Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6054/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

29 липня 2020 року Житомирський апеляційний суд
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000747 за клопотанням прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теміртау Карагандинської області, Казахстан, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз: - 15.03.2017 року Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України на 9 місяців позбавлення волі, штраф відповідно до ст. 72 ч. 3 КК України у сумі 850 грн., -

обвинуваченого за ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Житомирської області ОСОБА_9 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 10 червня 2020 року.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 10 червня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 2 185, ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:
- за ч.2 ст. 15 ч. 2 ст.185 КК України у виді 1 року обмеження волі;
- за ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років обмеження волі.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складення призначених покарань у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.
ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 357 КК України та виправдано.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 встановлено рахувати з часу набрання вироком законної сили.
Відповідно до вимог ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11.09.2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 залишено попередній у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 09.08.2020 року (включно).
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілих матеріальну шкоду:
- на користь ТОВ «СУМАТРА ЛТД» - 498 грн. 69 коп. (273,90 + 224,79);
- на користь ТОВ «РУШ» - 4884 грн. 40 коп. (429,60 + 358,60 + 661,04 + 1152,66 + 1282,50 + 1000);
- на користь потерпілого ОСОБА_10 - 620 грн. 00 коп.
- на користь потерпілої ОСОБА_11 - 18840 грн. 00 коп..
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів (товарознавчі експертизи) в сумі 3768 грн. 24 коп..
Вирішено питання щодо речових доказів.

Від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор послався на те, що розгляд даного кримінального провадження в апеляційній інстанції не може бути завершений до спливу строків тримання під вартою, проте, залишаються ризики того, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 матиме можливість незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення або може переховуватися від суду з метою уникнення покарання за інкриміновані йому злочини.

Заслухавши прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала клопотання прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_7 в заперечення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Статтею 199 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою або можливості продовження такого тримання судом має бути перевірено, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений при обранні такого запобіжного заходу ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Так, згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.1 ст.357, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, які є злочинами середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується негативно, міцних соціальних зв`язків не має, оскільки не одружений, дітей на утриманні не має та офіційно не працює, а також раніше судимий за вчинення умисних злочинів проти власності, що може свідчити про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Також, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, для розгляду апеляційної скарги прокурора на вказаний вирок апеляційному суду потрібен певний час.

Вищезазначене дає підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на час апеляційного розгляду.

За таких обставин, апеляційний суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 дію раніше застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 25 вересня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 197, 199, 405 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25 вересня 2020 року

Строк дії ухвали до 25 вересня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: