та включенні до Контракту 1А робіт по об`єкту «спорудження зовнішніх несучих конструкцій вестибюлю ст. «Центральна» способом «стіна в ґрунті» на підставі незаконного технічного звіту ТОВ НВП «Укртрансакад» яке не мало у штаті інженера-проектувальника із спеціалізацією «механічний опір та стійкість» класу наслідків (відповідальності) ССЗ та взагалі не здійснює авторський чи технічний нагляд (далі зміни №14), що призвело до безпідставного витрачання бюджетних коштів на суму 14 058 848,64 грн.
З урахуванням пред`явленої ОСОБА_4 підозри, з метою запобігання виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що полягають у: переховуванні від органів досудового розслідування та/або суду; вчиненні іншого кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків; іншим чином перешкоджанню кримінальному провадженню, продовжувати злочинну діяльність; вважав за доцільне звернутися до суду з даним клопотанням.

Під час судового засідання прокурор підтримав заявлене клопотання та надав пояснення аналогічні викладеним в ньому письмово.
Підозрюваний ОСОБА_4 вказав, що:
- Контракт 1А від 13.07.2016 підписувався попереднім керівником КП «Дніпровський метрополітен». На момент коли його прийняли на посаду керівника у представництва «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» була достатня кількість кваліфікованих працівників для провадження робіт та техніки із будівництва метрополітену;
- Зміни №3 передбачали встановлення графіку платежів щодо обслуговування процесу будівництва, як то відкачка води, які до змін у Контракті 1А були визначені однією сумою, обслуговування є постійним та однаковим за обсягом протягом усього часу виконання робіт. Роботи ж із будівництва оплачуються згідно фактично виконаних обсягів. Такі зміни були погоджені міжнародними банківськими установами, що фінансують будівництво;
- Зміни №14 не виключали попередніх робіт із завершення будівництва із спорудження об`єкту тимчасового огородження котловану вестибюля станції «Центральна» за технологією «стіна в ґрунті», а лише щодо включення до Контракту 1А робіт по спорудженню нової стіни, яка має існувати поряд із попередньо збудованою. Такі зміни були здійснені не на підставі технічного звіту ТОВ НВП «Укртрансакад», а на підставі погоджених змін до проекту будівництва.
Захисники заперечували проти клопотання, надали пояснення аналогічні викладеним письмово які долучені до матеріалів клопотання. Зокрема вказували про відсутність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та відсутність ризиків про які вказував прокурор.
Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали клопотання, виходжу з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Прокурор у клопотанні вказує на наявність ризиків, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст.177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; можливість незаконно впливати на свідків; можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом продовження злочинної діяльності (тобто фактично йдеться про ризик визначений п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Щодо обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.
1. Між КП «Дніпровський метрополітен» та АТ «Лімак Іншаат Санаї Ве Тіджарет Анонім Шіркеті» укладено Контракт 1А від 13.07.2016 «Завершення будівництва метрополітену в м.Дніпропетровськ». Строк завершення робіт 5 років.

