Справа № 545/2717/19
Провадження № 1-кп/545/74/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.10.2020 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві за участю учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника - адвоката ОСОБА_7 , кримінальне провадження № 0000036 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Варварівка Карлівського району Полтавської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.1. 14 червня 2019 року близько 12 години 15 хвилин ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Ssang Yong Korando» д.н. НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Київ-Харків зі сторони м.Харкова в напрямку м.Полтава. В цей час в зустрічному йому напрямку по своїй смузі руху рухався автомобіль «Renault Duster» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 Рухаючись по 346-му км вказаної автодороги в межах Полтавського району Полтавської області, водій автомобіля Ssang Yong Korando» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 перед початком виконання маневру обгону, в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху перед початком зміни напрямку руху керованого ним транспортного засобу не переконався у безпечності виконання маневру, а саме, що не буде безпечним та не створить небезпеки для інших учасників дорожнього руху, та в порушення п.14.2 в) Правил дорожнього руху не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, почав виконувати вказаний маневр обгону. При цьому, виїхавши на смугу зустрічного руху, ОСОБА_6 , не звільнив смугу руху автомобіля «Renault Duster» д.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , в результаті чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів.

Внаслідок вказаної ДТП водій автомобіля «Renault Duster» д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого скалкового перелому лівого ліктьового відростку з вивихом лівого передпліччя і з розвитком травматичної мононейропатії лівого ліктьового нерву; закритої травми грудної клітини; множинних переломів (1, 3-6, 8-9) ребер ліворуч з розвитком травматичного лівобічного пульмоніту, забою серця, легені та лівої нирки; гематоми м`яких тканин грудної клітини ліворуч; травми селезінки з розвитком малого стабільного гемоперітоніуму; закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, забійно-рваної рани м`яких тканин скроневої ділянки ліворуч та саден шкіри голови, тулубу, кінцівок, які згідно висновку експерта №691 від 16 серпня 2019 року кваліфікуються як ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

За вищевказаних обставин, що були об`єктивно встановлені згідно всіх здобутих доказів у ході досудового розслідування та згідно висновку судової автотехнічної експертизи №581 від 23 жовтня 2019 року причиною дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків, є допущені невідповідності вимогам п.10.1 та п.14.2 в) Правил дорожнього руху з боку водія автомобіля «Ssang Yong Korando» д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , згідно якими: п.10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.14.2 в) перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що а) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані.

2. Кваліфікація дій обвинуваченого судом
2.1. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України оскільки він, будучи особою, яка керує транспортним засобом, допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_4 спричинено середньої тяжкості тілесне ушкодження.

3. Докази на підтвердження встановлених судом обставин
3.1. Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за викладених вище обставин. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати. Зазначив, що причиною скоєння ДТП явилась неуважність, яку він допустив під час руху. Він має водійський стаж 42 роки, і жодного разу не притягувався до відповідальності за порушення правил дорожнього руху, або за будь-які правопорушення. Дорожньо-транспортна пригода сталась з його вини, однак він не бажав настання таких наслідків. Пред`явлений до нього позов про відшкодування матеріальної шкоди визнав в повному обсязі, позов про відшкодування моральної шкоди також визнав, однак при ухваленні рішення просив врахувати, що він є пенсіонером, на його утриманні перебуває вісімдесяти трьох річна матір. Просив не позбавляти його прав керування транспортним засобом, оскільки автомобіль йому потрібен для поїздок до лікарні з хворою матір`ю.

3.2. Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтвердив показання обвинуваченого ОСОБА_6 щодо фактичних обставин справи. Просить задовольнити цивільний позов про відшкодування обвинуваченим на його користь моральної шкоди в сумі 50000 грн. Щодо міри покарання - покладається на розсуд суду, не наполягаючи на позбавленні обвинуваченого права керування транспортними засобами.

3.3. Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 при призначенні покарання обвинуваченому покладалась на розсуд суду, позов потерпілого просила задовольнити.
3.4. Адвокат ОСОБА_5 як представник цивільного позивача Державного підприємства «Дослідне господарство» «Степне» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 та Акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину просила задовольнити.

3.5. Представник відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» в судове засідання не прибув, у письмовому поясненні на позов, позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає, що на день відкриття судового провадження, зареєстрована по випадку страхова справа за полісом АМ/8169324 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 грудня 2018 року, цивільна відповідальність ОСОБА_6 знаходиться на стадії врегулювання, і не заперечує відшкодувати завдану шкоду у випадку встановлення вини особи, яка заподіяла шкоду. Проводити слухання справи просив без участі представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» (т.1 а.к.п.232-237, т.2 а.к.п.147).

