ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/5036/20
Провадження № 1-кс/362/1209/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ),

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькове клопотання заступника начальника СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,
в с т а н о в и в:
27.09.2020 року заступник начальника СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що 24.09.2020 року у вечірній час доби, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) за попередньою змовою з невстановленою особою, перебували в с. В. Дмитровичі, Обухівського району, Київської області, де діючи згідно розробленого раніше злочинного плану, маючи прямий умисел, направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, та реалізовуючи який, керуючись корисливим мотивом та метою збагачення за рахунок майна іншої особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, шляхом перекриття проїзної частини дороги автомобілем «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_1 , яким на місце приїхали вищевказані особи, зупинили автомобіль марки «Lexus LX 570», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого, останній вийшов з салону автомобіля.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що голова людини є життєво важливим органом, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) підійшов до потерпілого ОСОБА_10 , наніс удар ногою в область голови та, переконавшись, що останній не в змозі чинити опір, заволоділи належними йому грошовими коштами у розмірі 200 тисяч доларів США (відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют НВУ станом на 24.09.2020 становить 5 637 480 (п`ять мільйонів шістсот тридцять сім тисяч чотириста вісімдесят) гривень

24.09.2020 року о 22 год. 10 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) затримано у порядку ст. 208 КПК України.

У клопотанні вказано, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) може переховуватись від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та які на даний час не виявлені слідством та не вилучені в передбаченому законом порядку; незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших співучасників вчинення злочину у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки щодо ОСОБА_6 (Yusif Maharam) є неможливим, оскільки ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) має слабкі соціальні зв`язки з державою та суспільством, а саме є громадянином іншої держави, не має власного житла, офіційно не працює та не має офіційних джерел отримання прибутку, не одружений, дітей не має, та аналізуючи дані кримінального провадження щодо жорстокого поводження ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) відносно потерпілого, з огляду на вірогідність незаконного подальшого впливу на свідків, потерпілого, іншого співучасника у кримінальному провадженні дає підстави слідству вважати про наявність вищевикладених ризиків.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки є ризики, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності та може незаконно впливати на свідків, потерпілого, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, підозрюваний незаконно перебуває на території України, оскільки тимчасова посвідка у останнього відсутня. Також підозрюваний перебуваючи під запобіжним заходом застава в іншому кримінальному провадженні, яке перебуває в суді, вчиняє інший тяжкий злочин, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний може вчинити інший злочин.

Слідчий підтримав заявлене клопотання, вказуючи на те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні та інших осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) заперечував проти задоволення клопотання, просив у його задоволенні відмовити, оскільки вважає, що його підставив інший учасник кримінального правопорушення. Вказавши, що до нього під час затримання було застосовано фізичну силу та нанесені тілесні ушкодження. Також зазначив, що дійсно в Святошинському районному суді перебуває кримінальне провадження щодо вчинення ним злочину за ч. 3 ст. 289 КК України щодо викрадення автомобіля до нього був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із внесення застави, ним було внесено заставу. На даний час він перебуває під заставою. Також є кримінальне провадження щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України з яким він не згодний.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) ОСОБА_5 просив у задоволенні клопотання відмовити, та просив застосувати до його підозрюваного альтернативний запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, оскільки ризиків передбачених ст. 177 КПК України прокурором та слідчим не доведено, оскільки кримінальне провадження щодо його підзахисного сфальсифіковано. Підозра є необґрунтованою ні чим не підтвердженою. Також відсутні докази того, що його підзахисний може впливати на свідків та потерпілого, оскільки він не володіє українською мовою, як і російською. Крім того, відсутні письмові докази щодо того, що його підзахисний може переховуватися від досудового слідства та суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки до нього іншим судом було обрано запобіжний захід тримання під вартою із внесенням застави, після внесення застави його підзахисний жодного разу не порушував покладених на нього судом обов`язків. Також його підзахисний хворіє на «Остеохондроз попереково крижового відділу хребта», а тому до нього взагалі не може бути застосовано запобіжний захід тримання під вартою. Також його підзахисний характеризується позитивно у зв`язку з чим отримав подяку. На території України проживає із цивільною дружиною за її адресою.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, а також матеріали кримінального провадження № 0001566 від 10.09.2020 року, слідчий суддя, ретельно перевіривши дотримання уповноваженими органами вимог статей 207 - 213 КПК України; відповідність поданого клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вимогам ст. 184 КПК України, а також своєчасність надання підозрюваному та його захиснику копії клопотання та матеріалів, що були вручені підозрюваному 25.09.2020 року о 20 год. 40 хв., яке було йому перекладено перекладачем та захиснику 25.09.2020 року, о 20 год. 30 хв., приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості за якими 10.09.2020 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001566 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень (а.с. 5).

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.09.2020р., 24.09.2020 року, о 22 годині 10 хвилин, (фактичний час затримання) за адресою: Київська область, Обухівський район, с. В. Дмитровичі, по вул. Польовій в порядку ст. 208 КПК України під час вчинення злочину затримано ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 в присутності захисника ОСОБА_5 та перекладача ОСОБА_8 (а.с.14-16).

25.09.2020 року відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278, КПК України ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, розбій, спрямований на заволодіння майном у великих чи особливо великих розмірах або вчинений організованою групою, або поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень в присутності ОСОБА_5 та перекладача ОСОБА_8 (а.с.29-30).