Вважаю недоведеним твердження прокурора щодо не вжиття підозрюваним дій спрямованих на розірвання Контракту 1А з підстав обізнаності про відсутність у Підрядника потужностей для виконання контракту. Зокрема не доведено такої обізнаності підозрюваного.
Крім того такі доводи виходять за межі фабули кримінального провадження, відображеної у ЄРДР. Так в ЄРДР відомості за ч.2 ст.367 КК України внесені конкретно по змінах №3 та №14 до Контракту 1А. В свою чергу епізод щодо внесення неправдивих відомостей про штат, чисельність працівників, орендованої техніки, приміщень, обладнання у документи для отримання ліцензії на виконання підрядником будівельних робіт зареєстрований в ЄРДР із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.366 КК України та підозрою ОСОБА_4 не охоплюються.
2. Між сторонами Контракту 1А 22.02.2018 укладено зміни №3. Цими змінами (стаття 5, а/с 56-61 том 1) передбачено зокрема введення проміжної контрактної вартості виконання робіт для частин:1.6.4 створення підхідних ходів і закріплення опорних пунктів на окремих площадках; 1.6.5 безпосередній винос та закріплення на місцевості осей будівель та споруд; 2.12 другий пусковий комплекс. Обслуговуючі процеси; 7.3 здійснення авторського нагляду; 7.4 маркшейдерський нагляд за переміщенням та деформацією будівель і споруд. Зокрема така проміжна вартість встановлена наступним чином після закінчення кожного місяця вартість виконаних робіт визначається пропорційно кількості календарних днів місяця до кількості календарних днів всього періоду будівництва. При цьому вказано, що така вартість не повинна ставити під сумнів ціну контракту.
Як вбачається із контракту 1А (п.14.3 а/с 224-225 том.2) спочатку такого пункту контракт не містив, а п.14.3 обмежувався вимогами про необхідність надання звітів про виконану роботу, звітів про вартість виконаних робіт та актів здачі-приймання робіт.
Викладене частково підтверджується й поясненнями підозрюваного та захисника про те, що у Контракті 1А було визначено загальну вартість обслуговуючих процесів.
Відтак слідчий суддя погоджується із доводами прокурора у частині, що наслідком змін №3 було надання можливості оплачувати обслуговуючі процеси помісячно, без прив`язки до фактично виконаних робіт, чого не було передбачено в Контракті 1А до змін. Це підтверджується також листом інженера до підозрюваного (а/с 5 том 3).
Прокурор стверджує, що такі зміни завдали збитків державі Україна у сумі понад 7 млн. євро, що за курсом НБУ станом на 19.08.2020 складає понад 239 млн. грн., які фактично сплачені підряднику. Тоді як субпідряднику АТ «Дніпрометробуд» сплачено лише 13 813 423,38 грн.

Хоча прокурором не додано доказів сплати Підряднику понад 7 млн. євро, сторона захисту не заперечувала проти факту актування та сплати підряднику коштів протягом дії Контракту 1А. Крім того факт актування робіт підтверджено вибірково долученими прокурором додатками «Ф», «Х» до Контракту 1А (а/с 67-84 Том 3, а/с 129-134 Том 4). Зокрема згідно вказаних документів за листопад 2019 року вбачається актування робі за Контрактом 1А від початку будівництва на загальну суму більшу 26 млн. євро.

За оціночною розбивкою паушальної ціни обслуговуючих процесів вбачається встановлення однакової ціни помісячно і станом на вересень 2019 року до сплати підлягає більше 15 млн. євро, що становить 79,45% від усієї суми (а/с 268 Том 2). Тоді як із листа КП «Дніпровський метрополітен» від 12.06.2020 вбачається виконання робіт із будівництва на 10%.

Розмір шкоди, у завданні якого підозрюється ОСОБА_4 враховується слідчим суддею відповідно до вимог п.11 ч. 1 ст.178 КПК України.

Той факт, що такі зміни були погоджені Європейським банком реконструкції та розвитку 20.02.2018 не знімає відповідальності із підозрюваного (замовника). Крім того що наданими прокурором листом підтверджується підписання підозрюваним звернення з приводу порушення строків будівництва до підрядника 03.04.2017, 19.04.2017 (а/с 30, 31 том 3).
Також наявні неодноразові зауваження технічного нагляду до виконання підрядником робіт. Не належне виконання робіт встановлено оглядом (а/с 96-128 том 4).
Тобто укладаючи зміни №3 підозрюваний був обізнаний із істотним простроченням підрядника. Стороною захисту визнано, що без підписання таких змін оплати були б неможливими.

Очевидним є що обслуговуючі процеси мають забезпечувати основні роботи та є постійними, проте очевидним є й факт, що обсяг таких процесів є різним в залежності від стадії виконання проекту. Також вбачається неправильним здійснення виключно обслуговуючих процесів без фактичного будівництва, про що стверджує прокурор.

При цьому, згідно вимог ст.177 КПК України, на даному етапі слідчому судді достатньо встановити наявність «обґрунтованої підозри».

За позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Слідчий суддя погоджується зі стороною захисту, що долучені прокурором докази не є достатніми для підтвердження винуватості підозрюваного. Також із тим, що для доведення мотивів прокурора необхідні спеціальні знання, тобто висновки експертиз. Також враховується, що сторона обвинувачення мала достатньо часу для отримання відповідних висновків експерта (кримінальне провадження внесено до ЄРДР у 2016 році, по даних епізодах у 2018 році).
Безумовно, що на наступних стадіях кримінального провадження сторона обвинувачення має підготувати більш вагомі докази на підтвердження винуватості підозрюваного. Так само й сторона захисту вправі здобувати докази на спростування підозри чи обвинувачення.
Проте на даній стадії слідчий суддя переконаний у достатності доказів для встановлення наявності обґрунтованої підозри в описаній частині. Вагомість наданих прокурором доказів враховується при обранні запобіжного заходу за вимогами п.1 ч.1 ст.178 КПК України.

Доводи захисту про не завдання на даний час шкоди державі є безпідставні. Так дійсно на даний час кошти сплачуються банками, проте такі кошти є позикою, а позичальником визначено Міністерство фінансів України. Тобто саме на державу Україна покладено обов`язок оплатити будівництво шляхом погашення позики.

3. Крім того, між сторонами Контракту 1А 12.07.2019 укладено зміни №14 до контракту, якими внесено зміни в обсяги робіт, що стосуються корегування проекту.
Із аналізу змін №14 підтверджується виключення із контракту певних видів робіт та включення інших (а/с 134-191 том 2).
Проте із долучених доказів не вбачається можливим з`ясувати конкретні зміни, підстави таких змін та їх необхідність. Зважаючи на обсяг документів (контракт, проект та відповідні зміни), а також на необхідність спеціальних знань вважаю, що доказом такого міг би бути виключно висновок експерта. Як вказано вище сторона обвинувачення мала достатньо часу для призначення відповідної експертизи.
Разом із тим, прокурор наполягає на збільшенні ціни Контракту 1А змінами №14. Проте вказує, що таке збільшення ціни не ставиться у вину підозрюваному, оскільки поки відповідних грошових коштів не сплачено. У вину підозрюваному ставляться збитки в сумі понад 14 млн. грн., що сплачені за виконані роботи ТОВ «Гідроспецбудмонтаж» із будівництва попередньої стіни.
Як вказано вище підчас судового розгляду не підтверджено фактів: передбачення Контрактом 1А та проектною документацією використання попередньо збудованої стіни; відмови за змінами №14 від попередньої стіни; можливості використання такої стіни на час укладення змін №14.
Відтак, оцінивши надані докази, зокрема долучений витяг із Контракту 1А, зміни №14, експертний висновок ТОВ НВП «Екотехбуд Д» від 23.03.2020, технічний звіт ТОВ НВП «УКРТРАНСАКАД», приходжу до переконання про наявність сумнівів у доцільності укладення змін №14, тим більше враховуючи факт прострочення підрядника, проте такі сумніви не достатні для висновку про обґрунтовану підозру у цій частині.
Тим більше, що ч.2 ст.367 КК України передбачає наявність тяжких наслідків, які жодним чином не доведені в цій частині. Більше того прокурор не вказує на знищення попередньо влаштованої стіни чи початок будівництва нової, що вказує, що зміни №14 на даний час не реалізовані.
Висновки слідчого судді, що вказані у даній ухвалі, не базуються на доказах, які містять вказівку на кримінальне провадження №0000912 від 19.07.2018, оскільки прокурором не мотивовано та не доведено можливість застосування таких доказів в межах даного кримінального провадження.

Доводи сторони захисту щодо закінчення строків досудового розслідування відхиляються, адже:

- відомості в ЄРДР щодо кримінального провадження внесені 06.12.2016, на час коли ст.219 КПК України передбачала строки виключно після повідомлення особі про підозру, а зміни внесені Законом № 1950-VIII від 16.03.2017, в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін (п.4 §2 розділу 4 Закону);

- із ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпопетровська від 13.08.2020 (міститься в ЄДРСР) вбачається продовження строку досудового розслідування, визначеного ч.3 ст.219 КПК України, у даному кримінальному провадженні до 03.12.2020.

