Справа №538/182/17
Провадження №1-кп/549/2/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участі: секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши в судовому засіданні в смт.Чорнухи кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000843 від 03.11.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Васильки Лохвицького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, освіта середня спеціальна, в силу ст. 89 КК України не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України,

установив:

Обвинувачений ОСОБА_9 , знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи корисливий умисел, направлений на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав, зберігав з метою збуту та збував особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований.

Так, на початку листопада 2016 року ОСОБА_9 у невстановлений під час досудового розслідування час та спосіб, придбав особливо-небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, який зберігав при собі в медичному шприці з метою збуту. Після цього, на початку листопада 2016 року, точної дати та часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, по вул. Ватутіна, неподалік магазину «Лан», в м. Заводське Лохвицького району, шляхом продажу особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого за гроші, в сумі 300 (триста ) гривень, незаконно збув наркозалежному ОСОБА_14 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, об`ємом 3 мл., набраний у медичний шприц.

Вказану наркотичну речовину, опій ацетильований, ОСОБА_14 вжив в той же день за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом внутрішньовенної ін`єкції.

Таким чином, ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, тобто вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого.

Окрім цього, 14.12.2016 року близько 10 год. 25 хв. в м.Заводське Лохвицького району по вул. Озерній поблизу будинку №10, під час проведення оперативної закупки ОСОБА_15 передав кошти в сумі 300 (триста) гривень ОСОБА_9 за придбання у нього наркотичного засобу об`ємом 3 мл.

14 грудня 2016 року в м.Заводське Лохвицького району по вул. Ватутіна, ОСОБА_9 , маючи корисливий мотив, з метою направленою на незаконне збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений під час досудового розслідування час та спосіб, придбав рідину коричневого кольору, яку зберігав при собі в медичному шприці з метою збуту.

14 грудня 2016 року близько 11 години в м.Заводське Лохвицького району по вул.Ватутіна, у вбиральні кафе «Оксана» ОСОБА_9 здійснив внутрішньовенну ін`єкцію у кількості 1 мл наркотичного засобу ОСОБА_15 в ліву руку, також, здійснив ін`єкцію 1 мл наркотичного засобу собі в район паху, а решту наркотичного засобу в медичному шприці у кількості 1 мл., передав ОСОБА_15 , який 14.12.2016 року вказаний наркотичний засіб добровільно видав працівникам Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області.

Такими чином, шляхом продажу наркотичного засобу ОСОБА_9 повторно, незаконно збув ОСОБА_15 рідину коричневого кольору об`ємом 3 мл, набрану у медичний шприц. Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи №2414 від 22.12.2016 року, наркотичний засіб, який ОСОБА_15 добровільно видав працівникам Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області, містить особливо-небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,039 г.

Він же, 18.01.2017 року по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , маючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановлений під час досудового розслідування час та спосіб, придбав рідину коричневого кольору, яку зберігав у приміщенні своєї квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , в медичному шприці з метою збуту.

18 січня 2017 року, під час проведення оперативної закупки, ОСОБА_15 , попередньо домовившись у телефонному режимі із ОСОБА_9 про часткове перерахування грошей за придбання в останнього наркотичного засобу, об`ємом 2,5 мл, близько 12 год 48 хв перерахував через ПАТ КБ «Приватбанк» на картку «MasterCard» ПАТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_16 , гроші в сумі 243,77 грн.

Після цього, 18.01.2017 року приблизно о 15 год 10 хв ОСОБА_15 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 , під час проведення оперативної закупки, віддав решту грошей у сумі 200 гривень за придбання наркотичного засобу об`ємом 2,5 мл. ОСОБА_9 . Цього ж дня о 15 год 11 хв ОСОБА_9 здійснив внутрішньовенну ін`єкцію у кількості 0,8 мл наркотичного засобу ОСОБА_15 в ліву руку. Решту наркотичного засобу в медичному шприці у кількості 1,7 мл, передав ОСОБА_15 , який 18.01.2017 року добровільно видав вказаний наркотичний засіб працівникам Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області. Так, шляхом продажу наркотичного засобу ОСОБА_9 повторно, незаконно збув ОСОБА_15 рідину коричневого кольору, яка була набрана у медичний шприц, об`ємом 2,5 мл за кошти загальною сумою 443,77 грн.

Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи №187 від 19.01.2017 року наркотичний засіб, який ОСОБА_15 добровільно видав працівникам Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,234 г.

Таким чином, ОСОБА_9 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, тобто вчинив незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, вчинений повторно.

Крім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.01.2017 року о 15 год 11 хв по місцю свого проживання АДРЕСА_1 ОСОБА_9 після продажу особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого ОСОБА_15 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, незаконно надав приміщення своєї квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в якій він проживає, та яка частково належить йому на праві приватної власності, для вживання ОСОБА_15 наркотичного засобу опію ацетильованого.

Далі, ОСОБА_9 відібравши наркотичний засіб у кількості 0,8 мл у медичний шприц, об`ємом 2,0 мл, шляхом внутрішньовенної ін`єкції увів в організм ОСОБА_15 опій ацетильований, а порожній шприц поклав собі до нагрудної кишені куртки.

18 січня 2017 року на підставі ухвали слідчого судді Лубенської міськрайонного суду Полтавської області від 04.01.2017 року під час обшуку ОСОБА_9 у нагрудній кишені його куртки, був виявлений порожній шприц, об`ємом 2,0 мл, в якому у відповідності до висновку експерта №188 від 20.01.2017 року знаходився наркотичний засіб опій ацетильований. маса якого не визначалася у зв`язку із малою кількістю.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у наданні приміщення з метою незаконного вживання наркотичних засобів, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.317 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у кімнаті кухні, під котлом опалення, незаконно зберігав для власних потреб, без мети збуту, наркотичний засіб канабіс, який придбав у невстановлений під час досудового розслідування час і спосіб.

18 січня 2017 року у період часу з 15 год 30 хв до 17 год 45 хв. у приміщенні квартири ОСОБА_9 , за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 04.01.2017 року проведено обшук.

Під час обшуку у кімнаті кухні під котлом опалення було виявлено та вилучено поліетиленовий пакунок чорного кольору, в якому містилась подрібнена речовина зеленого кольору, яка у відповідності до висновку експерта №189 від 20.01.2017 року є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 14,830 г.

Таким чином, своїми умисними діями, що виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчинені особою, яка раніше вчинила злочини, передбачені ст.ст.307, 317 КК України, ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_5 було змінено обвинувачення ОСОБА_9 шляхом виключенння першого епізоду злочинної діяльності обвинуваченого, тобто факту незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичного засобу опію ацетильованого об`ємом 3 мл ОСОБА_14 , який мав місце на початку листопада 2016 року, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, з правовою кваліфікацією передбаченою ч.2 ст.307 КК України та виключено з обвинувачення та з правової кваліфікації злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за фактом збуту ОСОБА_9 14.12.2016 наркотичного засобу опію ацетильованого, кваліфікуючу ознаку «вчинений повторно» та кваліфіковано дії обвинуваченого за ч.2 ст.307 КК України по вказаному епізоду як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого.

Зміна обвинувачення обгрунтована тим, що під час судового розгляду по першому епізоду злочинної діяльності ОСОБА_9 тобто за фактом збуту наркотичного засобу опію ацетильованого, який мав місце на початку листопада 2016 року, у якості свідка був допитаний ОСОБА_14 , який повідомив, що не пам`ятає моменту збуту йому ОСОБА_9 опію ацетильованого, об`ємом 3 мл, у зв`язку із тим, що він є наркозалежною особою, періодично вживає наркотичні засоби, а також вживає лікарські препарати, які допомагають подолати наркотичну залежність. У зв`язку із вживанням наркотиків та медичних препаратів у нього виникли порушення пам`яті, що не дає йому змоги достеменно запам`ятати навіть найближчі події, які сталися у минулому, а тому підтвердити або спростувати вказаний епізод злочинної діяльності ОСОБА_9 він не може.

Враховуючи те, що інші докази на підтвердження вини ОСОБА_9 за фактом збуту особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, який мав місце на початку листопада 2016 року, в матеріалах кримінального провадження відсутні, а сам обвинувачений заперечує факт збуту наркотичного засобу об`ємом 3 мл за гроші у сумі 300 ОСОБА_14 , вказаний епізод із загального обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_9 підлягає виключенню.

Враховуючи викладене, другий епізод злочинної діяльності обвинуваченого, який мав місце 14.12.2016 близько 11 год в м.Заводське Лохвицького району по вул.Ватутіна, у вбиральні кафе «Оксана», а саме, незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого об`ємом 3 мл ОСОБА_15 , за кошти в сумі 300 (триста) грн, необхідно кваліфікувати без кваліфікуючої ознаки «вчинений повторно».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованих йому злочинах не визнав та відмовився надавати пояснення, посилаючись на статтю 63 Конституції України.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 в інкримінованих йому кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч 1 ст 317, ч 2 ст 309 КК України, його винуватість підтверджується доказами, які досліджувались в судовому засіданні. Зокрема:

- показаннями свідка із зміненими анкетними даними ОСОБА_15 , що був допитаний в судовому засіданні в порядку ч.9 ст. 352 КПК України. Свідок, дав показання про те, що на початку грудня 2016 року в кафе «Оксана», розташованого в м.Заводське Лохвицького району, через своїх знайомих наркозалежних осіб, познайомився з ОСОБА_9 , де вживали спиртні напої. Після чого разом з обвинуваченим пішли до його місця проживання в АДРЕСА_3 . ОСОБА_9 з свого помешкання виніс йому наркотик і вони повернулися до кафе «Оксана», при цьому обмінялися мобільними номерами.

