Справа № 372/3984/20
Провадження № 1-кс-1263/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2020 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області клопотання слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, погоджене прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, громадянина Грузії, який має посвідку на постійне проживання на території України, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адесою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В:

21.11.2020 року до суду надійшло вказане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на існування ризиків, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний спробує переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до наданих суду матеріалів, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 19 листопада 2020 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , та маючи спільний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, на автомобілі марки «Audi A6» д.н.з НОМЕР_1 привіз ОСОБА_8 до парковки ресторану «Квін», що розташовується по вул. Обухівське шосе, 55 в смт. Козин, Обухівського району, Київської області.

В подальшому ОСОБА_9 залишився за кермом автомобіля марки «Audi A6» д.н.з НОМЕР_1 , а ОСОБА_8 підійшов до автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 119», чорного кольору, д.н.з НОМЕР_2 , який також був припаркований біля вказаного ресторану.

Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та переслідуючи корисливі мотиви, за допомогою свердла, яке він заздалегідь приготував, розбив переднє ліве скло водійських дверцят вказаного автомобіля, тим самим потрапив до салону даного автомобіля, звідки таємно викрав чоловічий шкіряний рюкзак «PIQUADRO 7075», в якому знаходились грошові кошти в сумі 5500 гривень, документи та особисті речі гр. ОСОБА_10 , після чого з викраденим майном сів до салону автомобіля марки «Audi A6» д.н.з НОМЕР_1 , де за кермом його чекав ОСОБА_9 , та на вказаному автомобілі вони покинули місце вчинення злочину та викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинивши матеріальних збитків потерпілому ОСОБА_10 .

Тобто, ОСОБА_8 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

19 листопада 2020 року матеріали досудового розслідування по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001589.

19 листопада 2020 року о 18 год. 50 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

19 листопада 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Вислухавши учасників розгляду, вивчивши копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

В клопотанні слідчим, відповідно до ст. 184 КПК України, викладені обставини, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність ризиків, є посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини, містить обґрунтування необхідності застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Прокурор та слідчий в суді довели обставини, викладені в клопотанні слідчого, посилались на те, що підозрюваний може ухилятись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню.

Захисник заперечив проти клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, достатньості іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника, посилаючись на непричетність до вчинення злочину, наявність неофіційного середньомісячного доходу у розмірі 6-8 тис. грн., проживання із дружиною у Запорізькій області.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вважаю, що під час розгляду клопотання в повному обсязі виконано вимоги статтей 177, 178, 194 КПК України, доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, встановлено і враховано слідчим суддею всі інші визначені законом обставини.

Оцінюючи доводи сторони захисту про те, що підозрюваний необґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України слід прийняти до уваги, що з досліджених письмових доказів, зокрема витягу з кримінального провадження, протоколу прийняття заяви про вчинене правопорушення, протоколу огляду місця події, протоколу обшуку, протоколів затримання, повідомлення про підозру, інших матеріалів кримінального провадження, вбачається, що підозрюваний може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).
Із поданих слідчому судді матеріалів вбачається, що підозрюваний перебував у час скоєння злочину на місці його вчинення, на місці його затримання в автомобілі під час обшуку були виявлені належні потерпілому речі, в суді він відмовся надавати покази відповідно до ст.63 Конституції України, хоча посилався на те, що раніше не вчиняв злочини, а у інкримінованих подіях попав під вплив раніше незнайомих інших громадян тієї ж національності, хоч це суперечить матеріалам справи, з яких вбачається, що обидва підозрювані у цьому кримінальному провадженні зареєстровані за однією адресою проживання, стороною захисту не наведено спростувань достовірності викладених у клопотанні обставин причетності підозрюваного до вчинення злочинних діянь, тому підозра є достатньо обґрунтована, а питання правильності остаточної кваліфікації і доведення винуватості у вчиненні злочину не може вирішуватись на цій стадії кримінального провадження та є передчасним.
За таких обставин, вважаю, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного у клопотанні злочину є достатньо обґрунтована, оскільки існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При цьому перевірка доведеності вини підозрюваного, встановлення його винності у скоєнні інкримінованого злочину виходять за межі цього судового розгляду та предмету доказування у цій справі.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років, міцних соціальних зв`язків та утриманців не має, офіційно не працює тривалий час, не має офіційного постійного джерела доходів, вказане підвищує ризик переховування підозрюваного від слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні оскільки підозрюваний ОСОБА_6 може залякувати або вчиняти інші протиправні дії відносно свідків та потерпілого, спрямовані до їхньої відмови в подальшому давати показання стосовно обставин вчиненого злочину чи спотворення об`єктивної істини;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, що підвищує ризик вчинення підозрюваним нового корисливого злочину.

Ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України слід визнати недоведеним, оскільки посилання слідчого на відмову підозрюваного надавати правдиві свідчення не можуть покладатись в основу судового рішення, не узгоджується із приписами ст.63 Конституції України.

Враховуючи, що в наданих до суду матеріалах наявні вагомі докази про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не має місця роботи, офіційних джерел доходу, одружений, враховуючи його майновий стан, репутацію, відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я, а також те, що санкція ч.3 ст.185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, вважаю, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків.

Крім того, вважаю неможливим обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту, оскільки в разі застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, органи досудового розслідування не зможуть в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матимуть можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками кримінального провадження, здійснення останнім впливу на свідків по кримінальному провадженню з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню.

Так, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосовано, оскільки під впливом розуміння інкримінованого йому правопорушення ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, крім того він є громадянином іншої держави, надав протирічливі пояснення з приводу обставин проживання із іншим підозрюваним у цій справі за однією адресою реєстрації.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній вчинив тяжкий злочин та може уникати явки до органу досудового слідства та переховуватись, що в свою чергу призведе до неможливості закінчення розслідування.

До підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відсутні особи, які можуть виступити його поручителями.

Тому застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а інтереси суспільства переважають обмеження в правах, які має підозрюваний ОСОБА_6 на час досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи принцип диспозитивності кримінального судочинства і змагальності сторін, оцінивши всі подані доводи і докази, вважаю, що доводи клопотання знайшли об`єктивне підтвердження під час судового розгляду, тому немає достатніх підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважаю за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, розмір якої, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, має бути визначений в розмірі, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи обставини та тяжкість кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється підозрюваний, його майновий та сімейний стан, наявність місця роботи та джерела доходів, вважаю за необхідне визначити розмір застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, слід прийти до висновку, що вказаний розмір застави не є непропорційним, не порушує право на свободу та особисту недоторканість, передбачене ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і відповідає положенням ч.5 ст. 182 КПК України.
Застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, який може бути внесений до часу закінчення дії цієї ухвали, вважаю за необхідне покласти на нього певні обов`язки.

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Керуючись ст.ст. 177-179, 182-184, 193, 194, 196, 202, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Грузії, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з часу затримання 18 год. 50 хв. 19 листопада 2020 року.

Строк дії ухвали - до 17 січня 2021 року включно.

Визначити розмір застави у вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 175 760 грн. (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот шістдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області за наступними реквізитами: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26268119; банк отримувача Держказначейська служба України, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача 8661.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали до 17 січня 2021 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати на виклики до слідчого СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, якому доручене проведення досудового розслідування кримінального провадження, до суду, прокурора;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, а саме смт Балабине Запорізького району Запорізької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-утримуватись від спілкування із потерпілим, свідками по вказаному кримінальному провадженню, а також з особами, які брали участь в якості понятих та свідків під час проведення слідчих, процесуальних дій.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 17 січня 2021 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1