Справа № 741/691/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/775/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000122, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 вересня 2020 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вороб`ївка Полонського району Хмельницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз:

-05.12.2018 року Бобровицьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанцій обставини

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 вересня 2020 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено обчислювати з 22.05.2020 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Питання про речові докази вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.04.2020 року в період часу з 23 години до 23 години 30 хвилин, точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись біля контейнерів для сміття розташованих за продуктовим маркетом «Фора», що за адресою Чернігівська область м. Носівка вул. Центральна,39, в ході раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , умисно завдав їй один удар частиною скляної пляшки по обличчю.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді одного непереривного рубця обличчя, а саме в області навколо рота з переходом на підборіддя з права та на верхню третину шиї, які виникли внаслідок не менше як одного удару твердим предметом наближено-округлої форми, що володіє хоча б одним гострим краєм, нерівномірно вираженою, дефектною осколкоподібною поверхнею, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та є невиправними, що спричинило непоправне знівечення обличчя.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі обвинувачений просив скасувати вказаний вирок суду та закрити кримінальне провадження за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що тілесних ушкоджень нікому не заподіював, доказів його вини під час розслідування не встановлено.

Зокрема, допитані судом 1 інстанції свідки підтвердили наявність конфлікту між ним та потерпілою, проте вони не були очевидцями нанесення ним тілесних ушкоджень.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор вважав, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому діяння доведена сукупністю досліджених в ході судового розгляду доказів, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при ухваленні судового рішення

Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 121 КК України кваліфіковано правильно.

В основу вироку суд обґрунтовано поклав послідовні показання потерпілої, яка в деталях розповіла про обставини спричинення їй обвинуваченим тілесних ушкоджень, показання свідків, дані протоколів слідчих дій, висновки експерта та документи на підтвердження тяжкості заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що 27.04.2020 року, в нічний час, перебувала разом із знайомою біля магазину «Фора» в м. Носівка. Побачили обвинуваченого, який провокував конфлікт та намагався поцілити цеглиною в її знайому, після чого підійшов до неї позаду та зненацька вдарив в обличчя відбитою частиною пляшки. В неї почалася кровотеча. Знайома, яка була з нею, намагалася затримати обвинуваченого. Перехожі зупинили протиправні дії обвинуваченого та викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_10 показала, що в кінці квітня 2020 року разом з потерпілою перебувала біля магазину «Фора», а обвинувачений, який також там перебував, почав кидати в її бік цеглини, коли вона подивилась на потерпілу, побачила обличчя в крові, а поруч з розбитою пляшкою стояв обвинувачений. На їх крики про допомогу прибігли двоє хлопців. Рани у потерпілої були значними.

Показання потерпілої та свідка ОСОБА_10 узгоджуються з даними протоколів слідчого експерименту, проведених за участю потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , під час якого вони детально розповідали та показували при яких обставинах обвинувачений спричинив потерпілій тілесні ушкодження.

Крім того, свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , допитані судом 1 інстанції, повідомили, що перебуваючи біля магазину «Фора», чули неподалік конфлікт між обвинуваченим та потерпілою. Вони допомогли затримати обвинуваченого, поваливши його на землю та вибили з рук цеглину. У руках обвинуваченого була частина розбитої скляної пляшки, а у потерпілої малися порізи нижньої частини обличчя.

Хоча свідки, показання яких покладено в основу вироку, самого моменту нанесення удару безпосередньо не бачили, як про це вказує апелянт, проте всі вони підтвердили, що ОСОБА_6 у цей час перебував із потерпілою, а тому об`єктивно був єдиним, хто міг заподіяти ОСОБА_9 відповідні тілесні ушкодження.

Крім того, сам обвинувачений не заперечував факту наявності у нього конфлікту з потерпілою, а також зустрічі з нею біля магазину «Фора» в м. Носівка Чернігівської області.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №54 від 29.04.2020 року з якого вбачається, що у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді одного непереривного рубця обличчя, а саме області навколо рота з переходом на підборіддя з права та на верхню третину шиї. По давності спричинення могло утворитися і в тому числі 27.04.2020 року, по механізму утворення могло утворитися внаслідок не менш як одного удару твердим предметом наближено-округлої форми, що володіє хоча б одним гострим краєм, не рівномірно вираженою дефектною осколкоподібною поверхнею. По ступеню тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я та могло утворитися в тому числі внаслідок удару напіврозбитою скляною пляшкою («розочкою»). В момент спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 могла перебувати як в горизонтальному так і у вертикальному, або наближеному до них положенні, повернула обличчям до дії травмуючої сили. Тілесні ушкодження на обличчі ОСОБА_9 у вигляді одного непереривного рубця обличчя, а саме області навколо рота з переходом на підборіддя з права та на верхню третину шиї є не виправним, та для свого виправлення потребує хірургічного втручання.

Також судом з дотриманням вимог процесуального закону було досліджено результати судово-медичної експертизи №327 від 23.06.2020 року, відповідно до яких в слідах на фрагменті скляної пляшки, яку свідок ОСОБА_11 відібрав у невідомого чоловіка біля сміттєвих баків неподалік магазину «Фора» в м. Носівка та в послідуючому добровільно видав слідчому, виявлена кров людини, яка могла походити від потерпілої ОСОБА_9 .

Вказані докази є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у їх достовірності. На думку колегії суддів, вони відповідають вимогам ст. ст. 84-86 КПК України щодо їх належності та допустимості, оскільки отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд 1 інстанції, дослідивши й зіставивши наявні у кримінальному провадженні фактичні дані, дав їм оцінку в аспекті ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також з`ясував передбачені ст. 91 вказаного Кодексу обставини, що належать до предмета доказування, й обґрунтовано вирішив, що зібрані докази в їх сукупності та взаємозв`язку доводять вчинення обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення.

Отже версія та доводи обвинуваченого мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який формально позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що його обтяжує , - рецидив злочинів.

Зважаючи на викладене, врахувавши висновок досудової доповіді складеної уповноваженим органом з питань пробації яким визначено високий ризик небезпеки для суспільства та високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, суд призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної межі, встановленої санкцією інкримінованої статті, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування чи зміну вироку під час перегляду апеляційним судом оскарженого вироку не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 вересня 2020 року відносно ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженому, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4