3.6. Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_6 , його винність у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

3.7. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

3.8. Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

4. Мотиви призначення покарання
4.1. При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

4.2. Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальне правопорушення та притягується до кримінальної відповідальності, характеристику його особи, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, що його обтяжують, його поведінку як до вчинення інкримінованого йому правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, яке суд розцінює як дійове каяття, думку потерпілого, який просить суд суворо не карати обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому основне покарання у виді штрафу, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.

Відповідно до досудової доповіді Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області від 20 грудня 2019 року, ризик вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як низький; виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (т.1 а.к.п.175-178).

4.3. Зважаючи на викладене, а також враховуючи, що обвинувачений, на переконання суду, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому і своєю поведінкою сприяв розкриттю злочину, запевнив суд у своїх намірах вести в подальшому законослухняний спосіб життя та не вчинювати кримінальних правопорушень, висновок органу пробації про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе призначити йому основне покарання у виді штрафу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон №2617-VIII від 22 листопада 2018 року) посилено кримінальну відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України в частині покарання у виді штрафу, а саме встановлено дане покарання в розмірі від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Санкцією частини 1 ст.286 КК України в попередній редакції Закону встановлено покарання у виді штрафу в розмірі від двохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

ОСОБА_6 відповідно до ч.2 ст.12 КК України, у редакції чинної на час вчинення кримінального правопорушення, вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше не судимий, характеризується позитивно.

Таким чином, до застосування підлягає Закон України в попередній редакції.

4.4. Суд, враховуючи конкретні обставини справи, поведінку обвинуваченого під час скоєння кримінального правопорушення і після цього, його щире каяття, перебування на утриманні хворої матері, не вважає за необхідне позбавляти його права керування транспортними засобами.

5. Вирішення цивільного позову
5.1. Представником Державного підприємства «Дослідне господарство» «Степне» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» ОСОБА_4 по матеріалах кримінального провадження заявлений цивільний позов до ОСОБА_6 та Акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що автомобіль «Renault Duster» д.н. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №08092014 від 08 вересня 2014 року належить Державному підприємству «Дослідне господарство» «Степне» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України», на якому потерпілий працює директором.

Згідно висновку судової товарознавчої експертизи №267 від 26 вересня 2019 року ринкова вартість автомобіля Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, станом на 14 вересня 2019 року становить 255440 грн. 43 коп.

Крім того, вказаний автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди був доставлений на штрафний майданчик евакуатором, за що сплачено 2500 грн., що підтверджується товарним чеком. За збереження автомобіля на штрафному майданчику з 14 червня 2019 року по 15 липня 2019 року сплачено 1320 грн. За доставку автомобіля із штрафного майданчика в селище Степне Полтавського району Полтавської області в автопарк Державного підприємства «Дослідне господарство» «Степне» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» сплачено 2000 грн.

Згідно полісу АМ/8169324 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26 грудня 2018 року, цивільна відповідальність ОСОБА_6 застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП». Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю становила 100000 грн.

Таким чином, за транспортування та зберігання Державне підприємство «Дослідне господарство» «Степне» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» сплатило 5820 грн., тобто загальна сума збитків склала (255440 грн. + 5820 грн.) 261260 грн.

Вирішуючи вказаний позов, суд виходить з наступного.

Підставою звернення представника цивільного позивача ОСОБА_4 з даним позовом, є те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного 27 грудня 2018 року, за оформленим полісом серії №АМ/8169324, предметом якого є захист майнових інтересів, пов`язаних із відшкодуванням шкоди, завданої третім особам за наслідками настання цивільно-правової відповідальності водія, який перебував за кермом транспортного засобу, зазначеного в Полісі (в даному випадку т/з «Ssang Yong Korando» д.н. НОМЕР_1 ).

Вказаний договір укладено з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, і страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю за договором становить 100000 грн.

За змістом ст.22 Закону №1961-ІV при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`я, майну третьої особи.

Таким чином, через пошкодження т/з «Renault Duster» д.н. НОМЕР_2 у дорожньо-транспортній пригоді, водієм застрахованого за договором обов`язкового страхування у Акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» виник обов`язок забезпечити майнові права власника рухомого об`єкта згідно Полісу АМ/8169324 за умовами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV).

Відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи №267 від 26 вересня 2019 року ринкова вартість автомобіля Renault Duster» д.н.з. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , пошкодженого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, станом на 14 вересня 2019 року становить 255440 грн. 43 коп. (т.1 а.к.п.89-92).

