Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

02 грудня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0004052, на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Рівне, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 21 жовтня 2020 року близько 01 год. 25 хв. за попередньою змовою групою осіб разом із ОСОБА_9 , маючи спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом з метою власного матеріального збагачення, повторно, скориставшись відсутністю спостереження, проникли, шляхом віджиму метало- пластикових дверей, до приміщення №4 кондитерської « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться по АДРЕСА_2 , звідки таємно викрали належне ОСОБА_10 майно, загальною вартістю 13 950 грн.

У поданій апеляційній скарзі прокурор зазначає, що слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора, не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки і тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного та ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Доводить, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки свою вину в інкримінованому йому злочині не визнає.

Просить скасувати оскаржувану ухвалу і обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із визначенням застави в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу Рівненського міського суду від 23 жовтня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 щодо залишення ухвали без зміни, перевіривши матеріали клопотання й обговоривши викладене в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства, взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, який обирається лише за наявності підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим його процесуальних обов`язків та належної поведінки.

В апеляційній скарзі прокурора йдеться про тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_6 суворість покарання, що йому загрожує, й можливість підозрюваного переховуватися від досудового розслідування, суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в нього відсутні стримуючі фактори від продовження злочинної діяльності.

Між тим, відповідно підпункту 1(с) статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, підставами для обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, крім обґрунтованої підозри у вчиненні правопорушення, є наявність відповідних і достатніх підстав для тримання особи під вартою. Ризик переховування обвинуваченого від слідства і правосуддя, враховуючи Рішення Європейського суду з прав людини у справі W. проти Швейцарії від 26.01.1993 року, « Бекчієв проти Молдови» від 4.10.2005 року не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку, а повинно підтверджуватися фактичними доказами.

Як під час розгляду клопотання, так і при апеляційному розгляді жодних даних, які б свідчили про тиск ОСОБА_6 на потерпілу та свідків, або перешкоджання ним кримінальному провадженню іншим чином не встановлено, як і доказів невиконання підозрюваним ОСОБА_6 його процесуальних обов`язків та належної поведінки при цілодобовому домашньому арешті.

Не навів таких доказів і прокурор в судовому засіданні, який ствердив, що підозрюваний виконує покладені на нього слідчим суддею обов`язки, що було предметом перевірок, і даними про перешкоди слідству з боку ОСОБА_6 слідство не володіє.

Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення та обрання ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3