Справа № 573/1578/20
Номер провадження 1-кс/573/392/20
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2020 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого Білопільського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в :
07 вересня 2020 року старший слідчий Білопільського ВП ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором, про арешт майна, яке мотивує тим, що слідчим відділенням здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2020 року за №0000301 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, за фактом самовільного зайняття та засіву ОСОБА_5 21 травня 2020 року земельної ділянки, площею 4,2014 га, розташованої на території Супрунівської сільської ради, з кадастровим номером :04:001:0113 (колишній кадастровий номер :04:001:0081), яка належить ОСОБА_6 і перебуває в оренді ПСП «Слобожанщина Агро» та на підставі договору обміну земельними ділянками (паями) від 02 січня 2020 року обробляється ФГ «Шайденко Т.О.».

У ході огляду 24 серпня 2020 року земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0113 встановлено, що на ній проростають рослини сільськогосподарської культури сої, висотою до 50 см. Поміж сої місцями проростають рослини соняшника, висотою до 150 см.

Постановою слідчого Білопільського ВП від 25 серпня 2020 року зазначені посіви сої визнані речовими доказами.

Про підозру в кримінальному провадженні нікому не повідомлялося.

Посилаючись на те, що врожай сої є фактично речовим доказом самовільного зайняття земельної ділянки, слідчий узгоджено з прокурором просить накласти арешт на посіви сої на вказаній вище земельній ділянці, які належать ОСОБА_5 , шляхом позбавлення його права відчуження, розпорядження та користування посівами сої.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав.

ОСОБА_5 , прокурор у судове засідання не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття останніх не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділенням Білопільського ВП здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 травня 2020 року за №0000301 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, за фактом самовільного зайняття та засіву ОСОБА_5 21 травня 2020 року земельної ділянки, площею 4,2014 га, розташованої на території Супрунівської сільської ради, з кадастровим номером :04:001:0113 (кадастровий номер у Державному реєстрі земель :04:001:0081), яка належить ОСОБА_6 і перебуває в оренді ПСП «Слобожанщина Агро» та на підставі договору обміну земельними ділянками (паями) від 02 січня 2020 року обробляється ФГ «Шайденко Т.О.».

Відповідно до протоколу огляду земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0113 від 21 травня 2020 року на ній були виявлені сліди засівання її сільськогосподарською технікою, а зі сторони дороги розсипані насіння сої. На земельній ділянці проглядалися повалені рослини соняшника висотою біля 5-7 см.

Згідно з протоком допиту свідка ОСОБА_7 від 24 серпня 2020 року в січні 2020 року між ФГ «Шайденко Т.О.» і ПСП «Слобожанщина Агро» укладено договір обміну орендованими земельними ділянками (паями), відповідно до умов якого ПСП «Слобожанщина Агро» надало в користування ФГ «Шайденко Т.О.», серед іншого, земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0081, площею 4,2014 га, належну ОСОБА_6 . На початку березня 2020 року до нього зателефонував місцевий фермер з с. Терещенки ОСОБА_5 та повідомив, що йому відомо про договір обміну між ФГ «Шайденко Т.О.» та ПСП «Слобожанщина Агро», і що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0081, яка вже має новий кадастровий номер, на даний час належить йому на підставі нового договору оренди з її власником ОСОБА_6 , у зв`язку з чим попросив посприяти у вирішенні питання щодо отримання земельної ділянки в замін. Він зателефонував до землевпорядника ПСП «Слобожанщина Агро» та дізнався, що ОСОБА_5 незаконно уклав новий договір оренди з ОСОБА_6 , при цьому незаконно змінив кадастровий номер на дану земельну ділянку. На початку квітня 2020 року ФГ «Шайденко Т.О.» засіяло земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0081 соняшником, а також засіяло соняшником увесь масив площею 67 га, у межах якого знаходилася дана земельна ділянка. У середині квітня 2020 до нього приїхав ОСОБА_5 та почав висувати претензії з приводу того, що ФГ «Шайденко Т.О.» засіяло соняшником вищевказану спірну ділянку. 20 травня 2020 року він дізнався, що ОСОБА_5 посіяв на спірній земельній ділянці сою поверх соняху ФГ « ОСОБА_8 ».