Не приймаються доводи сторони захисту про не наведення прокурором конкретних службових обов`язків, які порушив підозрюваний, адже останній був керівником замовника, який згідно статуту ДП «Дніпровський метрополітен» та трудових договорів (а.с. 2-39 Том 4), здійснює керівництво та відповідає за підприємством в цілому. Доводів щодо доручення вказаних повноважень іншій особі не надано. Ніким не заперечується факт підписання змін №3 саме підозрюваним та той фак, що таке підписання відбулось в межах наявних повноважень.
Щодо ризиків.
Ризик можливого переховування від органів досудового розслідування прокурор обґрунтовує можливістю виїзду підозрюваного за межі України та доводить довідкою щодо виконання доручення у кримінальному провадженні оперативного працівника від 21.08.2020.
Сторона захисту стверджує про неможливість прийняття до уваги як доказу довідки оперативного працівника, про наявність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, його позитивні характеристики, з`явлення за викликами сторони обвинувачення та слідчого судді.
Слідчий суддя погоджується, що довідка оперативного працівника, в силу рішення Конституційного Суду України №12рп/2011 від 20.10.2011, ст.ст. 41, 99 КПК України, ст.ст.7, 10 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», без приєднання до неї матеріалів, в яких зафіксовано фактичні дані та доказів за якими можливо перевірити дотримання при її отриманні вимог закону не є належним та допустимим доказом.

Разом із тим, стороною захисту долучено копію паспорта громадянина України для виїзду за кордон підозрюваного, з якого вбачається, що підозрюваний часто виїжджав за межі території України. Підрядником, згідно контракту 1А є іноземна юридична особа, яка отримала грошові кошти за контрактом на рахунки в іноземних банках (визнається учасниками). Сума шкоди у заподіянні якої підозрюється ОСОБА_4 є значною.
Тому слідчий суддя погоджується з існуванням ризику можливості переховуватись від органів досудового розслідування за межами території України.
Ризик незаконного впливу на свідків прокурор мотивує тим, що більшість свідків перебувають у службовій та фінансовій залежності від підозрюваного.
Враховуючи, що підозрюваний є директором, який згідно статуту вправі звільняти працівників, їх заохочувати та накладати стягнення, тобто має вплив на працівників підприємства, а також те, що саме підозрюваний, як ним визнано підписує акти виконаних робіт та платіжні сертифікати, які дають підстави для перерахування коштів згідно Контракту 1А, тобто має вплив на підрядника, його посадових осіб і так само має певний вплив щодо сторони технічного нагляду, слідчий суддя погоджується з існуванням такого ризику як можливість незаконного впливу на свідків.
Ризик можливості знищити, сховати або спотворити докази прокурором не доведений. Зокрема не вказано які саме докази можуть бути знищені, учасниками визнано вилучення прокурором документів які стосуються кримінального провадження.
Слідчим суддею враховується, що відповідно до довідки ОСК ГУНП в Дніпропетровській області від 21.08.2020 інше кримінальне провадження відносно підозрюваного за ч.2 ст.367 КК України закрито 22.04.2019 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська на підставі ст.48 КК України, в зв`язку із зміною обстановки.
Враховуючи, що згідно ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком, то підозрюваний не вважається раніше судимим. Разом із тим, враховуючи, що підстава звільнення від кримінальної відповідальності встановлена ст.48 КК України не є реабілітуючою слідчий суддя вважає за правильне врахувати таку обставину як характеризуючу особу підозрюваного.

Також із довідки вбачається скерування 27.01.2020 до суду обвинувального акту за ч.2 ст.366 ч.5 ст.191 КК України. Вказану обставину слідчий суддя враховує на підставі п.10 ч.1 ст.178 КПК України.

Ризик можливості іншим чином перешкоджати провадженню прокурор мотивує тим, що підозрюваний може продовжити свою злочинну діяльність. Тобто фактично прокурором вказано про ризик визначений п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо даного ризику, враховуючи встановлену обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення щодо завдання шкоди у зв`язку із укладенням змін №3, а також те, що на підставі таких змін продовжує відбуватися оплата за роботи при суттєвому простроченні підрядника, слідчий суддя погоджується з існуванням і такого ризику.

Наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків за місцем проживання (наявність сім`ї, утриманців, постійного місця проживання, роботи, пункти 4, 5 ч.1 ст.178 КПК України), позитивні характеристики (п.6 ч.1 ст.178 КПК України), наявність певних проблем зі здоров`ям підозрюваного не усуває встановлених ризиків та не може їм запобігти повністю.

Разом із тим, враховуючи, що тримання під вартою є винятковим, найбільш суворим запобіжним заходом, вважаю що реалізація таких ризиків може бути виключена застосуванням м`якшого запобіжного заходу із такими обов`язками з переліку ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду; здати на зберігання уповноваженим органам паспорта громадянина України для виїзду за кордон; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із працівниками КП «Дніпровський метрополітен», Представництва «Лімак Іншаат Санаї ВЕ Тіджерет Анонім Шіркеті» в частині обставин визначених у підозрі.

Повністю заборонити підозрюваному спілкуватись із працівниками та відвідувати КП «Дніпровський метрополітен», Представництво «Лімак Іншаат Санаї ВЕ Тіджерет Анонім Шіркеті» неможливо, адже така необхідність викликана роботою підозрюваного, а відсторонення від роботи є спеціальним видом обмеження визначеним главою 14 КПК України.

Застосування інших визначених прокурором обов`язків вважаю недоцільним.

Злочин визначений ч.2 ст.367 КК України є нетяжким згідно ч.4 ст. 12 КК України. Пунктом 1 ч. 5 ст.182 КПК України визначено межі для застави при нетяжкому злочині, а саме до 42 тис.грн. Право слідчого судді визначити заставу у більшому розмірі ніж визначено ч.5 ст.182 КПК України стосується виключно тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Тобто визначення прокурором застави в сумі 30 млн.грн. явно суперечить процесуальному закону.

Враховуючи розмір заробітної плати підозрюваного у 370 тис. грн. за 2019 рік та 200 тис.грн. за перше півріччя 2020 року, застосування застави у 42 тис.грн. є недоцільним.

Враховуючи розмір шкоди у завданні якої підозрюється ОСОБА_4 , встановлення факту вчинення кримінального правопорушення за ч.2 ст.367 КК України ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2019, справа № 203/2248/18, вручення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, переконаний, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе у повній мірі запобігти встановленим ризикам. Також неможливим є застосування домашнього арешту цілодобово через наявність у підозрюваного роботи та необхідність догляду за утриманцями.

Також слідчим суддею враховано: тяжкість покарання, що загрожує особі до п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; вік та стан здоров`я підозрюваного , та те, що службова недбалість характеризується виключно необережною формою вини.
Також враховується, що при поданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із заставою у 30 млн. грн. підозрюваний не був затриманий.

Доводи сторони захисту щодо не переховування підозрюваного з 2016 року не беруться до уваги, адже підозру вручено лише 19.08.2020.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою таким, що буде суперечити принципам кримінального судочинства щодо справедливості та співмірності, в той час як адекватним та співмірним запобіжним заходом і таким, що унеможливить виникненню ризиків передбачених процесуальним законодавством є домашній арешт у нічний час.

Доводи прокурора про суспільний інтерес у взятті підозрюваного під варту та міжнародне значення справи є голослівними, адже підозра стосується нетяжкого, необережного кримінального правопорушення, за яке передбачено не таке суворе покарання, що б могло виправдати тримання особи під вартою. А безпідставне взяття особи під варту якраз і може нашкодити державі в частині порушення ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 41, 99, 176-178, 181, 194, 219, 370-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (кримінальне провадження від 06 грудня 2016 року № 0001063), відмовити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час з 21-00 години до 07-00 години наступного дня, а саме: заборонити підозрюваному, у вказаний період часу, залишати квартиру АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду до 16 жовтня 2020 року включно.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює кримінальне провадження, прокурора та суду;

-здати на зберігання уповноваженим органам паспорта громадянина України для виїзду за кордон;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із працівниками КП «Дніпровський метрополітен», Представництва «Лімак Іншаат Санаї ВЕ Тіджерет Анонім Шіркеті» в частині обставин визначених у підозрі.

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 .

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали слідчого судді, обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 16.10.2020 включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1