Справа №162/495/20
Номер провадження 1-кс/162/349/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року смт.Любешів

Слідчий суддя Любешівського районного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

начальника сектору дізнання Любешівського ВП

Камінь-Каширського ВП ГУНП

у Волинській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Любешів Волинської області скаргу ОСОБА_3 про відмову у наданні дозволу на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та на рішення про відмову у визнанні потерпілим в порядку ст.303 КПК України,-

встановив:
ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області про відмову йому у наданні дозволу на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та на рішення про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000159 в порядку ст.303 КПК України.

В даній скарзі ОСОБА_3 вказує, що працівниками Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області 15 червня 2020 року в нього було вилучено транспортний засіб марки "AUDI А6", реєстраційний номер НОМЕР_1 , за підозрою у підробці номеру панелі автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. За вказаним фактом відкрито кримінальне провадження №0000159 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

ОСОБА_3 зазначив, що став власником вилученого автомобіля в наслідок договору міни, укладеного з іншою невідомою йому особою, за у мовами якого він передав особі автомобіль марки Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та отримав у власність автомобіль марки "AUDI А6", реєстраційний номер НОМЕР_1 . Після вилучення автомобіля марки "AUDI А6" працівниками поліції, він зрозумів, що став об`єктом шахрайства зі сторони невідомих осіб, та в наслідок цих дій йому було завдано шкоду.

Постановою начальника СД Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області від 30 жовтня 2020 року йому було відмовлено в задоволенні клопотання у визнанні потерпілим в даному кримінальному провадженні.

У зв`язку із вказаним вище ОСОБА_3 звернувся до Любешівського районного суду зі скаргою в якій просить скасувати постанову начальника СД Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2020 року винесену у кримінальному провадженні №0000159; зобов`язати начальника сектору дізнання ОСОБА_4 залучити його в якості потерпілого у кримінальному провадженні №0000159 від 15 червня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України; зобов`язати начальника сектору дізнання ОСОБА_4 надати йому для ознайомлення матеріали кримінального провадження №0000159, які стосуються вилучення та проведення інших слідчих дій з автомобілем марки "AUDI А6", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та свідоцтва про реєстрацію даного транспортного засобу, із можливістю здійснити відповідні виписки та копії.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 просив слідчого суддю подану ним скаргу задовольнити, з підстав викладених у самій скарзі.

Начальник СД Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області лейтенант поліції ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , оскільки в даному кримінальному провадженні не передбачено надання статусу потерпілого особі щодо якої були вчиненні шахрайські дії. Зазначила, що ОСОБА_3 не звертався до Любешівського відділення поліції із заявою з приводу вчинення відносно нього шахрайських дій невстановленою особою.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , начальника СД Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000159 від 15 червня 2020 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ст.290 КК України, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Положеннями статті 303 КПК України, передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що підлягають оскарженню на досудовому слідстві.

У відповідності до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у рішенні прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення дізнавача, слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням положень Глави 26 КПК України. За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами КПК України (306, 307 КПК України).

В судовому засіданні під час розгляду скарки ОСОБА_3 про відмову у наданні дозволу на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та на рішення про відмову у визнанні потерпілим слідчим суддею встановлено наступне:

-у скаржника ОСОБА_5 відсутні будь-які документи, які свідчили б про наявність права власності чи правомірного володіння, відповідно до норм чинного законодавства, автомобілем марки Rover, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та автомобілем марки "AUDI А6", реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-договір міни між ОСОБА_3 та особою, анкетні дані якої скаржнику не відомі, імовірно укладений в усній формі, що суперечить вимогам чинного законодавства;

-до правоохоронних органів ОСОБА_6 , з приводу вчинення відносно нього шахрайських дій невстановленою особою та спричинення таким чином йому майнової шкоди - не звертався;

-скаржником не подавались письмові заяви до сектору дізнання Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області щодо надання йому дозволу на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження №0000159 від 15 червня 2020 року;

-ОСОБА_3 не подано до суду жодного доказу який би підтвердив заподіяння йому кримінальним проступком передбаченим статтею 290 КК України моральної, фізичної чи майнової шкоди.

Так, статтею 55 Кримінального процесуального кодексу України передбачено випадки за настання яких фізичну особу, у кримінальному провадженні, може бути визнано потерпілим:

1)фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. В даному випадку, права та обов`язки потерпілого виникають з моменту подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого;

2)особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК України, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02 липня 2004 року Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду, набуває передбачених законом прав учасника процесу лише після визнання її потерпілим. Визнання особи потерпілим у справі або відмова в цьому мають бути процесуально оформлені постановою органу дізнання, слідчого, прокурора, судді або ухвалою суду.

Вирішуючи питання про визнання особи потерпілим, суддя або суд має з`ясувати, яку конкретно шкоду заподіяно їй злочином (моральну, фізичну чи майнову), і зазначити це в постанові або ухвалі.

У статті 2 Кримінального процесуального кодексу України вказано, що завданнями кримінального провадження є, в тому числі, захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Враховуючи вказане вище, слідчий суддя приходить до переконання, що в даному судовому засіданні скаржником ОСОБА_3 не було подано документів, які свідчили б про завдання йому, у кримінальному провадженні №0000159 від 15 червня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, моральної, фізичної або майнової шкоди, у зв`язку з чим у задоволенні скарги ОСОБА_3 про відмову у наданні дозволу на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та на рішення про відмову у визнанні потерпілим в порядку ст.303 КПК України слід відмовити.

Окрім того, в кримінальному провадженні №0000159 від 15 червня 2020 року ОСОБА_3 є свідком. Відповідно до норм чинного Кримінального процесуального кодексу України свідок не відноситься до осіб яким належить право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.55, 303, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про відмову у наданні дозволу на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та на рішення про відмову у визнанні потерпілим в порядку ст.303 КПК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 11 листопада 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1