Після цього в різний проміжок часу декілька разі придбавав у ОСОБА_9 вказаний наркотик для особистого вживання.

В грудні 2016 року до нього звернулися працівники поліції з проханням провести оперативну закупку наркотичних речовин, на що він погодився.

14.12.2016 йому в приміщенні районного відділу поліції в присутності двох понятих він був оглянутий працівниками поліції на предмет наявності у нього заборонених речей та речовин. Після цього йому були вручені грошові кошти в розмірі 300 грн одна купюра по 100 грн і чотири по 50 грн., для здійснення закупки у м.Заводське Лохвицького району опію ацетильованого в кількості 3 мл. Попередньо домовившись по телефону з ОСОБА_9 , він зустрівся з останнім біля магазину «Лан» у м.Заводське Лохвицького району. При зустрічі дав обвинуваченому 5 грн, щоб ОСОБА_9 поповнив собі телефон та зателефонував особі, яка принесе наркотичний засіб. Після дзвінка вони пішли до аптеки по медичний шприц для ін`єкції. Потім пішли до магазину «Оксана», де випили кави та ОСОБА_15 віддав обвинуваченому гроші. ОСОБА_9 вийшов з магазину, а потім через деякий час повернувся з наркотиком, після чого обоє пішли до вбиральні. ОСОБА_15 запропонував, щоб ОСОБА_9 зробив йому ін`єкцію, на що останній погодився. Він вколов його в руку, а потім обвинувачений уколов себе в ділянку паху це була умова придбання наркотиків. Вийшов з магазину «Оксана» та повернувся до відділу поліції, після чого добровільно видав працівникам поліції придбаний у ОСОБА_9 шприц з наркотичним засобом.

ОСОБА_15 повідомив також, що в січні 2017 року, а саме 18 січня, він був запрошений працівниками поліції до районного відділу поліції з проханням провести ще одну оперативну закупку наркотиків. Цього ж дня в приміщенні районного відділу поліції в присутності понятих був оглянутий працівниками поліції на предмет наявності у нього заборонених речей та речовин. Працівниками поліції було вручені йому грошові кошти в сумі 250 грн (1 купюра по 200 грн і одна купюра по 50 грн) для оплати наркотичної речовини, про купівлю якої, ОСОБА_15 заздалегідь домовився з ОСОБА_9 . Однією з умов покупки було те, що необхідно перерахувати частину грошей, а саме: 250 гривень на розрахунковий рахунок відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк», а решту грошей - 200 грн, віддати особисто в руки. На чиє ім`я відкритий рахунок ОСОБА_15 не знає. З райвідділу пішов до відділення банку та переказав грошові кошти в сумі 250 грн та повернувся до райвідділу поліції та віддав працівникам поліції банківський чек.

В присутності понятих та експерта грошові кошти в сумі 200 грн (4 купюри по 50 грн) експерт посипав невідомою йому речовиною і працівники поліції видали йому ці кошти.

Того ж дня поїхав до місця проживання ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 , де віддав решту грошей, а саме 200 грн (4 купюри по 50 грн), які положив на стіл у кухні. Присів на стілець у кухні і ОСОБА_9 сам увів йому наркотик в ліву руку. Собі обвинувачений не колов. Після цього ОСОБА_9 дав шприц з наркотиками, який він положив до кишені курточки та вийшов і на вулиці віддав шприц працівникам поліції, який надалі був запакований та опечатаний.

-показаннями свідка ОСОБА_17 , який суду повідомив, що у грудні 2016 року працівники поліції запросили його бути присутнім в якості понятого при проведенні оперативної закупівлі наркотичного засобу. Він прибув до Лохвицького ВП, де йому та ще одному понятому були показані кошти в сумі 300 гривень, які попередньо були оглянуті, 2 купюри номіналом по 100 грн та 2 купюри по 50 грн, які призначалися для проведення закупівлі наркотичного засобу. З даних коштів було зроблено копії. В подальшому було складено протокол огляду, де він та ще один понятий розписалися. Потім їм вказали на присутнього в кабінеті чоловіка, на ім`я ОСОБА_18 , який погодився здійснити закупівлю наркотичних засобів. В його присутності працівники поліції оглянули вказаного чоловіка, який був одягнутий в куртку, джинси та кросівки темного кольору, точно вказати колір не може. При ньому виявили мобільний телефон та особисті гроші ОСОБА_18 , склали про це протокол, в якому він та ще один понятий поставили свої підписи, після чого ОСОБА_18 були дані гроші та він з працівниками поліції поїхав в м.Заводське Лохвицького району, Полтавської області, а вони залишилися в Лохвицькому ВП ГУНП в Полтавській області. Через деякий час даний чоловік з працівниками поліції повернувся до Лохвицького відділу поліції і при ньму та ще одному понятому в кабінеті добровільно видав медичний шприц заповнений рідиною коричньового кольору на одну позначку. Як пояснив чоловік дана рідина є наркотичним засобом, який він придбав в м.Заводське .Згідно домовленості з продавцем ним було придбано 3 мілілітра наркотичного засобу, але за умови продажу по 1 мілілітру наркотиків ним та продавцем було вжито в туалеті кафе «Оксана» в м.Заводське, Лохвицького району, Полтавської області. За фактом видачі наркотичного засобу працівниками поліції було складено протокол, в якому всі присутні поставили свої підписи, а виданий Денисом медичний шприц з рідиною було опечатано, на якому всі поставили свої підписи.

-показаннями свідка ОСОБА_19 , який суду повідомив, що в середині грудня 2016 року працівниками поліції був запрошений бути присутнім в якості понятого при проведенні закупки наркотичного засобу у жителя м. Заводське, Лохвицького району. В Лохвицькому ВП ГУНП в Полтавській області йому та ще одному понятому було показані кошти в сумі 300 гривень, якими купюрами не пам`ятає, які призначалися для проведення закупки наркотичного засобу. З даних коштів було зроблено копії. В подальшому складено про це протокол, де вони розписалися. Потім вказали на чоловіка на ім`я ОСОБА_20 , який погодився здійснити закупку. В їхній присутності працівниками поліції було складено протокол його огляду, який був одягнутий у куртку і джинси, точно одяг та його колір вказати не може. Під час огляду були виявлені особисті речі чоловіка у вигляді мобільного телефону та інші речі, які точно саме вказати не може. В протоколі він та ще один понятий також поставили свої підписи, потім ОСОБА_18 було вручено кошти в сумі 300 грн. та він з працівниками поліції поїхав в м.Заводське Лохвицького району Полтавської області, а він та інший понятий залишилися в Лохвицькому ВП ГУНП в Полтавській області. Через деякий час даний чоловік з працівниками поліції повернувся до Лохвицького відділу поліції і при ньому та ще одному понятому добровільно видав медичний шприц заповнений рідиною коричневого кольору, скільки точно мілілітрів рідини було в шприці вказати не може . Як пояснив ОСОБА_15 дана рідина є наркотичним засобом, який він придбав в м. Заводське. Згідно домовленості з продавцем ним було придбано більше наркотичного засобу, ніж видано, але за умови продажу продавець та покупець наркотиків вжили в м.Заводське, Лохвицького району певну кількість наркотиків. За фактом видачі наркотичного засобу працівниками поліції було складено протокол, в якому всі присутні поставили свої підписи, а виданий ОСОБА_15 медичний шприц з рідиною було поміщено до поліетиленового пакету та опечатано з їхніми підписами. Також 18.01.2017 він був запрошений працівниками поліції до районного відділу поліції в якості понятого. В приміщенні будівлі поліції на 2 поверсі в кабінеті при ньому на предмет наявності заборонених речей та речовин був оглянутий працівниками поліції невідомий йому чоловік на ім`я ОСОБА_18 , якому було вручені працівниками поліції грошові кошти в сумі 250 грн (4 купюра по 50 грн), які попередньо, у його присутності, були оброблені експертом, невідомим йому порошком. Вказані грошові кошти невідомий чоловік повинен був віддати за купівлю наркотичного засобу ОСОБА_9 . Невідомий чоловік вийшов з кабінету та поїхав з працівниками поліції до м.Заводського Лохвицького району. Він також разом з працівниками поліції поїхав до м.Заводського Лохвицького району де біля хлібозаводу чекали ОСОБА_18 , який хвилин через 30 вийшов з будинку та видав працівникам поліції медичний шприц. Того ж дня був понятим при проведенні обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 . Спочатку працівник поліції зачитав ухвалу про проведення обшуку, а потім здійснювали сам обшук. В приміщенні кухні під газовим котлом працівник поліції знайшов чорний пакет, у якому була суха подрібнена трава зеленого кольору. У спальній кімнаті були знайдені та вилучені мобільні телефони. ОСОБА_9 видав працівникам поліції речі, а саме: курточку у кишені якої були гроші в сумі 250 грн, при просвічуванні експертом 4 купюри світилися, а одна не світилася. Курточка ОСОБА_9 також світилася. У кишені курточки був знайдений шприц, який вилучили, яким об`ємом був шприц не пам`ятає.

