Справа № 639/6283/20
Провадження № 1-в/639/831/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова подання адміністрації ДУ «Харківський слідчий ізолятор» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівка Куп`янського району Харківської області, громадянина України, не одруженого, із середньою спеціальною освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , засудженого 25.04.2016 року Куп?янським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1, 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася адміністрація ДУ «Харківський слідчий ізолятор» з поданням про умовнодострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_4 .

Подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 позитивно характеризується, відбув більш ніж 2/3 призначеного строку покарання, заохочувався адміністрацією установи, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 надав заяву про розгляд подання без його участі та просив суд його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, зазначивши, що матеріали особової справи засудженого не містять доказів, які б достеменно свідчили про те, що ОСОБА_4 став на шлях виправлення, крім того щоденник індивідуальної роботи з засудженим містить записи, які не свідчать про належність проведення такої роботи відносно ОСОБА_4 , що свідчить про недостатність вивчення його особи при підготуванні матеріалів для направлення їх до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.04.2016 року за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1,2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна

Початок строку відбування покарання рахується з 23.11.2016 року, кінець строку відбування покарання 23.05.2022 року.

На момент розгляду подання засуджений відбув більш ніж 2/3 строку покарання, тобто 3 роки 11 місяців 12 днів, залишилось 1 рік 6 місяців 19 днів.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений із урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З характеристики засудженого вбачається, що ОСОБА_4 відбуває покарання у державної установі «Харківський слідчий ізолятор».
За період відбування покарання в установі характеризується позитивно, вимог режиму тримання не порушує. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці має 7 заохочень адміністрацією установи.
За час відбування покарання два рази допустив порушення вимог режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, одне зі стягнень погашене у встановленому законом порядку, інше достроково знято в якості заохочення. Під впливом заходів виховного характеру переглянув свої ставлення до вимог режиму і змінив поведінку на кращу. Стягнення достроково зняті та погашені у встановленому законом порядку.

До відділення СПС з господарського обслуговування установи зарахований 09.12.2016 р.

Працевлаштований на посаді машиніста з прання та ремонту спецодягу. До праці відноситься сумлінно, доручені роботи виконує якісно та у встановлений строк.

У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктів не має.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Відповідно до ст. 123 Кримінального виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу: «Фізкультура і спорт» та «Підготовка до звільнення».

Відповідно до ст. 126 Кримінального виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня шляхом самоосвіти. Користується літературою з бібліотеки установи.

Відповідно до ст. 127 Кримінального виконавчого кодексу України бере участь у роботі ради колективу засуджених відділення. З 04.01.2019 року, відповідно до протоколу №1, є головою ради колективу засуджених відділення.

Бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. За час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував.

Відповідно до ст. 110, 112, 113 Кримінального виконавчого кодексу України, підтримує соціально - корисні зв`язки з матір`ю, бабусею та братом шляхом телефонних переговорів та побачень, отримує від них передачі та посилки.

Має позитивні наміри на майбутнє.

Провину в скоєному злочині визнає повністю, у скоєному розкаюється.

Згідно вироку Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 25.04.2016 року засуджений має солідарний позов у розмірі 43604,72 грн., частину якого у розмірі 13000 грн. сплатили його родичі, а також суму у розмірі 4200 грн. добровільно сплатив із своєї заробітної плати.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, наданих в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язком суду, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

Дослідженням відомостей про особу ОСОБА_4 встановлено, що засуджений відбув більш ніж 2/3 призначеного строку покарання, працевлаштований на виробництві установи, до праці ставиться сумлінно та виконує весь обсяг робіт, яким забезпечений установою, за час відбування покарання засуджений отримав 7 заохочень, на теперішній час не знятих чи непогашених стягнень не має, за характером засуджений спокійний та врівноважений, у відношенні до інших засуджених не конфліктний, з представниками адміністрації ввічливий, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, засуджений приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу, до реалізації яких ставиться із зацікавленістю, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, підтримує родинні стосунки з матір`ю, бабусею та братом.

Після звільнення з установи ОСОБА_5 буде мешкати за адресою: АДРЕСА_2 .
Враховуючи відомості про особу засудженого ОСОБА_4 , його поведінку та ставлення до праці під час відбування покарання, незначний строк невідбутого покарання, суд приходить до висновку, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та має усі належні умови, передбачені ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим подання є таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Подання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Купянського міськрайонного суду Харківської області від 25.04.2016 року на невідбутий термін 1 рік 6 місяців 19 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Повний текст ухвали складено 5 листопада 2020 року.

Суддя ОСОБА_1