На даній стадії досудового слідства підозра ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) підтверджується протоколом огляду місця події від 25.09.2020 року за адресою: с. В. Дмитровичі, Обухівського району, Київської області (а.с.6-7); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 (а.с.11-12); протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого від 25.09.2020 року ОСОБА_10 , який проводився в присутності захисника та перекладача, потерпілий впізнав під № 3 особу, яка вчинила розбійний напад 24.09.2020 року (а.с.23-24); протоколом обшуку від 25.09.2020 року (а.с.8-9), протоколом допиту свідків від 25.09.2020 року (а.с.17-18, 25-26); ілюстрованою таблицею до ОМП від 24.09.2020 року (а.с.44-57), іншими матеріалами кримінального провадження № 0001566 від 10.09.2020 року в їх сукупності.

Відповідно до довідки № 445/19 ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 неодноразово лікувався і перебував на амбулаторному та стаціонарному лікування з діагнозом: «остеохондроз попереково крижового відділу хребта» (а.с.59).

Згідно довідки КНП Київській медичний центр «Академія здоров`я людини» ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 з 17.06.2020 року знаходився на стаціонарному лікуванні (а.с. 65).

Відповідно до характеристик виданої «Українсько - Азербайджанською громадською організацією Аксакалов» при САА, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 характеризується позитивно (а.с.66, 67).

Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;

- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;

4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;

5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року(Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".
Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;
5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;

7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);

8) наявність судимостей у підозрюваного,

9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні за ч. 4 ст. 187 КК України - позбавлення волі на строк до 15 років із конфіскацією майна; те, що з його слів має цивільну дружину, не працевлаштований, доказів про те, що він має на утриманні малолітніх дітей, стороною захисту надано не було, є громадянином Азербайджану, тимчасова посвідка на перебуванні в Україні в нього відсутня, його вік та стан здоров`я, а саме відсутність даних про інвалідності по його захворюванню, не має постійного місце проживання на території Василькова та Васильківського району Київської області, законного джерела доходів, що свідчить про відсутність в нього стійких соціальних зв`язків з іншими особами на території України, який хоча і є раніше не судимим, але відповідно до копії вимоги про судимість відносно ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.03.2018 року внесені відомості до ЄРДР за ч. 3 ст. 289 КК України та 03.03.2018 року внесенні відомості до ЄРДР за ч.2 ст. 15, п.6 ч.2 ст.115 КК України, що також підтверджено в судовому засіданні підозрюваним та його захисником, що обвинувальний акт перебуває в суді, що підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) на даний час знаходиться під заставою; досудове слідство по даному кримінальному провадженню триває, в цьому аспекті, на переконання слідчого судді, є підстави вважати, що, не перебуваючи в умовах запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) може здійснити спробу ухилення від досудового слідства та суду, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення його винуватості у вчиненні злочину за умов перебування під кримінальним переслідуванням по іншому кримінальному провадженню, що свідчить про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, а відтак такі обставини вимагають від слідчого судді більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, а також може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження в якому інші підозрювані перебувають в розшуку, що приводить до висновку, що жоден із інших, альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, належних доказів в спростування вказаного захисником, слідчому судді надано не було, а тому слідчий суддя приходить до висновку про доведеність прокурором наявності обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Оскільки запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ч. 3 ст. 5 Конвенції, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України", слідчий суддя, постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує, що підозрюваний може ухилятися від явки до органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, оскільки не має постійного місця проживання на території Василькова та Васильківського району, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, а також продовжувати свою злочинну діяльність, оскільки інші причетні особи до вказаного кримінального правопорушення органом досудового слідства не встановленні та ще не затриманні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, також знаючи, що в суді перебуває обвинувальний акт щодо нього, та він перебуває під заставою продовжує вчиняти кримінальні правопорушення,а тому застосування більш м`яких запобіжних заходів вбачається недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає про відсутність підстав для визначення розміру застави підозрюваному у даному кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинений із погрозою застосування насильства.

Пунктом 7 статті 206 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою статті 206 КПК України, незалежно від наявності заяви особи, якщо відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання, а само щодо перевірки дотримання уповноваженими органами вимог статей 207-213 КПК України у випадках затримання особи, про що наголошується в пункті 1 Листа від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) та його захисник вказали, що працівниками поліції під час затримання було застосовано до нього фізичну силу від яких він отримав тілесні ушкодження чим, були суттєво порушені вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та ч. 4 ст. 208 КПК України, а тому слідчий суддя зобов`язаний відповідно до вимог ч. 6 ст. 206 КПК України доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, зазначених в судовому засіданні підозрюваним та його захисником, а саме щодо застосування насильства щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) під час затримання, а також повідомити посольство Азербайджану в Україні про затримання їх громадянина.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання заступника начальника СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майора поліції ОСОБА_9 , погоджене прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Карамбайлі, Азербайджан, громадянина Азербайджану, не одруженого, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді триманні під вартою в Державній установі Київський слідчий ізолятор Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції строком на шістдесят днів, а саме до 22 листопада 2020 року включно.
На підставі ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави не визначати.

Відповідно до п. 2 ч. 6 статті 206 КПК України зобов`язати прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 провести відповідно до вимог КПК України перевірку дотримання уповноваженим органом, а саме: Васильківським ВП ГУНП в Київській області вимог статей 207-213 КПК України щодо застосування насильства щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, під час затримання.
Зобов`язати СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області повідомити посольство Азербайджану в Україні про обрання міри запобіжного заходу взяття під варту щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), громадянина Азербайджану.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 535 КПК України СВ Васильківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області та прокурору Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 повідомити слідчого суддю про результат виконання ухвали слідчого судді Васильківський міськрайонний суду Київської області від 27.09.2020 року щодо проведеної перевірки та повідомлення посольство Азербайджану в Україні.

Строк дії ухвали шістдесят днів з моменту затримання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Текст ухвали виготовлено 27.09.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_12