- показаннями свідка ОСОБА_21 , який суду повідомив, що 18.01.2017 року працівник поліції запропонував йому бути понятим при проведенні закупки наркотичного засобу, на що він погодився. Коли він піднявся на другий поверх Лохвицького ВП, то там вже був другий понятий. Їм було роз`яснено права, а також повідомили, що закупка буде проводитися в два етапи, тобто, частину коштів буде перерахувано на банківську картку, а частину коштів буде віддано при зустрічі, на якій передаватимуться наркотики. Їм були пред`явлені кошти, двома купюрами номіналом 200 та 50 гривень. З даних коштів було зроблено копії, складено протокол, в якому вони підписалися. Потім в даному кабінеті їм вказали на присутнього чоловіка, який погодився здійснити закупівлю наркотичних засобів. Було складено протокол огляду покупця (він був у толстовці, джинсах, кросівках світлого кольору), в якому всі поставили свої підписи. Чи було щось при собі в закупного вказати не може, оскільки не пам`ятає. Потім повідомили, що вказаний чоловік поїде в банк і оплатить частину грошей за наркотики. Через деякий час він повернувся та показав чек із « ОСОБА_22 ім`я ОСОБА_23 . Вказний чек було приклеєно на листок формату А4, та поставлені підписи понятих після його огляду . Потім в їхній присутності було вручено закупному кошти в сумі 200 грн, які експерт попередньо обробив порошком, який світиться. За результатами вказаної дії складено протокол, в якому він з іншим понятим поставили свої підписи. Після цього закупний з працівниками поліції поїхав в м. Заводське на одному автомобілі, а він з іншим понятим поїхали в м.Заводське на іншому автомобілі з іншими працівниками поліції. Через деякий час працівниками поліції було повідомлено, що закупівля наркотичного засобу відбулася і потрібно проводити міроприємства по його затриманню та проведення обшуку за місцем його проживання. Після цього вони спільно з працівниками поліції зайшли до господарства, яке розташоване в м. Заводське, у перший під`їзд двоповерхового будинку, кварира знаходилася справа на першому поверсі. Зайшов слідчий, зачитав ухвалу суду, вручив її обвинуваченому потім запропонували видати засоби які заборонені в обігу той сказав що немає. Добровільно з кишень обвинувачений виклав шприц, 5 купюр по 50 грн. Зайшов експерт просвітили їх і з 5 купюр,4 були мічені. Також, світилася куртка обвинуваченого, бо гроші були в ній та руки світилися порошком. Куртка була опечатана та вилучена працівниками поліції. Гроші також вилучені працівниками поліції. На запитання слідчого що це за гроші, обвинувачений відповів, що це йому дали за наркотики. Далі був обшук. Обшукали туалет, ванну, кухню. Прямо під вікном був котел. Під котлом виявили чорний кульок, відкрили, там була перебита суха трава. На запитання що це за трава, обвинувачений відповів що не знає. Далі обшукали прихожу, потім спальню. Там виявили повний ящик мобільних телефонів, в тому числі і розібрані. Той сказав що їх ремонтує. Потім закінчився обшук. Потім вони поїхали в РВ. Там була особа яка проводила закупку, він витягнув шприц та пояснив, що купляв він більше, але за умовами купівлі треба було вколотися на місці продажу, тому шприц був неповний( менше ніж 2,5 куба). Його упакували у файл. За результатами видачі було складено протокол, де вони розписалися з іншим понятим. Потім вони були понятими при видачі ОСОБА_23 картки, на яку були перераховані кошти. Як пояснив останній, що обвинувачений являється чи то його сусід чи гарний знайомий, якому обвинувачений винен кошти. На картку було перераховано трошки менше ніж 250 грн, оскільки банк взяв свій процент за послуги.

-показаннями свідка ОСОБА_16 , який повідомив що в 2017 році він в телефонному режимі повідомив номер рахунку кртки КБ «ПриватБанк» ОСОБА_9 , для того, щоб на його картку останній перерахував кошти у сумі 200 - 300 грн(точно вказати не може, бо не пам`ятає), так як ОСОБА_9 винен був йому гроші. Про те, що ОСОБА_24 займається збутом наркотичних засобів він не знав. Чи перебували в колі спілкування обвинуваченого наркозалежні особи, також не знає. Чи знімав у день надходження коштів ОСОБА_16 гроші та чи приходив у той день до обвинуваченого, не пам`ятає. Пояснює, що до нього приїхали працівники поліції(дати не пам`ятає) та запитали у нього про кошти, які прийшли йому на картку в той день, коли зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що на його картку прийдуть кошти, але для цього йому необхідно повідомити номер банківської картки. Потім до нього приїхали працівники поліції та запитали про гроші, які були перераховані йому на картку, останній повідомив їм походження вказаних коштів. На даний час зазначена вище картка вилучена працівниками поліції.

-показаннями свідка ОСОБА_25 , який пояснив, що був свідком в суді при розгляді клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку у квартирі за місцем проживання ОСОБА_9 . Також зазначив, що він проживав в багатоквартирному житловому будинку, за адресою АДРЕСА_4 , де проживає на даний час ОСОБА_26 , який є наркозалежною особою, та який займається виготовленням та продажем наркотичних засобів в м. Заводське. Разом з ним даною незаконною діяльністю займається ОСОБА_9 та ОСОБА_27 . Обвинуваченого ОСОБА_9 свідок досить часто бачив у вказаному будинку, оскільки той приходив до ОСОБА_28 . Також, ОСОБА_26 на власному автомобілі марки «Ауді» червоного кольору та ОСОБА_9 на автомобілі «Славута» неодноразово приїздили до ОСОБА_29 за місцем його проживання. Про те, що ОСОБА_9 збуває, зберігає та вживає наркотичні засоби за місцем свого проживання, йому відомо від інших людей. Особисто наркотиків у Верхівського не купував, оскільки не є наркозалежним.

- показаннями свідка ОСОБА_30 , який суду повідомив, що він був свідком в суді при розгляді клопотання слідчого про надання дозволу на проведення обшуку у квартирі за місцем проживання ОСОБА_9 . Також зазначив, що йому відомий факт дружніх відносин обвинуваченого ОСОБА_9 із ОСОБА_27 та особою на прізвисько « ОСОБА_31 » на ім`я ОСОБА_32 , які в м. Заводське Лохвицького району збували наркотичні засоби. Йому також, відомо, що наркотичний засіб виготовлявся «Кананом» в гаражі, який йому належить або ж він придбавався в інших осіб уже готовим. Також, свідок пояснює, що вказані особи пересувалися на автомобілі марки «Ауді», який належить «Канану». Про те, що ОСОБА_9 займається збутом наркотичного засобу, йому відомо від ОСОБА_27 , який в розмові з останнім повідомив йому про це. Окрім цього, йому відомо, що оплата за наркотичний засіб здійснюється шляхом перерахування грошей на банківську картку.

- показаннями свідка ОСОБА_33 , яка суду повідомила, що вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_9 , в шлюбі перебувають 10 років, від шлюбу мають малолітню дочку. Те, що її чоловік є наркозалежним не знала до моменту проведення обшуку у їх спільній квартирі. До їх квартири ніхто з підозрілих людей ніколи не заходив. ОСОБА_15 ніколи не бачила. В день проведення обшуку зранку проводила прибирання в квартирі і ніякого підозрілого чорного пакета не бачила. Слідів на тілі чоловіка від уколів ніколи не бачила, препаратів, які потрібно уводити у вени, пах або стегно в квартирі ніколи не бачила. Також суду повідомила, що ОСОБА_16 це їх сусід, який був винен їм гроші, скільки не знає.

-даними, відображеними у витязі з ЄРДР № 0000843 від 03.11.2016, відповідно до якого відомості про вчинення кримінальних правопорушень внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 307 КК України ( т.2 а.с.22),

- даними, відображеними в рапорті старшого оперуповноваженого СКП Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_34 про проведення оперативно-розшукових міроприємств в м.Заводське Лохвицького району (т.2 а.с.23);

- даними постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину від 24.11.2016, відповідно до якої постановлено провести негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у громадянина ОСОБА_9 (т. 2 а.с.31-33);

-даними, вказаними у протоколі про проведення контролю за вчиненням злочину від 14 грудня 2016 року, згідно з якими ОСОБА_15 (легендованій особі) вручено грошові кошти в сумі 300 грн. для проведення оперативної закупки наркотичної речовини у ОСОБА_9 жителя АДРЕСА_1 , за які він придбав у ОСОБА_9 3 мл наркотичного засобу за ціною 100 грн за 1 мл. (т.2 а.с.24);

-даними, вказаними у протоколі про проведення контролю за вчиненням злочину від 14 грудня 2016 року, згідно з якими ОСОБА_15 (легендована особа) добровільно видав працівникам поліції один медичний шприц з речовиною коричневого кольору об`ємом 1 мл, яку він придбав 14.12.2016 року у громадянина ОСОБА_9 по вул Ватутіна у м. Заводське Лохвицького району Полтавської області за грошові кошти , вручені йому для проведення оперативної закупки у громадянина ОСОБА_9 в сумі 300 грн. Під час закупівлі було придбано 3 мл наркотичного засобу, але 2 мл було вжито відразу після придбання спільно з продавцем, так як це було обумовлено при зустрічі з продавцем ОСОБА_9 (т.2 а.с.25);

- заявою ОСОБА_15 від 14.12.2016 року , відповідно до якої він дає згоду на участь у НСРД ( т. 2 а.с. 36);

