Провадження № 11-сс/4820/668/20
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

доповідача-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР вчинене суддею Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_7 за ст. 375 КК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що означена заява не містить конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідною статтею кримінального кодексу України.
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою його скаргу задовольнити і зобов`язати ТУ ДБР у м. Хмельницькому невідкладно внести відомості про кримінальне правопорушення. Вказує, що 11.10.2020 року звернувся до слідчого судді на бездіяльність ТУ ДБР м. Хмельницького, проте в порушення приписів ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчим суддею постановлено ухвалу про відмову у задоволенні його скарги.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч. 1 п. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Слідчий суддя, при розгляді скарги ОСОБА_6 , в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З матеріалів провадження вбачається, що 06.10.2020 р. ОСОБА_6 звернувся до ТУ ДБР, розташованого в місті Хмельницькому, із заявою від 05.10.2020 року, в якій просив внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 375 КК України, вчинене, на його думку, суддею Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_7 за фактом постановлення завідомо неправосудної ухвали.

Вказана заява була зареєстрована ТУ ДБР у м. Хмельницькому за № С-5427.

За результатами розгляду вказаного звернення, за підписом начальника Третього СВ СУ ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_8 , заявнику ОСОБА_6 надана відповідь (лист від 08.10.2020 року № С-5427/14-01-03-20), в якій зазначено, що під час вивчення доводів, викладених у його заяві, обставин, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, не встановлено, у зв`язку з чим відомості до ЄРДР не вносились.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Колегія суддів приходить до висновку, що аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Колегія суддів уважає, що при розгляді скарги слідчий суддя правильно врахував, що згідно зі ст. 129 Конституції України суддя при здійсненні правосуддя, є незалежним та керується принципом верховенства права. Відповідно до ст. 126 Конституції України забороняється вплив на суддю у будь-який спосіб. Судові рішення та процесуальні дії суду при розгляді цивільної, кримінальної, адміністративної справи можуть бути переглянуті виключно у порядку та на підставах визначених відповідним процесуальним законом.

Згідно висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01.07.2013 року, судді, незважаючи на гарантії недоторканності і статусу незалежності при здійсненні правосуддя, у випадку вчинення конкретних дій, які у чинному КК визнаються злочинами, притягуються до відповідальності й несуть передбачене законом покарання.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що у заяві ОСОБА_6 від 05.10.2020 р. викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення злочину та не містять об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки постановлення суддею завідомо неправосудного рішення та підтверджували би реальність конкретної події злочину. В даній заяві фактично викладена незгода з процесуальним рішенням судді.

Отже, вимога ОСОБА_6 щодо внесення до ЄРДР відомостей, викладених у його заяві від 05.10.2020 року, фактично означає перевірку дій судді та постановленого процесуального рішення під час розгляду конкретної справи у інший спосіб, ніж це передбачено процесуальним законом, що є неприпустимим.

Слідчим суддею місцевого суду не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

А отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , про зворотнє, висновків слідчого судді не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, ухвала слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 30.10.2020 року є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 жовтня 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3