У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005899 від 14 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Курахівка, Селидівського р-ну, Донецької обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
13 жовтня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури №4 надійшов вищевказаний обвинувальний акт.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, оскільки він складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає.
Представник потерпілого та потерпілий не заперечували проти призначення справи до судового розгляду. Крім того, заявили цивільний позов до обвинуваченого на суму 1 222 399 грн 00 к.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_7 вважає, що обвинувальний акт та долучені до нього матеріали не відповідають вимогам КПК України, а саме: в обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини справи, зокрема відсутня правова кваліфікація злочину, не визначено потерпілого, не встановлення часу отримання потерпілим тілесних ушкоджень та місця вчинення кримінального правопорушення, не містить належним чином сформульованого обвинувачення; обвинувальний акт не відповідає статусу офіційного документу, оскільки не скріплений гербовою печаткою; у реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутня інформація про час проведення інших процесуальних дій та внесення відомостей до ЄРДР. Зважаючи на це, захисник просить повернути прокурору обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, а також, з метою всебічного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового слідства, зобов`язати органи досудового слідства провести вкрай необхідні слідчі дії, а саме: слідчі дії, спрямовані на встановлення свідків та очевидців події, провести одночасний допит підозрюваного та свідка, з яким у них розбіжності у показаннях, провести ряд слідчих експериментів, порушити клопотання та отримати дозвіл на тимчасовий доступ до оригіналів медичної документації потерпілого та її вилучення, призначити та провести комплексну судово-медичну експертизу.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав захисника у повному обсязі.
Вислухавши думку прокурора, представника потерпілого, потерпілого, захисника, обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження суд дійшов такого висновку.
Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.
Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.
Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.
Щодо доводів сторони захисту про те, що обвинувальний акт повинен бути повернутий прокурору, то суд враховує таке.
Згідно п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення.
Поняття «обвинувачення» для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення.
Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
У цьому випадку, виходячи з конкретних обставин справи, ступінь «детальності» інформування обвинуваченого є достатнім для повного розуміння ним суті висунутого проти нього обвинувачення, який є достатнім для підготовки адекватного захисту.
Суд вважає, що вказані захисником порушення, а саме те, що у обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини справи, суті обвинувального акта не змінюють, оскільки в ньому наведені фактичні дані, що у своїй сукупності дають уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою та відповідно до вимог КПК України не є безумовними підставами для повернення обвинувального акта, оскільки можуть бути вирішені судом під час ухвалення як обвинувального, так і виправдувального вироку щодо обвинуваченого.
Щодо відсутності гербової печатки на копії обвинувального акта, наданій захиснику та обвинуваченому, то це не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки її обов`язковість не передбачена вимогами КПК України.

Так, у ч. 3 ст. 291 КПК України містяться вимоги щодо посвідчення обвинувального акта виключно шляхом підписання слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. Жодних додаткових вимог щодо посвідчення обвинувального акта у ст. 291 КПК України не зазначено.

У ст. 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Під час розгляду клопотання захисником та обвинуваченим не наведено, якими саме вимогами закону взагалі встановлюється обов`язковість засвідчення печаткою обвинувального акта з метою надання йому статусу офіційного.

Щодо невідповідності обвинувального акта статусу офіційного документу через нескріпленість його печаткою, то наведена захисником позиція, вказана у постанові ВСУ від 09 липня 2015 року №5-50кс15, стосується інших документів, тому не є обов`язковою в даних правовідносинах. Що стосується посилання захисника на рішення апеляційного суду, то відповідно до п. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Щодо недоліків реєстру матеріалів досудового розслідування, то відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначені ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання. Кримінальний процесуальний кодекс не визначає наявність недоліків у реєстрі матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акта прокурору.

Щодо вимоги захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_7 зобов`язати органи досудового слідства провести «вкрай необхідні слідчі дії», слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Вказане клопотання захисника, а також твердження про те, що прокурор не буде мати права звертатись повторно до суду з вказаним обвинувальним актом, взагалі не ґрунтується на нормах КПК України та призводить до необхідності цитувати загально відомі норми закону.

Враховуючи те, що на підготовчому судовому засіданні суд не наділений повноваженнями зобов`язувати органи досудового слідства проводити слідчі дії, вимоги захисника ОСОБА_3 ОСОБА_7 , є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному проваджені №0005899 від 14 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого за шкоду, завдану діянням обвинуваченого.

Також суд, перевіривши цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до ОСОБА_3 на дотримання вказаних вимог КПК України та ЦПК України, вважає що форма та зміст цивільного позову дають підстави для його прийняття та розгляду в рамках даного кримінального провадження.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.
В судове засідання викликати прокурора Київської місцевої прокуратури №4, представника потерпілого, захисника та обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0005899 від 14 липня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. І. Сергієнка, 3, каб. 30 на 02 грудня 2020 року о 15 год 00 хв.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта - відмовити.
Прийняти до розгляду в даному кримінальному провадженні цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, заподіяної злочином.
Роз`яснити цивільному відповідачу, що він має право подати суду письмові заперечення проти цивільного позову із зазначенням доказів, що підтверджують їх, або визнати позов повністю чи частково.
У судове засідання викликати сторін кримінального провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17 год 00 хв 30 листопада 2020 року.
Суддя: ОСОБА_1