- даними протоколу огляду грошових коштів від 14.12.2016 року, відповідно до яких за участі понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 було проведено огляд грошових купюр, а саме: 4 купюри номіналом 50 грн /серії СБ 4077668, ТГ 1162026, УГ 0618682, УЕ 2122636/ та 1 купюру номіналом 100 грн серії ЕЧ 1620184, які були заздалегідь ідентифіковані шляхом ксерокопіювання на одному аркуші формату А-4 призначених для проведення оперативної закупівлі у громадянина ОСОБА_9 з метою припинення та документування його злочинної діяльності пов`язаної зі збутом наркотичних засобів ( т. 2 а.с. 37-39);

- відомостями, відображеними у протоколі огляду покупця від 14.12.2016 року у період часу з 09 год 40 хв до 09 год 57 хв, з яких слідує, що в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_17 старшим оперуповноваженим Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_34 було оглянуто громадянина ОСОБА_15 та вручено йому для придбання наркотичного засобу 4 купюри номіналом 50 грн /серії СБ 4077668, ТГ 1162026, УГ 0618682, УЕ 2122636/ та 1 купюру номіналом 100 грн серії ЕЧ 1620184(т.2 а.с.40) ;

-даними, вказаними в протоколі добровільної видачі від 14.12.2016 року у період часу з 13 год 05 хв до 13 год 45 хв, з яких слідує, що ОСОБА_15 у присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_17 видав працівникам поліції один медичний шприц з рідиною коричневого кольору об`ємом близько 1 мл. При цьому ОСОБА_15 пояснив, що дана речовина є наркотичним засобом опієм екстракційним, який він придбав у громадянина ОСОБА_9 . Всього було придбано 3 мл наркотичного засобу на загальну суму 300 грн за ціною 100 грн за 1 мл. Згідно домовленості на вимогу продавця ОСОБА_9 по 1 мл було вжито як продавцем так і покупцем ( т. 2 а.с.43);

- даними відображеними у витязі з ЄРДР № 0000925 від 15.12.2016, відповідно до якого 14.12.2016 року до чергової частини Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області надійшли матеріали оперативної закупки наркотичного засобу- опію екстаркційного об`ємом 3 мл, проведеної у громадянина ОСОБА_35 , правова кваліфікація ч.2 ст 307 КК України;

- висновком експерта №2414 від 22.12.2016, згідно якого надана на дослідження рідина коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,039 г (т.2 а.с.46-48);

-даними постанови про визнання та прилучення до провадження речовим доказом від 23.12.2016, відповідно до яких було визнано речовим доказом по матеріалах досудового розслідування № 0000925 від 15.12.2016 року особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, масою в перерахунку на суху речовину 0,039 г.(т.2 а.с.49);

-квитанцією №51 про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу (т.2 а.с.50).

- даними відображеними у витязі з ЄРДР № 0000046 від 18.01.2017, відповідно до якого 18.01.2017 року ОСОБА_9 по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 шляхом продажу особливо небезпечного наркотичного засобу , повторно, незаконно збув ОСОБА_15 рідину коричневого кольору , об`ємом 2,5 мл набрану у медичний шприц, правова кваліфікація ч.2 ст 307 КК України;

- даними, відображеними в рапорті старшого оперуповноваженого СКП Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_34 про проведення оперативно-розшукових міроприємств в м.Заводське Лохвицького району (т.2 а.с.23);

- постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 18.01.2017 року , відповідно до якої матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000843 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 307 КК України, № 0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст 307 КК України за підозрою ОСОБА_9 , об`єднано в одне провадження за № 0000843 ( т.2 а.с.53);

- даними постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину від 18.01.2017 року, відповідно до якої постановлено провести негласну слідчу (розшукову) дію контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у громадянина ОСОБА_9 (т. 2 а.с.54-55);

- заявою ОСОБА_15 від 18.01.2017 року , відповідно до якої він дає згоду на участь у НСРД ( т. 2 а.с. 56);

- даними протоколу огляду грошових коштів від 18.01.2017 року в період з 11 год 30 хв до 11 год 45 хв, відповідно до яких за участі понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 було проведено огляд грошових купюр, а саме: купюри номіналом 50 грн серії УЛ 7033687 та купюри номіналом 200 грн серії УИ 9201404, які були заздалегідь ідентифіковані шляхом ксерокопіювання на одному аркуші формату А-4 призначених для проведення оперативної закупівлі у громадянина ОСОБА_9 з метою припинення та документування його злочинної діяльності пов`язаної зі збутом наркотичних засобів ( т. 2 а.с. 57-58);

- відомостями, відображеними у протоколі огляду покупця від 18.01.2017 року у період часу з 11 год 48 хв до 12 год 05 хв, з яких слідує, що в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 старшим оперуповноваженим СКП Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_34 було оглянуто громадянина ОСОБА_15 та вручено йому для придбання наркотичного засобу купюру номіналом 50 грн серії УЛ 7033687 та купюру номіналом 200 грн серії УИ 9201404 (т.2 а.с.59) ;

-даними, вказаними в протоколі добровільної видачі від 18.01.2017 року у період часу з 13 год 10 хв до 13 год 29 хв, з яких слідує, що ОСОБА_15 у присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 видав працівникам поліції фіскальний чек Лохвицького відділення Полтавського ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» виданого 18.01.2017 року в 12 год 48 хв за перерахування коштів в сумі 250 грн громадянину ОСОБА_35 , як часткова оплата за придбання наркотичного засобу опію екстракційного. При цьому ОСОБА_15 пояснив, що за домовленістю із з продавцем грошові кошти було перераховано на банківську картку КБ «Приватбанк» відкриту на ім`я ОСОБА_16 . Фіскальний чек є додатком до даного протоколу ( т. 2 а.с. 60-61);

- даними протоколу огляду грошових коштів від 18.01.2017 року в період з 13 год 40 хв до 14 год 01 хв, відповідно до яких за участі понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 та ОСОБА_15 було проведено огляд грошових купюр, а саме: 4 купюри номіналом 50 грн серії СА 6468251, КД 5205481, СС 6628246, УН 2045895, які були заздалегідь ідентифіковані шляхом ксерокопіювання на двох аркушах формату А-4 призначених для проведення оперативної закупівлі у громадянина ОСОБА_9 з метою припинення та документування його злочинної діяльності пов`язаної зі збутом наркотичних засобів ( т. 2 а.с. 62-64);

- відомостями, відображеними у протоколі огляду покупця від 18.01.2017 року у період часу з 14 год 05 хв до 14 год 15 хв, з яких слідує, що в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 старшим оперуповноваженим СКП Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_34 було оглянуто громадянина ОСОБА_15 та вручено йому для придбання наркотичного засобу 4 купюри номіналом 50 грн серії СА 6468251, КД 5205481, СС 6628246, УН 2045895 (т.2 а.с.65) ;

-даними, вказаними в протоколі добровільної видачі від 18.01.2017 року у період часу з 18 год 45 хв до 19 год 05 хв, з яких слідує, що ОСОБА_15 у присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 видав працівникам поліції один медичний шприц об`ємом 5 мл, заповненого рідиною коричневого кольору об`ємом близько 1,7 мл. При цьому ОСОБА_15 пояснив, що дана речовина є наркотичним засобом опієм екстракційним, який він придбав у громадянина ОСОБА_9 за місцем його проживання АДРЕСА_1 за ціною 180 грн за 1 мл. Всього було придбано 2,5 мл наркотичного засобу на загальну суму 450 грн. Частину даних коштів в сумі 250 грн було попередньо перераховано на банківську картку, а частина в сумі 200 грн була надана готівкою під час закупівлі наркотиків. Крім цього, як пояснив ОСОБА_15 на пропозицію продавця ОСОБА_9 близько 0,8 мл наркотичного засобу було вжито за місцем проживання продавця ( т. 2 а.с.66);

- даними, вказаними у довідці №293/115/29/01-2017 від 06.03.2017 відповідно до яких для проведення оперативних закупівель наркотичних засобів в рамках кримінального провадження №0000843 із каси ГУНП були видані кошти в сумі 2000,00 грн., начальнику відділу УКР ГУНП підполковнику поліції ОСОБА_36 (видатковий к/о №1117 від 07.12.2016). За повідомленням УКР ГУНП зазначені кошти для реалізації були видані старшому оперуповноваженому СКП Лохвицького ВП ГУНП майору поліції ОСОБА_34 (розписка про отримання від 07.12.2016) (т.2 а.с.133);

-даними, вказаними у протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 15 лютого 2017 року в період з 19 год 20 хв до 19 год 50 хв, згідно з якими ОСОБА_15 (легендованій особі) вручено грошові кошти в сумі 450 грн. для проведення оперативної закупки наркотичної речовини у ОСОБА_9 жителя АДРЕСА_1 , за які він придбав у ОСОБА_9 2,5 мл наркотичного засобу за ціною 180 грн за 1 мл. (т.2 а.с.67);

-даними, вказаними у протоколі про результати контролю за вчиненням злочину від 15 лютого 2017 року в період з 19 год 50 хв до 20 год 15 хв , згідно з якими ОСОБА_15 (легендована особа) добровільно видав працівникам поліції один медичний шприц з речовиною коричневого кольору об`ємом 1,7 мл, яку він придбав у громадянина ОСОБА_9 за місцем його проживання по АДРЕСА_1 за грошові кошти , вручені йому для проведення оперативної закупки у громадянина ОСОБА_9 в сумі 450 грн. Під час закупівлі було придбано 2,5 мл наркотичного засобу, але за пропозицією продавця близько 0,8 мл було вжито відразу після придбання за місцем проживання ОСОБА_9 (т.2 а.с.68);