Після дорожньо-транспортної пригоди вказаний автомобіль був доставлений на штрафний майданчик евакуатором, за що сплачено 2500 грн., що підтверджується товарним чеком №45 від 14 червня 2019 року (т.1 а.к.п.64).

Суд не приймає до уваги оцінку транспортного засобу згідно аварійного сертифікату №7247 від 05 листопада 2019 року, наданим цивільним відповідачем, та в даному випадку керується належним доказом висновком судової товарознавчої експертизи №267 від 26 вересня 2019 року у даному кримінальному провадженні.

А відтак, страховик зобов`язаний компенсувати власнику знищеного майна збитки у вигляді різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди та витрат на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (п.30.2 Закону №1961-ІV).

При цьому, відповідно до ст.12 Закону №1961-ІV, страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи. Згідно Полісу №АМ/8169324 розмір франшизи становить 500 грн.

Розмір страхового відшкодування в даному випадку становить 102000 грн. (страхова сума 100000 грн. сума франшизи 500 грн. + витрат та евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди 2500 грн.), що перевищує страхову суму.

Враховуючи наведене, суд стягує з цивільного відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь Державного підприємства «Дослідне господарство» «Степне» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» розмір страхового відшкодування, яке становить 100000 грн.

Відповідно до положень ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Приймаючи до уваги вказані положення, з цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_6 на користь цивільного позивача Державного підприємства «Дослідне господарство» «Степне» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» суд стягує 161260 грн. 73 коп.

5.2. Потерпілим ОСОБА_4 по матеріалах кримінального провадження заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн., наявність якої він обґрунтовує заподіянням йому діями обвинуваченого тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні у Першій міській клінічній лікарні протягом тривалого часу, з 15 червня 2019 року до 23 липня 2019 року, переніс дві важкі операції та до цього часу продовжує лікуватися та відновлювати стан свого здоров`я. Крім того він займає керівну посаду на державному підприємстві, а внаслідок дорожньо-транспортної пригоди довгий час був позбавлений можливості працювати, до цього часу не відновлені до кінця функції дрібної моторики рук. Його нормальний уклад життя змінився і вже не відновиться до стану, який був до кримінального правопорушення. Внаслідок дій обвинуваченого він став інвалідом другої групи. Пережив душевні страждання щодо знищення автомобіля, на якому він рухався в день дорожньо-транспортної пригоди, адже він належить підприємству, де він працює. Значно погіршився його психологічний та фізичний стан, що додає моральних страждань. Обґрунтовуючи моральні страждання, він визначив їх у грошовому виразі, який наведено вище.

Вирішуючи питання щодо розміру стягнення з обвинуваченого моральної шкоди на користь потерпілого, суд враховує, що відповідно до вимог ч.3 ст.23, ч.1 ст.1167 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Також суд враховує роз`яснення, які містяться в п. п. 4, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31 березня 1995 року.

З огляду на характер та обсяг душевних страждань потерпілого, їх тривалості, обсягу додаткових зусиль для організації життя, негативні наслідки, які настали внаслідок злочину, з врахуванням засад розумності, виваженості та справедливості, та обставин цивільного позову про стягнення моральної шкоди, з врахування матеріального стану сторін, позов потерпілого ОСОБА_4 суд задовольняє частково та стягує на його користь з обвинуваченого ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 30000 грн.

6. Мотиви інших рішень
6.1. Процесуальні витрати за проведення судових експертиз в сумі 4396 грн. 28 коп. (т.2 а.к.п.128-131) підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

6.2. Питання про речові докази (т.2 а.к.п.69-71) суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 128, 129, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає грошовому еквіваленту в сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Цивільний позов Державного підприємства «Дослідне господарство» «Степне» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» до ОСОБА_6 та Акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» про відшкодування матеріальних збитків задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» на користь Державного підприємства «Дослідне господарство» «Степне» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 100000 (сто тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Державного підприємства «Дослідне господарство» «Степне» Інституту свинарства і агропромислового виробництва Національної академії аграрних наук України» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 161260 (сто шістдесят одну тисячу двісті шістдесят) гривень 73 копійки.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди грошові кошти в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз в загальній сумі 4396 (чотири тисячі триста дев`яносто шість) гривень 28 копійок.

Речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме автомобіль «Ssang Yong Korando» д.н. НОМЕР_1 та автомобіль «Renault Duster» д.н. НОМЕР_2 - залишити власникам за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1