Провадження № 1-кс/344/4251/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Івано-Франківського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0002033 від 08.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначила, що у провадженні СВ Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0002033 від 08.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, розпочате на підставі заяви ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_5 шляхом обману заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , яку згідно закону мала успадкувати ОСОБА_4 після смерті батька ОСОБА_6 . Під час досудового розслідування встановлено, що 11.03.2020 ОСОБА_4 , являючись єдиною спадкоємицею по закону, звернулася до нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини за батьком ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Того ж дня у вказаному нотаріальному округу була заведена нотаріальна справа № 3/20/20.

По завершенню строку на подання заяв про прийняття спадщини, ОСОБА_4 07.09.2020 звернулась до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Однак від приватного нотаріуса ОСОБА_4 отримала відповідь, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

У відповідності до листа від 07.09.2020 за вих. № 37/02-14, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності та інформації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, на квартиру АДРЕСА_1 , на яке мав право померлий, видати свідоцтво про право на спадщину не представляється можливим. Крім того, у листі зазначено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності ОСОБА_6 на вищевказану квартиру припинено 15.07.2020, тобто після смерті власника, з чого стає очевидним, що особисто він припинити своє право на власність не міг.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_8 .

Таким чином, на теперішній час, з метою запобігання можливості ОСОБА_8 відчужити, пошкодити, знищити майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину, виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Слідчий подала заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задоволити.

Володілець (власник) майна в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім цього, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_8 .

Отже, з метою запобігання втрати, зникнення, відчуження чи пошкодження даного майна, що може перешкодити кримінальному провадженню вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задоволити.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1