Згідно з протоколом огляду земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0113 від 24 серпня 2020 року вказана земельна ділянка на всій площі засіяна рослинами сої висотою до 50 см з бобами в стадії дозрівання. Місцями проростають поодинокі рослини соняшника, висотою до 150 см.

24 серпня 2020 року в кримінальному провадженні ФГ « ОСОБА_8 » заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування 150185 грн. 43 коп. матеріальної шкоди.

Постановою слідчого від 24 серпня 2020 року посіви сої на вказаній земельній ділянці визнано речовими доказами.

Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

З огляду на викладене посіви сої, якими засіяна вказана земельна ділянка, критеріям ст. 98 КПК України, у контексті кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, не відповідають, а запропонований органом досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження є не відповідним предмету злочину, що розглядається в рамках даного кримінального провадження.

Крім того, жодній особі в рамках цього кримінального провадження не було повідомлено про підозру, а санкцією ч. 2 ст. 1971 КК України не передбачено конфіскація або спеціальна конфіскація.

Частина 2 ст. 1971 КК України передбачає відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею, або групою осіб, або щодо земельних ділянок особливо цінних земель, земель в охоронних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах чи зонах особливого режиму використання земель.

Санкцією зазначеної статті такий вид покарання як конфіскація не передбачений. Не підлягає дане майно й спеціальній конфіскації в порядку ст. 961 КК України.

Також слідчим не доведено, яким чином посіви сої можуть мати значення речового доказу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1971 КК України, при тому що даний злочин відноситься до злочинів з матеріальним складом, який вважається закінченим з того моменту, коли особа фактично заволоділа земельною ділянкою або розпочала її протиправну експлуатацію (освоєння), а тому доведенню в кримінальному провадженні підлягає саме самовільне зайняття земельної ділянки.

Сама по собі наявність у матеріалах провадження постанови слідчого про визнання речовими доказами посів сільськогосподарської культури, не може бути врахована як мета для накладення арешту в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Посилання слідчого на те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до втрати, зникнення, знищення чи перетворення речового доказу не знаходять свого підтвердження в матеріалах кримінального провадження.

При цьому слідчий суддя враховує, що слідчим належним чином не мотивовано мету зберігання посівів в якості речових доказів. Більше того, жодних пояснень про те, яким саме чином буде збережено сільськогосподарську продукцію, яка є такою, що псується, слідчий не навів, матеріали клопотання такої інформації також не містять.

Крім того, клопотання слідчого не узгоджується з вимогами ст. 171 КПК України щодо необхідності зазначення точної кількості та індивідуальних характеристик майна, про арешт якого йдеться в клопотанні. Орган досудового розслідування, в порушення ч. 5 ст. 132, ч. 2 ст. 171 КПК України, не додав до клопотання матеріали, які б підтверджували вартість посівів сої, якою засіяна та яка вирощується на зазначеній земельній ділянці, не визначено стан розвитку та стадія зрілості посівів, шляхи збереження і збору врожаю.

Відповідно до ч. ч. 6, 8 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

До клопотання слідчий додав цивільний позов, пред`явлений ОСОБА_7 до ОСОБА_5 . Але вказаний позов за змістом не відповідає вимогам ЦПК України. Крім того, у ньому всупереч вказаним вище вимогам закону взагалі не обґрунтований розмір цивільного позову та не обґрунтовано чому з позовом звертається ОСОБА_7 , який просить стягнути кошти на користь ФГ «Шайденко Т.О.». Доказів на підтвердження вартості сої також надано не було, у зв`язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості визначитися чи є вартість сої співмірною розміру шкоди.

Таким чином, перевіривши розумність і співрозмірність обмеження права власності з потребами кримінального провадження, враховуючи, що надані матеріали не доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 171-173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого Білопільського ВП ГУНП у Сумській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя