Справа №705/3661/20
1-в/705/632/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року місто Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_4

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області подання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» щодо засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»,

ВСТАНОВИВ:
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся начальник Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» з поданням про приведення вироку Березанського міського суду Київської області від 30.10.2017 року щодо засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Старобабанівська виправна колонія (№92)». За даною справою ОСОБА_5 засуджений 30.10.2017 року Березанським міським судом Київської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1,4 ст.70 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 19.03.2012 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. Початок строку відбування покарання: 30.10.2017. 01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617. Вказаним Законом внесені зміни до ч.1 ст.309 КК України.

На цих підставах начальник Державної установи «Старобабанівська виправна колонія(№92)» направив до суду матеріали для вирішення питання про приведення вироку Березанського міського суду Київської області від 30.10.2017 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання.

У судовому засіданні представник адміністрації установи підтримав подання та просив його задовольнити. На запитання судді, що саме у вироці суду адміністрація установи просить привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», представник зазначив, що адміністрація просить замінити покарання, призначене засудженому за ч.1 ст.309 КК України з 1 року позбавлення волі на 2 роки обмеження волі, а в іншій частині вирок залишити без змін. На уточнююче запитання судді, як в такому випадку слід скласти покарання на підставі ст.71 КК України, якщо вони будуть не одного виду, представник адміністрації установи виконання покарань відповіді надати не зміг. Також, представник установи не зміг надати відповідь на запитання прокурора, яким чином встановлено, що строк відбування покарання засудженому рахується з 30.10.2017 року, тобто з дати, яка вказана у поданні.

Засуджений ОСОБА_5 просив замінити йому 1 рік позбавлення волі на 2 роки більш м`якого режиму.

Прокурор в судовому засіданні вважала, що подання задоволенню не підлягає, так як у відповідності до статті 74 КК України, покарання, призначене засудженому за ч.1 ст.309 КК України у виді одного року позбавлення волі, необхідно змінювати на п`ять років обмеження волі, тобто до максимальної межі більш м`якого покарання. При цьому, відповідно до статті 72 КК України це буде відповідати двом з половиною рокам позбавлення волі, що приведе до погіршення становища засудженого. Крім того, у матеріалах подання та особової справи відсутні дані про початок строку відбування покарання і неможливо виокремити покарання за кримінальний проступок, та, відповідно, привести вирок у відповідність, так як остаточне покарання було визначене шляхом приєднання покарання за попереднім вироком суду.

Суд, вислухавши представника установи виконання покарань, засудженого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, дійшов такого висновку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України.

Згідно ч.1, ч.3 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частини 2 та 3 статті 74 КК України визначають, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

З подання вбачається, що вироком Березанського міського суду Київської області від 30.10.2017 року ОСОБА_5 визнано винним у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України і призначене покарання у виді одного року позбавлення волі. Остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі визначено із застосуванням частини 1, частини 4 статті 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 19.03.2012 КК України, яким засуджено ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 та ч.1 ст.115 КК України.

01 липня 2020 року набули чинності зміни до ч.1 ст. 309 КК України, згідно з якими санкція ч.1 ст.309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі. Натомість, санкція вказаної статті передбачає максимальне покарання у виді обмеження волі на строк п`ять років.

Виходячи з положень ч.3 ст.74 КК України, засудженому необхідно знизити призначене за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк один рік, до максимальної межі покарання, яке на даний час передбачене санкцією ч.1 ст.309 КК України, тобто до обмеження волі на строк п`ять років, так як обмеження волі є більш м`яким видом покарання ніж позбавлення волі.

При цьому, в іншій частині вирок від 30.10.2017 року зміні не підлягає, зокрема в частині застосування положень ч.1, ч.4 ст.71 КК України щодо часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком суду. В такому разі, нове покарання у виді обмеження волі, призначене за ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.72 КК України необхідно перевести у покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, що призведе до погіршення становища засудженого, так як остаточне покарання, з урахуванням частково приєднаного невідбутого покарання, буде перевищувати строк покарання, визначеного вироком суду від 30.10.2017 року.

Враховуючи те, що стаття 5 КК України прямо визначає, що зворотну дію в часі має закон, який скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а зміна виду покарання, призначеного за ч.1 ст.309 КК України вироком Березанського міського суду Київської області від 30.10.2017 року, призведе до погіршення становища засудженого, тому суд не вбачає підстав для задоволення подання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)».

На підставі ст. ст. 5, 74 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні подання начальника Державної установи «Старобабанівська виправна колонія (№92)» про приведення вироку щодо засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Копію ухвали направити для відому до ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» та засудженому.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня оголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1