Справа 688/3308/20
№ 1-кс/688/1065/20
Ухвала

26 листопада 2020 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Улан-Уде Республіки Бурятія Російська Федерація, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

встановив:

26 листопада 2020 року старший слідчий СВ Шепетівського ВП ГУ НП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим з прокурором Шепетівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, оскільки останній, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань в сторону покращення свого становища, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за умисні злочини проти власності, востаннє 28.07.2020 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту, звільнений 13.11.2020 року по відбуттю терміну покарання, на шлях виправлення не став, умисно, повторно вчинив злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту відносно потерпілого ОСОБА_7 за наступних обставин.

Так, 23 листопада 2020 року близько 14-ої години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на автомобільній стоянці, навпроти приміщення залізничного вокзалу станції Шепетівка, що по вул. Привокзальна, 27 в м. Шепетівка Хмельницької області, помітив припаркований автомобіль марки «ВАЗ 21063», 1991 року випуску, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 та перебуває на праві користування у ОСОБА_7 , переконавшись, що за його незаконними діями ніхто не спостерігає, із прикладанням фізичної сили, руками обох рук, видавив переднє ліве скло кватирки водійських дверцят, після чого підняв у положення до верху кнопку блокування замка дверей та відчинив зовнішню ручку дверей, та проник в салон автомобіля. В подальшому ОСОБА_5 , намагався привести в дію роботу двигуна, однак йому це не вдалося. Після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 , придбали 3 літри бензину, який ОСОБА_5 залив у паливний бак вищезазначеного автомобіля. Після цього, близько 15:30 год., ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи всупереч волі власника та користувача, за відсутності дозволу керувати вищевказаним транспортним засобом, шляхом замикання кабелів замка запалення, привів в дію двигун вищевказаного автомобіля, яким ОСОБА_5 планував незаконно заволодіти та яким вирушили у центр міста під керуванням ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 , за вищевказаних обставин та у вищевказаний спосіб повторно незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 21063», 1991 року випуску, бежевого кольору, вартістю 7500 грн., реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про право власності серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 та перебуває на праві користування у ОСОБА_7 і в цей же день, близько 18:00 год., продав викрадений автомобіль «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_10 , не повідомляючи про факт його викрадення, а також ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які за проханням останнього допомогли йому продати викрадений автомобіль за 7500 грн., які витратив на власні потреби. Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 завдано майнової шкоди на загальну суму 7500 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000729 від 23 листопада 2020 року проводиться досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.

24 листопада 2020 року о 15:20 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України та 25 листопада 2020 року о 14:20 год. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 23.11.2020 року; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; речовими доказами, а саме: автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилученим під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , недопалком цигарки «Strong», запальничкою «ВІС» чорного кольору, пустою пачкою з-під цигарок «Strong армійські», поліетиленовим пакет «BOSS» чорного кольору, двома ПЕТ-пляшками місткістю по 2 л. з запахом нафтопродуктів, шматками скла, робочими матерчатими рукавицями, вилученими під час проведення обшуку вищевказаного автомобіля; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; протоколами пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання по фотознімках за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , у яких останній повністю зізнається у скоєному кримінальному правопорушенні та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.
У ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено ряд ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки встановлено, що не має постійного місця реєстрації, з його слів, проживає, в м.Гребінка Полтавської області, відразу після вчиненого злочину покинув територію міста Шепетівки та був затриманий працівниками поліції на залізничному вокзалі ст.Козятин в м.Козятин Вінницької області; незаконно впливати на потерпілого та свідків, з метою покращення свого становища; може продовжити вчинення кримінальних правопорушень (злочинів), оскільки будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за умисні злочини проти власності, а востаннє 28.07.2020 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту, звільнений 13.11.2020 року з установи виконання покарань по відбуттю терміну покарання, на шлях виправлення не став і маючи не погашену та не зняту судимість, умисно, за короткий проміжок часу (10 днів) повторно вчинив тяжкий злочин. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_5 , проявляючи нігілізм, нівелюючи нормами кримінального законодавства та суспільною мораллю, продовжує свою злочинну діяльність та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи вищевказані ризики, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , не працює, не має легальних джерел для існування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання від 5 років до 8 років позбавлення волі, зухвалість скоєного кримінального правопорушення, на даний час виникла необхідність з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу підтримали, просили обрати підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 , та його захисник ОСОБА_14 у судовому засіданні не заперечували проти обрання підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та інше.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, які вище вказані.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а сааме: протоколом огляду місця події від 23.11.2020 року; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; речовими доказами, а саме: автомобілем марки «ВАЗ 21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вилученим під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , недопалком цигарки «Strong», запальничкою «ВІС» чорного кольору, пустою пачкою з-під цигарок «Strong армійські», поліетиленовим пакет «BOSS» чорного кольору, двома ПЕТ-пляшками місткістю по 2 л. з запахом нафтопродуктів, шматками скла, робочими матерчатими рукавицями, вилученими під час проведення обшуку вищевказаного автомобіля; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; протоколами пред`явлення ОСОБА_5 для впізнання по фотознімках за участю свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 ; показаннями підозрюваного ОСОБА_5 , у яких останній повністю зізнається у скоєному кримінальному правопорушенні та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.
Вказані обставини свідчать як про виключну злочинну спрямованість підозрюваного, так і про наявність вагомих ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань в сторону покращення свого становища, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів; а у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року суд вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Наведенні обставини, на переконання слідчого судді, є необхідними елементами, що визначають потребу в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного ОСОБА_5 , шляхом обрання останньому найсуворішого виду запобіжного заходу, оскільки лише такий вид запобіжного заходу в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти спробам будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Менш суворий вид запобіжного заходу, з урахуванням обставин інкримінованого правопорушення, особи підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, постійного місця реєстрації, не працює, його поведінки, не зможе запобігти зазначеним ризикам, оскільки не гарантуватимуть постійного перебування підозрюваного за місцем проживання та невчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, слідчий суддя знаходить задовольнити клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки для прийняття такого рішення наявні всі підстави, визначені ст.177 КПК України, і тримання ОСОБА_5 , під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується запобіжний захід, передбаченій вказаною нормою закону, а також не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевкладене, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , не працює, не має легальних джерел для існування, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання від 5 років до 8 років позбавлення волі, зухвалість скоєного кримінального правопорушення, не має постійного місця реєстрації, зі слів проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст.183 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаю за необхідне визначити, розмір застави - в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175 760 грн., яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України: прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури, поліції; прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуває провадження, з встановленою періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого проживання чи роботи; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів, тобто по 22 січня 2021 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 175 760 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
При внесенні зазначеної суми застави ОСОБА_5 звільнити з-під варти.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

а) прибувати за першою вимогою до суду, прокуратури, поліції;

б)не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

в) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця проживання чи роботи;

г) здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала діє по 22 січня 2021 року включно.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному та направити для виконання в Шепетівський ВП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1