- висновком експерта №187 від 19.01.2017, згідно якого надана на дослідження рідина коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,243 г та № 189 від 20.01.2017, згідно якого надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 14,83 г (т.2 а.с.71-73, 128-130);

- відомостями, зазначеними у протоколі обшуку від 18.01.2017 року з додатком № 1 до протоколу обшуку (фототаблиця), відповідно до яких за місцем проживання ОСОБА_9 АДРЕСА_1 під час проведення санкціонованого обшуку в кімнаті кухні житлової квартири виявлено та вилучено чорний поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження зеленого кольору у подрібненому стані. У кімнаті зали вказаної квартири поруч із диваном з лівого боку у картонній коробці із дитячими іграшками була виявлена та вилучена банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 VISA «Electron». У кімнаті спальні на столі у паперових коробках були виявлені та вилучені мобільні телефони: Samsung GTE 1080 V IMEI відсутній; Iphone і9 IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 ; Samsung GT i-s 8050, IMEI НОМЕР_5 ; Lenovo P780 IMEI НОМЕР_6 ; Samsung i9300 IMEI НОМЕР_7 ; Nokia 6303 IMEI затертий; Nokia XI-01 IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; Nokia №76, № НОМЕР_10 ; Samsung GT- С 6712 IMEI НОМЕР_11 , IMEI НОМЕР_12 ; Nokia 5300 IMEI НОМЕР_13 ; Iphone не працюючий чорного кольору без номера; Samsung GS 3530 б/л; Iphone б/н; Samsung номер затертий модель невідома не працюючий; Samsung б/н; Iphone D 9401 IMEI НОМЕР_14 , IMEI НОМЕР_15 ; Fly iq 4404 IMEI НОМЕР_16 ; S-Tell M570, IMEI НОМЕР_17 , IMEI НОМЕР_18 ; Nokia 920 IMEI НОМЕР_19 , ІMEI НОМЕР_20 ; Lenovo S920, IMEI НОМЕР_21 ; Sony Ericson K 770i IMEI НОМЕР_22 SIM-картка відсутня; EXRLAY чорного кольору IMEI НОМЕР_23 IMEI НОМЕР_24 , Sim-карта із номером НОМЕР_25 ; купюри номіналом по 50 гривень: серії ТГ9708810, СА 6468251, СС 6628246, КД 5205481, УН 2045895.

Під час обшуку ОСОБА_9 надав свій паспорт громадянина України НОМЕР_26 виданий Лохвицьким РВ 25.10.1999 року, папірець паперу із написами шариковою ручкою, де зазначено НОМЕР_1 ОСОБА_16 НОМЕР_27 ОСОБА_37 . (т.2 а.с.75-80);

- даними відеозапису до протоколу обшуку від 18.01.2017 року , які містяться на DVD-R диску та були досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні (т. 2 а.с.85);

- висновком експерта №12 від 25.01.2017, згідно якого на наданих на дослідження всіх грошових купюрах, двох внутрішніх поверхнях кишень куртки гр. ОСОБА_9 та на поверхнях марлевих тампонів, позначених як змиви з долонь гр. ОСОБА_9 , встановлена наявність нашарувань спеціальної хімічної речовини. Спеціальна речовина виявлена на всіх грошових купюрах, двох внутрішніх поверхнях кишень куртки гр. ОСОБА_9 та на поверхнях марлевих тампонів, позначених як змиви з долонь гр. ОСОБА_9 та наданий зразок спеціальної хімічної речовини, співпадають між собою за своїми фізико-хімічними властивостями та мають спільну родову належність (т.2 а.с.88-95);

-даними постанов про визнання та прилучення до провадження речовим доказом від 19.01.2017, 26.01.2017, відповідно до яких було визнано речовим доказом по матеріалах досудового розслідування № 0000843 від 03.11.2016 року мобільні телефони: Samsung GTE 1080 V; Iphone і9; Samsung GT i-s 8050; Lenovo P780; Samsung i9300; Nokia 6303; Nokia XI-01; Nokia №76; Samsung GT- С 6712; Nokia 5300; Iphone не працюючий чорного кольору без номера; Samsung GS 3530; Iphone б/н; Samsung номер затертий модель невідома не працюючий; Samsung б/н; Iphone D 9401; Fly iq 4404; S-Tell M570; Nokia 920; Lenovo S920; Sony Ericson K 770i; EXRLAY чорного кольору та Sim-карта із номером ; купюри номіналом по 50 гривень: серії ТГ9708810; СА 6468251, серії СС 6628246, КД 5205481, УН 2045895, куртку чорного кольору із білими вставками, порожній медичний шприц об`ємом 2.0 мл., папірець із написом номера банківської картки, марлеві тампони змивів з долоней рук ОСОБА_9 , наркотичний засіб опій ацетильований в перерахунку на суху речовину 0,234 г., наркотичний засіб- канабіс в перерахунку на суху речовину 14,830 г(т.2 а.с.96, 131);

-квитанцією №77 про отримання речових доказів мобільних телефонів, купюр номіналом по 50 грн., куртки, порожнього шприца, папірця із номером банківської картки, змивів з долонь рук ОСОБА_9 та контрольний марлевий тампон (т.2 а.с.97).

-квитанцією №53,52 про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу (т.2 а.с.98, 132);

- даними, вказаними у протоколі огляду місця події від 18.01.2017 року в період з 18 год 05 хв до 18 год 41 хв, відповідно до яких огляд проводився в присутності понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 за участі власника (користувача) приміщення чи іншого володіння особи ОСОБА_16 , останній добровільно видав пластикову банківську картку Картка для виплат «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яку було вилучено та поміщено до полімерного пакету і опечатано біркою з підписами;

- даними, вказаними у постанові про визнання та прилучення до провадження речовим доказом від 20.01.2017 р. відповідно до яких банківська картка «MasterCard» ПАТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_16 приєднано до матеріалів кримінального провадження №0000843 від 03.11.2016 року від 08.01.2019 в якості речових доказів ( т.2 а.с.101-102);

-квитанцією №76 про отримання речового доказу - банківської картки «MasterCard» ПАТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_16 (т.2 а.с.103);

- даними, вказаними в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 18.01.2017 року, відповідно до яких 18 січня 2017 року о 18 годині 35 хвилин затримано ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Від ОСОБА_9 клопотань, заяв та скарг з мотивів затримання не надходило, про що свідчить підпис ОСОБА_9 у протоколі затримання ( т.2 а.с.106-107);

- постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 19.01.2017 року , відповідно до якої матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000843 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст 307 КК України, № 0000925 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч 2 ст 307 КК України за підозрою ОСОБА_9 , об`єднано в одне провадження за № 0000843 ( т.2 а.с. 108);

- постановою про проведення освідування на наркотичне сп`яніння від 19.01.2017 року, відповідно до якої було доручено лікарю-наркологу Лохвицької ЦРЛ провести освідування на наркотичне сп`яніння ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатами токсикологічного дослідження №196 від 27.01.2017 року в сечі знайдено метадон; в сечі відсутні: трамадол, опіати, метаболіти канабіноїдів;

- даними, вказаними в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів від 17 травня 2018 року (т.3 а.с.37-41);

- даними, вказаними в ухвалі Чорнухинського районного суду Полтавської області про тимчасовий доступ до речей і документів від 17 травня 2018 року відповідно до яких групі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_38 , ОСОБА_6 , ОСОБА_39 у кримінальному провадженні №0000843 від 03.11.2016 надано тимчасовий доступ до документів ПрАТ «ВФ Україна» щодо зв`язку абонента за номером НОМЕР_28 : вхідні, вихідні дзвінки, СМС повідомлення із зазначенням дати, часу тривалості з`єднання, змісту, номер ІМЕІ мобільного терміналу з посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та адреси їх розташування, дзвінки під час яких з`єднання не відбулося (нульові дзвінки) за період часу з 16.01.2017 року по 19.01.2017 року (т.3 а.с.43-44);

- даними, вказаними у протоколі тимчасового доступу до речей і документів від 12.06.2018 року , відповідно до яких було отримано інформацію, що знаходиться на одному CD-R диску СD-18 05141/КІ від 29.05.2018 та опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали Чорнухинського районного суду Полтавської області від 17.05.2018 року в період з 09 год 22 хв до 09 год 37 хв у приміщенні ПРАТ «ВФ Україна» (т.3 а.с.90-92);

- даними, вказаними в протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування підозрюваним ОСОБА_9 та адвокатом ОСОБА_10 від 07.03.2017 ( т. 5 а.с.4).

