Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/173/20
Провадження №: 1-в/332/11/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 р. м.Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя подання Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації`в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання призначеного вироком суду відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2020 року за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.311 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки з покладанням обов`язків,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2020 року ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.311 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки з покладанням обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробаціїпро зміну місця проживання,періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
До суду звернувся орган пробації з поданнямпро скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2020 року.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 подання підтримала та просила його задовольнити. Прокурор та захисник проти подання заперечували та просили у його задоволенні відмовити, оскільки не доведена систематичність порушень відбування покарання з боку засудженого. Захисник також пояснив, що дійсно, в липні та жовтні засуджений не з`явився до органу пробації на реєстрацію, але з поважних причин. Так, на початку липня зауджений захворів та погано себе почував, тому за станом здоров`я не зміг прийти 01.07.20р. на реєстрацію, та в подальшому з 07.07.20р. по 14.07.20р. перебував в лікарні. В жовтні не зміг з`явитись з особистих причин, але в подальшому добросовісно з`являвся на реєстрацію.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання органу пробації необхідно відмовити з нижченаведених підстав.
Пунктом 8 ч.1 ст.537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати, у тому числі питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч.3 ст. 76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.
Згідно ч.2 ст.78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Порядок здійснення контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, передбачений Кримінально-виконавчим кодексом України, а також Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом № 272/5 від 29.01.2019 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2019 року за № 120/33091.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Відповідно до ст. 13 Кримінально-виконавчого кодексу України уповноважений орган з питань пробації у межах своїх повноважень, зокрема, забезпечує здійснення нагляду за засудженими, звільненими від відбування покарання з випробуванням.
Положеннями ст. 166 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачена відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням. Якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направленням для відбування призначеного покарання(ч.1,2 ст. 166 КВК України).
Судом встановлено, що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2020 року ОСОБА_6 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.311 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки з покладанням обов`язків: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Відповідно до ч.3 ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.
З особистої підписки від 22.04.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 роз`яснено, що згідно з ч.3 ст.164 КВК України він зобов`язаний виконувати обов`язки, які покладені на нього судом, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації, а також засуджений був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, попереджений про те, що у разі ухилення від виконання покладених на нього судом обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання(а.с.16 особової справи).
З матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_6 не з`явився до реєстрації до органу пробації 01.07.20р. та 07.10.20р.
В судовому засіданні захисник пояснив, що дійсно, в липні та жовтні засуджений не з`явився до органу пробації на реєстрацію, але з поважних причин. Так, на початку липня засуджений захворів та погано себе почував, тому за станом здоров`я не зміг прийти 01.07.20р. на реєстрацію, та в подальшому з 07.07.20р. по 14.07.20р. перебував в лікарні, захисник засудженого 08.12.20р. заявив суду письмове клопотання про витребування цих відомостей з медичної установи.

Згідно відповідної довідки КНП « «Міська лікарня № 6» № 1852/01-07з від 28.12.20р. ОСОБА_6 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні у вказаному закладі з 03.07.20р. по 14.07.20р. з діагнозом «пневмонія». 07.10.20р. засуджений дійсно не з`явився до реєстрації до органу пробації, але це порушення не свідчить про систематичне порушення засудженим умов відбування покарання.

Також в якості обґрунтування свого подання орган пробації зазначає, що постановою Заводського районного суду м.Запоріжжя від 28.08.0р. засуджений ОСОБА_6 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.44 КУпАП. Але відповідні докази до подання не долучені, зазначена постанова суду органом пробації надана не була, постанова суду без підпису, печатки та із зазначенням правопорушника «Особа_1» на думку суду не є належним доказом по справі.

Згідно ч.3 ст.166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, тобто, вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження також застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені(ч.4 ст.166 КВК України).
Відповідно до вимог ч.2 ст. 78 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд за поданням органу,який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК України, або систематично(три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. Отже, виходячи з вищевикладеного, правовими передумовами для скасування звільнення від відбування покарання є поведінка засудженого протягом іспитового строку, яка свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Таким чином, на підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що наведені у поданні факти, на думку суду, на даний час не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення та не підтверджують про ухилення останнього від контролю з боку відповідного органу пробації.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що лише одна неявка засудженого на реєстрацію протягом іспитового строку, яка не є систематичною і яка стала підставою для звернення органу пробації з поданням, не може на даний час розглядатися як факт, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення та бути підставою для скасування звільнення від відбування покарання і направлення для відбування покарання призначеного вироком суду, у зв`язку з чим суд приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволення подання, яке на думку суду є передчасним. Посилання представника органу пробації в судовому засіданні на ту обставину, що засуджений і на даний час продовжує ухилятися від явки на реєстрацію, не мають правового значення під час розгляду подання, оскільки ці обставини виникли вже після направлення подання до суду, а тому не можуть бути покладені в обґрунтування раніше поданого органом пробації подання до суду. При цьому суд також враховує, що уповноважений орган з питань пробації не позбавляється можливості направити аналогічне подання до суду повторно, у разі якщо засуджена особа і надалі не виконуватиме покладені на неї судом обов`язки.
Враховуючи викладене та думку прокурора і захисника, які вважали за необхідне в задоволенні клопотання відмовити, суд прийшов до висновку, що станом на сьогоднішній день відсутні підстави для направлення засудженого в місця позбавлення волі.
На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК, 166 КВК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволення подання Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2020 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 7 діб з моменту її проголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 08.02.2021р.

Суддя ОСОБА_1