Справа № 487/4388/20
Провадження № 1-кс/487/6898/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.12.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 від 21.10.2020 року про часткову відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №0000013 від 16.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст.190 КК України
ВСТАНОВИВ:
24.11.2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 від 21.10.2020 року про часткову відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №0000013 від 16.01.2019 року.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначив, що він звернулася до прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 з клопотанням в якому просив прокурора вчинити слідчі та процесуальні дії в кримінальному провадженні №0000013.
За результатами розгляду клопотання, прокурором було винесено Постанову про часткову відмову в задоволенні вказаного клопотання, яка на його думку є необґрунтованою та такою що суперечить вимогам чинного законодавства.
З урахуванням зазначеного просив оскаржувану Постанову скасувати та зобов`язати прокурора розглянути клопотання та задовольнити його.
ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, вимоги зазначені у скарзі підтримав у повному обсязі.

Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду зазначеної скарги за відсутності скаржника, оскільки він реалізував своє право на оскарження дій прокурора, передбачене ч.1 п.1 ст. 303 КПК України.

Прокурор до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності прокурора.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 16.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст.190 КК України.
З матеріалів скарги, вбачається, що в рамках вказаного кримінального провадження, ОСОБА_3 , в порядку ст. 220 КПК України 01.10.2020 року звернувся до прокурора Миколаївської місцевої прокуратури №1 із клопотанням в якому просив в порядку ст. 36, 41 КПК України надати оперативному підрозділу доручення скероване на встановлення місця проживання чи перебування ОСОБА_5 ; в порядку ст. 93 КПК України направити запит до державної прикордонної служби з приводу перетину держаного кордону ОСОБА_5 , за останній рік; повторно допросити ОСОБА_6 , та з`ясувати чи відомо йому місце фактичного знаходження ОСОБА_5 , чи збереглись у нього зразки почерку ОСОБА_5 , та уточнити чи відомо йому про місце роботи ОСОБА_5 в 2014 році.; направити запит до ДФС України стовно отримання ОСОБА_5 будь-якого прибутку в період з 2014 2020 роки; повідомити про вчинені слідчі дії в рамках досудового розслідування вказаного кримінального провадження.
Постановою прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 від 21.10.2020 року у задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_3 було частково відмовлено.
Рішення прокурора в частині відмови в задоволенні клопотання вмотивовано тим, що відповідно до положень ч. 1 ст. 91 КПК України та змісту вимог поданого клопотання вбачається, що інформація отримана від державної прикордонної служби з приводу перетину держаного кордону ОСОБА_5 , за останній рік; повторного допиту ОСОБА_6 , та отримання ОСОБА_5 будь-якого прибутку в період з 2014 2020 роки не є предметом доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Крім того, чинні положення КПК України, не передбачають обов`язку органів досудового розслідування та прокурора повідомляти потерпілого про проведення слідчих та інших процесуальних дій.
Також, слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до положень ч. 1 ст. 36 КПК України, прокурор здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.
Таким чином, висновок прокурора щодо часткової відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 слідчий суддя вважає вірними, виходячи з встановлених обставин кримінального провадження, а оскаржувану Постанову обґрунтованою та вмотивованою.
З урахуванням зазначеного у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 від 21.10.2020 року про часткову відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні №0000013 від 16.01.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст.190 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1