Оглянутими в судовому засіданні речовими доказами, а саме: мобільні телефони : Samsung GTE 1080 V IMEI відсутній; Iphone і9 IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 ; Samsung GT i-s 8050, IMEI НОМЕР_5 ; Lenovo P780 IMEI НОМЕР_6 ; Samsung i9300 IMEI НОМЕР_7 ; Nokia 6303 IMEI затертий; Nokia XI-01 IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; Nokia №76, № НОМЕР_10 ; Samsung GT- С 6712 IMEI НОМЕР_11 , IMEI НОМЕР_12 ; Nokia 5300 IMEI НОМЕР_13 ; Iphone не працюючий чорного кольору без номера; Samsung GS 3530 б/л; Ipone б/н; Samsung номер затертий модель невідома не працюючий; Samsung б/н; Iphone D 9401 IMEI НОМЕР_14 , IMEI НОМЕР_15 ; Fly iq 4404 IMEI НОМЕР_16 ; S-Tell M570, IMEI НОМЕР_17 , IMEI НОМЕР_18 ; Nokia 920 IMEI НОМЕР_19 , ІMEI НОМЕР_20 ; Lenovo S920, IMEI НОМЕР_21 ; Sony Ericson K 770i IMEI НОМЕР_22 SIM-картка відсутня; EXRLAY чорного кольору IMEI НОМЕР_23 IMEI НОМЕР_24 , Sim-карта із номером НОМЕР_25 , всього 22 шт. пакунок НДЕКЦ №1663993 та №0595870; куртка чорного кольору із білими вставками (пакунок НДЕКЦ №1924418); порожній медичний шприц об`ємом 2.0 мл (пакунок НДЕКЦ №2571812); наркотичний засіб- канабіс , масою в перерахунку на суху речовину ( пакунок НДЕКЦ №2163854); марлеві тампони змивів з долоней рук ОСОБА_9 (пакунок НДЕКЦ №1038260); наркотичний засіб опій ацетильований в перерахунку на суху речовину 0,234 г. (пакунок НДЕКЦ №2571809).

Необхідно зазначити, що відповідно до протоколу обшуку від 18.01.2017 року , під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено купюри номіналом по 50 гривень: серії ТГ9708810; СА 6468251, серії СС 6628246, КД 5205481, УН 2045895 та прозорий пакунок, в якому знаходився папірець із написом номера банківської картки, на яку було перераховано гроші за придбання наркотичного засобу, які були поміщені до сейф пакету НДЕКЦ №1038261 та передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області.

Проте, при дослідженні речових доказів сейф пакет НДЕКЦ № 1038261 був відсутній та не досліджувався судом, про що було складено відповідний акт від 23.01.2019 року та внесено до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 367 КК України з яких убачається, що у провадженні Чорнухинського районного суду Полтавської області на розгляді перебувають матеріали кримінального провадження №0000843 від 03.11.2016 за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України. Під час здійснення підготовки до чергового судового засідання по вказаному кримінальному провадженню, виявлено відсутність сейф-пакету №1038261 в якому зберігалися купюри номіналом по 50 гривень серії ТГ 9708810, СА 6468251, СС 6628246, КД 5205481, УН 2045895, а також, прозорий пакунок, в якому знаходився папірець із написом номера банківської картки, на яку було перераховано гроші за придбання наркотичного засобу, які згідно постанови слідчого від 19.01.2017 року визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню та зберігалися у кімнаті зберігання речових доказів Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області, що підтверджується витягом з ЄРДР № 0000013 від 23.01.2019 ( т.3 а.с.231).

Слід зазначити, що суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_33 , оскільки вона є членом сім`ї обвинуваченого, а саме його дружиною, що свідчить про зацікавленість свідка в результатах розгляду кримінального провадження.

Суд розцінює невизнання ОСОБА_9 винуватості у пре`дявленому йому обвинуваченні як форму захисту та намагання уникнути відповідальності за скоєні кримінальні правопорушення , оскільки його винуватість підтверджена зазначеними вище доказами дослідженими в судовому засіданні.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні письмові докази та документи, показання свідків суд вважає, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 2 ст 307, ч. 2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які є взаємопов`язаними, повністю узгоджуються між собою та в своїй сукупності є достатніми для доведення винуватості обвинуваченого та не спростовуються самим обвинуваченим та стороною захисту.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 3 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Зазначені вище докази суд визнає належними, допустимими, достовірними, так як отримані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані які б свідчили, що ці докази здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Таким чином з урахуванням всіх обставин в їх сукупності суд вважає, що в судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_9 по епізодах збуту наркотичних засобів 14.12.2016 та 18.01.2017 ОСОБА_15 та кваліфікує його дії за ст. 307 ч.2 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів , вчинений повторно.

Доведена в судовому засіданні винуватість ОСОБА_9 в утриманні місць для незаконного вживання наркотичних засобів, тобто надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів та кваліфікує його дії за ст. 317 ч.1 КК України.

Дії ОСОБА_9 за епізодом незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту були правильно кваліфіковані за ч.2 ст.309 КК України з кваліфікуючою ознакою вчинені особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.307, 317 КК України ( на момент вчинення кримінального правопорушення).

Разом з цим, законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року ( який набрав законної сили 01.07.2020 року), були внесені зміни до ст.309 КК України, зокрема до ч.2 ст.309 КК України, з якої виключено таку кваліфікуючу ознаку злочину, як вчинення злочину особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених статтями 307,308,310,317 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч.3 ст. 5 Кримінального кодексу України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Таким чином, оскільки до ч.2 ст.309 КК України Законом №2617-VIII від 22.11.2018 року внесено зміни, яким виключено таку кваліфікуючу ознаку, як дії вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307, 317 КК України, що значно поліпшує становище обвинуваченого, а тому дії ОСОБА_9 за епізодом незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст.309 КК України (в редакції Закону №2617-VIII від 22.11.2018 року).

Відповідно до ст.370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При вирішенні цієї справи суд керується закріпленим у статті 8 Конституції України принципом Верховенства права, положеннями ч.3 ст.62 Конституції України про те, що, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенції) про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Яременко проти України» від 12 червня 2008 року (п. 74) Європейський Суд з прав людини звернув увагу на те, що складовою справедливого судового розгляду є врахування якості доказів і, зокрема, того чи породжують обставини, за яких вони були отримані, будь-який сумнів щодо їхньої достовірності й точності. При тому, що питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується і, навпаки, збільшується, коли характер доказів не є вагомим, вони не є достовірними та точними.

Європейський суд з прав людини при вирішенні питання справедливості судового розгляду в цілому враховує, у тому числі й спосіб отримання доказів. Не виключаючи можливості використання особливих слідчих методів - агентурних методів, що саме по собі не порушує права на справедливий судовий розгляд, ЄСПЛ висловив позицію, що у зв`язку з ризиком підбурювання з боку поліції при використанні таких методів їх використання має бути обмежено чіткими рамками (справа «Раманаускас проти Литви»).

В судових дебатах адвокат обвинуваченого просив суд визнати недопустимими докази надані прокурором на підтвердження вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 317 , ч 2 ст 309 КК України, оскільки вони здобуті з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що ряд доказів прокурором не було відкрито у відповідності до ст. 290 КПК України, а ряд процесуальних дій таких як проведення аудіо-, відео контролю особи проведений без дозволу суду.

При оцінці допустимості доказів за ч. 2 ст. 307 КК України суд, здійснюючи системний аналіз чинного на той час кримінально-процесуального законодавства, доходить до такого.

Частиною 3 статті 62 Конституції України визначено, що вина особи має доводитись в законному порядку, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом або на припущеннях.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відноситься принцип законності.

Визнання обвинуваченого винним у вчиненні злочину за умови доведеності у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку його вини надійно захищає його від необґрунтованого, свавільного притягнення до кримінальної відповідальності.

Виходячи з вимог ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатись суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Надаючи оцінку поданим письмовим та речовим доказам суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, доходить до такого.

Суд погоджується з доводами захисту про те, що протоколи за результатами проведення негласних слідчих дій у виді аудіо-, відеоконтролю особи від 26 січня 2017 року року та від 31 січня 2017 року (т.2 а.с.134, 147), а також відеозаписи про хід проведення контрольних закупок наркотичних засобів 14 грудня 2016 року та 18 січня 2017 року та протоколи огляду від 21 лютого 2017 року ( т.2 а.с.136-146, 149-155) є недопустимими доказами з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Для доведення допустимості результатів НСРД мають бути відкриті не тільки результати цих дій, а й документи, які стали правовою підставою їх проведення (клопотання слідчого, прокурора, їх постанови, доручення, ухвала слідчого судді), оскільки змістом цих документів сторони можуть перевірити дотримання вимог кримінального процесуального закону стосовно негласних слідчих (розшукових) дій.

Частина дванадцята ст.290 КПК України фактично передбачає кримінальну процесуальну санкцію стосовно сторін кримінального провадження, яка реалізується в разі невиконання сторонами обов`язку щодо відкриття матеріалів. Вона полягає в тому, що в майбутньому суд не має права допустити відомості як докази у невідкритих матеріалах.

Згідно з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року №13-37кс18, за наявності відповідного клопотання процесуальні документи, які стали підставою для проведення НСРД (ухвали, постанови, клопотання) і яких не було відкрито стороні захисту в порядку, передбаченому ст.290 КПК, оскільки їх тоді не було у розпорядженні сторони обвинувачення (процесуальні документи не було розсекречено на момент відкриття стороною обвинувачення матеріалів кримінального провадження), можуть бути відкриті іншій стороні, але суд не має допустити відомості, що містяться в цих матеріалах кримінального провадження, як докази.

Якщо сторона обвинувачення вжила всіх необхідних та залежних від неї заходів, спрямованих на розсекречення процесуальних документів, які стали підставою для проведення НСРД, однак вони не були розсекречені до моменту передачі справи у суд з причин, що не залежали від волі або процесуальної поведінки прокурора, то в такому разі порушень вимог статті 290 КПК України з боку сторони обвинувачення немає. Суд має оцінити докази, отримані в результаті НСРД в комплексі із розсекреченими процесуальними документами, які стали підставою для їх проведення, та не повинен автоматично визнавати такі докази недопустимими.

Заслуговує на увагу і те, що процесуальні документи про надання дозволу на проведення НСРД не є самостійним доказом у кримінальному провадженні. Відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. В ухвалі слідчого судді про проведення НСРД немає жодних відомостей, які можуть бути доказами у конкретному кримінальному провадженні. Ця ухвала за своєю правовою природою є процесуальною підставою для отримання доказів. Але сам доказ вона не підміняє і у доказ не трансформується.
Тому процесуальні документи про дозвіл на проведення НСРД (в тому числі і відповідна ухвала слідчого судді) повинні досліджуватися судом під час розгляду справи саме з метою оцінки допустимості доказів, отриманих в результаті НСРД.

Така позиція Суду повністю узгоджена з позицією ВП ВС, постанова від 16 жовтня 2019 р., провадження №13-43кс19.

Необхідно зазначити, що в даному кримінальному провадженні на етапі досудового розслідування прокурор не звертався із клопотанням до Апеляційного суду Полтавської області щодо прийняття рішення про розсекречування ухвали слідчого судді, на підставі якої відносно ОСОБА_9 проводились негласні слідчі (розшукові) дії, а саме аудіо-, відеоконтроль особи.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що після завершення досудового розслідування та в суді першої інстанції, в порядку ст.290 КПК України, процесуальні документи, якими надано дозвіл на проведення НСРД (в тому числі ухвала слідчого судді Апеляційного суду Полтавської області) стороні захисту не відкривалися через те, що були засекречені і їх не було у розпорядженні сторони обвинувачення.

Сторона обвинувачення не відкривала учасникам провадження ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення негласних слідчих дій стосовно ОСОБА_9 , а тому докази, отримані в результаті проведення таких негласних слідчих дій, суд визнає недопустимими та вважає за необхідне виключити їх із числа доказів.

31.05.2017 року стороні захисту в порядку ч.11 ст. 290 КК України відкрито додаткові матеріали у вигляді протоколів, складених за результатами проведеного контролю за вчиненням злочину від 14.12.2016 та 15.02.2017 року.
Необхідно зазначити, що вказані протоколи не перебували в розпорядженні прокурора на час відкриття матеріалів кримінального провадження, в порядку ст. 290 КПК України під час досудового розслідування, оскільки мали гриф секретності(обмеження), а тому не могли бути долучені до матеріалів кримінального провадження на час відкриття матеріалів.
А відтак, суд вважає, що принцип рівності учасників судового процесу не було порушено.

Проте, встановлення судом недопустимості доказів або порушень вимог процесуального закону під час збирання доказів не може повністю спростовувати фактів, які в них зафіксовані. Так, винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, за обставин, викладених у вироку, ґрунтується на інших, належних та допустимих доказах, що були досліджені у судовому засіданні.

Дані, що містяться в протоколах про результати контролю за вчиненням злочину, у висновках експертиз наркотичних засобів, не є суперечливими та узгоджуються з показаннями свідків щодо місця та обставин вчинення ОСОБА_9 злочину, якими підтверджуються ті факти, що обвинувачений двічі збув наркотичні засоби особі із зміненими анкетними даними ОСОБА_15 , та якими спростовуються твердження сторони захисту про недоведеність висунутого ОСОБА_9 обвинувачення.

Доводи захисника про недопустимість доказів, отриманих під час оперативних закупок, через відсутність ухвали слідчого судді про дозвіл на їх проведення суперечать приписам ч.4 ст.246 КПК України, відповідно якої виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.

Підставами для проведення оперативно-розшукової діяльності відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» є наявність достатньої інформації, одержаної в установленому законом порядку, що потребує перевірки за допомогою оперативно-розшукових заходів і засобів, про злочини, що готуються; осіб, що готують скоєння злочину. Інформація про те, що особа скоює або вже скоїла злочин, може бути перевірена лише шляхом проведення негласних слідчих (розшукових) дій після внесення відомостей до ЄРДР, тобто в межах кримінального провадження.

Зі змісту ст. 271 КПК України контроль за вчиненням злочину може здійснюватися у випадках наявності достатніх підстав вважати, що готується вчинення або вчиняється тяжкий чи особливо тяжкий злочин та проводиться, у тому числі в формі оперативної закупки.

Зважаючи, що контроль за вчиненням злочину відноситься до негласних слідчих (розшукових) дій, застосуванню підлягають положення параграфу 1 глави 21 «Загальні положення про негласні слідчі дії» КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 246 КПК України, негласні слідчі (розшукові) дії, передбачені в тому числі ст. 271 КПК України, проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину (ч. 4 ст. 246 КПК України).

Оперативні закупки були проведені з дотриманням вимог КПК України, на підставі постанов прокурора про проведення контролю за вчиненням злочину та відповідних доручень, які були розсекречені та відкриті стороні захисту згідно з приписами ст.290 КПК України, а тому посилання сторони захисту на те, що ці докази отримані незаконним шляхом та є недопустимими, слід визнати безпідставними.

Щодо тверджень адвоката ОСОБА_13 про участь у проведенні одночасно двох процесуальних дій - огляду банківської картки від 18.01.2017 та протоколу затримання обвинуваченого від 18.01.2017 в якості понятих одних і тих самих осіб суд заначає наступне.

В судовому засіданні з цього приводу був допитаний свідок ОСОБА_19 , який пояснив суду, що він дійсно приймав участь у якості понятого 18.01.2017 року в огляді банківської картки, на яку були перераховані кошти за придбання наркотичного засобу та яку працівникам поліції видав ОСОБА_16 , а також, за його участі був складений протокол про затримання обвинуваченого. Зазначає, що вказані протоколи були складені в порядку черговості за його участі та підтвердив достовірність підписів у протоколах. Підстав для піддання сумніву показів свідка суд не вбачає, оскільки, вказана особа раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, приводів у поліцію не мала, немає дружніх чи неприязних відносин як по відношенню до правоохоронних органів так і стосовно обвинуваченого та строни захисту.

Доводи сторони захисту щодо співпадіння в часі під час проведення фіксації оперативної закупки в м. Заводське, Лохвицького району 14.12.2016 та під час складання протоколу огляду покупця та огляду грошових коштів від 14.12.2016 суд не приймає до уваги, з огляду на таке.

Під час судового розгляду вказаного провадження у якості свідка був допитаний оперуповноважений Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_34 , який складав протокол огляду покупця та огляду грошових коштів від 14.12.2016 року. В судовому засіданні свідок пояснив, що вказані протоколи складалися ним у службовому кабінеті Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області. Час, який зазначений ним у протоколах оглядів покупця та грошових коштів від 14.12.2016 року, він висталяв по годиннику, який був у його кабінеті, зазначивши, що годинник має неточний час. Під час проведення відеозйомки закупки, він присутній не був, яким чином фіксувався час на відеозаписі, вказати не може, оскільки цим займався підрозділ УОТЗ ГУ НП в Полтавській області, до якого він не мав ніякого відношення.

У судовому засіданні було відтворено також відеозапис, додаток до протоколу обшуку від 18 січня 2017 року, згідно якого поетапно висвітлено процес проведення обшуку та вилучення заборонених до обігу предметів за місцем проживання ОСОБА_9 в АДРЕСА_1 . Під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_9 18.01.2017, копія вказаної ухвали була вручена обвинуваченому, оскільки на початок проведення обшуку, він перебував вдома сам, про що є відмітка в протоколі, а дружині обвинуваченого копія ухвали була надана для ознайомлення. В судовому засіданні ОСОБА_40 повідомила, що працівниками поліції їй надавалася ухвала суду про надання дозволу для проведення обшуку для ознайомлення, з її змістом вона ознайомилася.

Встановлено, що обшук проводився у всіх кімнатах помешкання. В приміщенні кухні будинку обшук проводила одна особа. Особа, що здійснювала відеофіксацію процесу обшуку була присутня безпосередньо при проведенні обшуку в приміщенні кухні. Обшук в приміщенні кухні відбувався за участі двох понятих, які детально бачили весь процес обшуку, оскільки перебували безпосередньо в приміщенні кухні біля дверей. Відеозаписом чітко зафіксовано момент відшукання та місцезнаходження вилучених працівниками поліції за котлом у кухні чорного поліетиленового пакета з подрібненою сухою сумішшю рослинного походження зеленого кольору. Особа, яка проводила відеозйомку проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 та поняті не відлучались з приміщення кухні під час проведення даної слідчої дії, що підтверджується даним відеозаписом, який спростовує твердження сторони захисту, що даний пакунок хтось підкинув і ні ОСОБА_9 , ні його дружина не знають звідки він узявся.

Порушень вимог ст.275 КПК України щодо використання конфіденційного співробітництва судом не встановлено.

В ході судового засідання не встановлено, що свідок ОСОБА_15 мав особисту зацікавленість у результаті розслідування чи якимсь чином був в прямій залежності від працівників органу досудового розслідування. Його показання також узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , ОСОБА_17 , які були понятими під час проведення оперативних закупок у ОСОБА_9 14 грудня 2016 року та 18 січня 2017 року та санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 18 січня 2017 року, які підтвердили свою присутність під час цих слідчих дій та обставини їх проведення, викладені у протоколах про результати контролю за вчиненням злочину та протоколі обшуку.

В рішеннях Європейського суду з прав людини «Тейшейро де Кастро проти Португалії», «Вєсєлов та інші проти Російської Федерації», «Раманаускас проти Литви», «Баннікова проти Російської Федерації» для визначення провокації злочину Європейський суд установив такі критерії, як: вагомість причин проведення оперативної закупівлі; наявність у правоохоронних органів об`єктивних даних про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і що ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою; чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів.

Європейський суд також відзначав у своїй прецедентній практиці, що негласні операції повинні проводитися пасивним шляхом за відсутності тиску на заявника для вчинення ним злочину за рахунок таких засобів, як прийняття на себе ініціативи в контактах із заявником, наполегливе спонукання, обіцянку фінансової вигоди або звернення до почуття жалю заявника.

Відповідно до правової позиції Суду, викладеної у рішенні від 05 лютого 2008 року у справі «Раманаускас проти Литви» (скарга № 74420/01), саме по собі застосування спеціальних методів розслідування, зокрема легендованих операцій, не є провокацією злочину, а використання судом доказів, одержаних у такий спосіб, автоматично не свідчить про порушення права на справедливий судовий розгляд.

Вказані докази можуть вважатися допустимими за умови наявності адекватних і достатніх гарантій проти зловживань, зокрема чіткого та передбачуваного порядку санкціонування, здійснення відповідних оперативно-слідчих заходів та контролю за ними (рішення Суду від 06 вересня 1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», від 26 жовтня 2006 року у справі «Худобін проти Росії» (скарга № 59696/00),).

Умови дотримання вказаних гарантій, вплив поліції на хід подій з використанням «моделі симуляції злочинної поведінки», коли поліція приєднується до протиправної діяльності, а не ініціює її, розцінюється Судом не як провокація, а як таємна робота, що не містить ознак зловживань з огляду на обов`язок правоохоронних органів протидіяти злочинам як небезпечному соціальному явищу (рішення від 24 червня 2008 року у справі «Мілінііне проти Литви» (скарга № 74355/01).

Згідно з ч. 3 ст. 271 КПК України під час підготовки та проведення контролю за вчиненням злочину забороняється провокувати (підбурювати) особу на його вчинення з метою подальшого викриття, тобто допомагати особі вчинити злочин, який вона б не вчинила, якби слідчий цьому не сприяв, або з цією самою метою впливати на її поведінку насильством, погрозами, шантажем.

Виходячи з наведених правових орієнтирів не є провокацією пропозиція особи, котра співпрацює з правоохоронними органами, вчинити злочин, на яку винний одразу погоджується.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться п.4 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів" N 4 від 26.04.2002 р., під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч законам "Про наркотичні засоби ..." та «Про заходи протидії незаконному обігу...» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо). Про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо. При цьому слід мати на увазі, що відповідальність за збут таких засобів і речовин настає незалежно від їх розміру.

При цьому суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини»є джерелом права.

Так, Європейський суд з прав людини, зазначив, що при призначенні покарання «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним» /справа «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року)/.

У справі «Ісмаілов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст 67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особам.

Відповідно до положень Загальної частини КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує: ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до не тяжких та тяжких злочинів (ч. 1 ст 317, ч.2 ст.307 КК України) і до кримінальних проступків ( ч.1 ст.309 КК України), а також обставини їх вчинення; особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває; є працездатною за віком особою, проте суспільно-корисною роботою не займається; офіційно не працевлаштований, постійних доходів не має, одружений; характеристику за місцем проживання, відповідно до якої компроментуючі матеріали на обвинуваченого відсутні; має постійне місце проживання; раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів; вчинив тяжкий злочин; його відношення до скоєного злочину; відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

Обставин, які б свідчили про можливість застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

У даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20.01.2017 року з 18.01.2017 року до 18.03.2017 року.

Крім цього, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 неодноразово Чорнухинським районним судом Полтавської області продовжувався строк тримання обвинуваченого під вартою.

Таким чином, фактично у місцях попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 згідно ухвал суду про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та ухвал продовження строку тримання під вартою перебував з 18.01.2017 року по 02.06.2018 року та з 06.06.2018 року по 04.08.2018 року.

Частиною 5 ст. 72 КК у редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі - Закон № 838-VII) визначено, що зарахування строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон від 18 травня 2017 року № 2046-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» (далі - Закон № 2046-VIII), яким змінено ч. 5 ст. 72 КК.

Таким чином законодавець повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII і передбачала, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті.

Положення ч. 5 ст. 72 КК України в зазначених вище редакціях передбачають різні правила зарахування попереднього ув`язнення: 1) під час призначення покарання у виді позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України; 2) під час призначення виду покарання, не вказаного в ч. 1 ст. 72 КК України.

Статтею 5 КК України визначено низку умов, за яких допускається надання зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У тих випадках, якщо після вчинення особою діяння, передбаченого КК України, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4 ст. 5 КК України).

Згідно із ч. 4 ст. 5 КК України коли закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів і наступні його редакції в силу погіршення кримінально-правового становища особи зворотної дії не мають, до правовідносин застосовується той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року у справі №663/537/17 зроблено наступний правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).

Так, положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.

Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Враховуючи, що ОСОБА_9 вчинив у даному кримінальному провадженні кримінальні правопорушення в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування засудженому попереднього ув`язнення з 18.01.2017 року по 02.06.2018 року у строк покарання застосуванню у даному випадку підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).

При цьому, суд враховує, що при зарахуванні засудженому попереднього ув`язнення у строк покарання підлягає застосуванню редакція ч.5 ст. 72 КК України згідно Закону № 838-VIII, якою було визначено, що у строк попереднього ув`язнення включається строк у тому числі тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний судом під час судового розгляду кримінального провадження та перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Тобто ОСОБА_9 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII необхідно зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком строк попереднього ув`язнення з 18.01.2017 року по 02.06.2018 року із розрахунку : один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, а з 06.06.2018 року по 04.08.2018 року - із розрахунку один день за день.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, належить покласти на обвинуваченого.

Арешт, накладений на майно відповідно до ухвали слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 03 лютого 2017 року, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді шести місяців арешту,

- за ч. 1 ст. 317 КК України у виді трьох років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначити покарання по даним злочинам у виді 6 (шість) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна, крім житла.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII ОСОБА_9 зарахувати в строк відбування покарання у виді позбавлення волі за даним вироком строк попереднього ув`язнення з 18 січня 2017 року по 02 червня 2018 року із розрахунку : один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, а з 06 червня 2018 року по 04 серпня 2018 року - із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з часу фактичного затримання останнього для відбуття покарання.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт на виявлені та вилучені речові докази, накладений 03.02.2017 року згідно ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області.

Речові докази :

- мобільні телефони : Samsung GTE 1080 V IMEI відсутній; Iphone і9 IMEI НОМЕР_3 , IMEI НОМЕР_4 ; Samsung GT i-s 8050, IMEI НОМЕР_5 ; Lenovo P780 IMEI НОМЕР_6 ; Samsung i9300 IMEI НОМЕР_7 ; Nokia 6303 IMEI затертий; Nokia XI-01 IMEI НОМЕР_8 , IMEI НОМЕР_9 ; Nokia №76, № НОМЕР_10 ; Samsung GT- С 6712 IMEI НОМЕР_11 , IMEI НОМЕР_12 ; Nokia 5300 IMEI НОМЕР_13 ; Iphone не працюючий чорного кольору без номера; Samsung GS 3530 б/л; Ipone б/н; Samsung номер затертий модель невідома не працюючий; Samsung б/н; Iphone D 9401 IMEI НОМЕР_14 , IMEI НОМЕР_15 ; Fly iq 4404 IMEI НОМЕР_16 ; S-Tell M570, IMEI НОМЕР_17 , IMEI НОМЕР_18 ; Nokia 920 IMEI НОМЕР_19 , ІMEI НОМЕР_20 ; Lenovo S920, IMEI НОМЕР_21 ; Sony Ericson K 770i IMEI НОМЕР_22 SIM-картка відсутня; EXRLAY чорного кольору IMEI НОМЕР_23 IMEI НОМЕР_24 ( пакунок НДЕКЦ №1663993 та №0595870) - звернути в дохід держави;

- куртку чорного кольору із білими вставками (пакунок НДЕКЦ №1924418) повернути власнику ОСОБА_9 ;

- банківську картку «MasterCard» ПАТ КБ «Приватбанку» № НОМЕР_1 повернути володільцю ОСОБА_16 ;

- порожній медичний шприц об`ємом 2.0 мл (пакунок НДЕКЦ №2571812); наркотичний засіб опій ацетильований в перерахунку на суху речовину 0,234 г. (пакунок НДЕКЦ №2571809); наркотичний засіб канабіс в перерахунку на суху речовину 14,830 г ( пакунок НДЕКЦ №2163854); марлеві тампони змивів з долоней рук ОСОБА_9 (пакунок НДЕКЦ №1038260) знищити.

Стягнути з ОСОБА_9 в користь Державного бюджету України процесуальні витрати на проведення судово-хімічних експертиз, які становлять 2990 грн (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто гривень) 94 копійок.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Чорнухинський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1