Справа № 542/60/20
Кримінальне провадження № 1-кп/542/90/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2020 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше не судимого;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Наприкінці листопада 2019 року близько 23:00 год., у ОСОБА_4 , який проходив поблизу господарства за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , виник умисел на таємне викрадення велосипеду марки «Україна» та мотокоси марки «Колібрі» з сараю вищевказаного господарства належних ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони власників та інших осіб, ОСОБА_7 , шляхом зриву навісного замка проник до приміщення сараю і таємно викрав велосипед марки «Україна», вартість якого у відповідності до висновку товарознавчої експертизи № 2/20 від 03.01.2020 року становить 1187 грн. та мотокосу марки «Колібрі», вартість якого у відповідності до висновку товарознавчої експертизи № 2/20 від 03.01.2020 року становить 1433 грн., тим самим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 2620 гривень. Викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, 05.03.2020 року близько 20-00 год. між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , які перебували в будинку ОСОБА_9 в будинку АДРЕСА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, ОСОБА_4 наніс один удар кулаком правої руки в область носа зліва ОСОБА_8 , після чого відразу наніс другий удар кулаком правої руки в область обличчя, але потерпіла прикрила обличчя рукою тому удар був завданий по лівій руці потерпілої. Таким чином, ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи № 57 від 10.03.2020 року у вигляді: «синець в навколоочній області зліва з переходом на область спинки носа, синець в області лівої кисті, які утворились в результаті дії тупих предметів, яким могла бути рука людини зжата у кулак, чи схожий за характеристикою предмет, який діяв у вищевказані області не менше двох разів. Дані ушкодження могли утворитись в строк і при обставинах вказаних вище і у своїй сукупності, як і окремо, за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. В своїх діях кається. Докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює.
Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, ОСОБА_6 надала заяву про розгляд справи у її відсутності, зазначила, що при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчинених діяннях визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочини саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, роз`яснивши при цьому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані:
- за ч.1 ст.125 КК України, як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження;

- за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на спецобліках не перебуває, має задовільну характеристику.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує, що він обвинувачується у скоєнні злочинів, які відносяться до категорії злочинів тяжкого та проступку, дані, які характеризують його особу, викладені вище обставини, які пом`якшують його покарання, при цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність, та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо без його ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.125, ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі цього, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів.

Згідно досудової доповіді, підготовленої провідним інспектором Новосанжарського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_10 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання:
- ч. 1 ст. 125 КК України 100 (сто) годин громадських робіт;
-за ч.3 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Речові докази:

-мотокосу марки «Колібрі» та велосипед марки «Україна» - передані під зберігальну розписку ОСОБА_6 залишити їй у власність.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1