ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/499/19

Провадження № 1-кп/348/88/20

12 жовтня 2020 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілих: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000556 за обвинувальним актом від 27.02.2019 щодо обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця м. Луцьк, Волинської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, з професійно-технічною освітою, який проходить військову службу за контрактом на посаді командира відділення пожежної роти військової частини НОМЕР_1 , військове звання сержант, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_7 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 .

Кримінальне правопорушення ним вчинено при наступних обставинах:

27.03.2017 ОСОБА_7 з Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 укладено контракт про проходження військової служби строком на 3 (три) роки.

Наказом начальника Озброєння Збройних Сил України від 29.11.2017 № 22-РС ОСОБА_7 призначений на посаду командира відділення пожежної роти військової частини НОМЕР_1 , ВОС-967182А.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2017 № 267 сержант ОСОБА_7 приступив до виконання службових обов`язків за посадою командира відділення пожежної роти (ВОС-967182А) військової частини НОМЕР_1 .

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 21.08.2013 № 146-пм молодшому сержанту ОСОБА_7 присвоєно чергове військове звання «сержант».

Проходячи військову службу, сержант ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.ст. 11, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і Законів України, в тому числі Правил дорожнього руху (далі - ПДР), Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків.

Проте сержант ОСОБА_7 , у порушення вимог вказаних нормативних актів, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

04.07.2018 близько 07 год. 09 хв., в світлу пору доби обвинувачений ОСОБА_7 , рухаючись ділянкою автодороги Н-09 Мукачево-Львів, що в м. Надвірна по вул. Соборна Івано-Франківської області, у напрямку м. Мукачево Закарпатської області, керуючи автомобілем марки «RENAULT LAGUNA», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 , та рухаючись зі швидкістю 96... 104 км/год., що значно перевищувала максимально-допустиму швидкість для даної ділянки дороги - 50 км/год. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, має по одній смузі для руху в кожному напрямку. У цей час, в напрямку справа наліво відносно руху автомобіля «RENAULT LAGUNA», яким керував ОСОБА_7 , проїзну частину дороги переходила пішохід ОСОБА_9 . Під час виконання маневру обгону автобуса, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху - пішохода ОСОБА_9 , водій ОСОБА_7 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, яка склалася, щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, не обрав безпечної швидкості транспортного засобу, не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля аж до його зупинки, внаслідок чого вчинив на смузі свого руху наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

При цьому водій ОСОБА_7 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

Пункт 1.10. ПДР в частині визначення поняття «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися;

Пункт 2.3. ПДР, яким визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, серед іншого, зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до п. 10.1. ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 12.1. ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Пункт 12.3. ПДР зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Пунктом 12.4. ПДР визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У результаті порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_9 загинула на місці події від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді поєднаної тупої травми грудної клітки, її органів, лівої верхньої кінцівки, кісток тазу, обох нижніх кінцівок, з множинними переломами кісток скелету, забоями внутрішніх органів, ранами, саднами та синцями в цих ділянках, які ускладнились тяжким травматичним шоком, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 243 від 03.08.2018.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою у вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, суду пояснив, що він є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 .

Так, 04.07.2018 близько 07.09 год. він на автомобілі «RENAULT LAGUNA», р.н. Республіки Польща НОМЕР_2 , рухався ділянкою автодороги Н-09 Мукачево-Львів, що в м. Надвірна по вул. Соборна Івано-Франківської області, у напрямку м. Мукачево Закарпатської області, зі швидкістю близько 100 км/год. Перед ним в попутньому напрямку рухався автобус, який він вирішив обігнати. Під час виконання маневру обгону автобуса, він через неуважність не помітив пішохода ОСОБА_9 , яка переходила проїзну частину дороги, не встиг вжити заходів для зменшення швидкості руху автомобіля аж до його зупинки, та вчинив на смузі свого руху наїзд на пішохода ОСОБА_9 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 загинула на місці події.

У вчиненому щиро розкаявся, вказав що шкодує про вчинене, просить вибачення у потерпілих. Просить суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачений відшкодував йому матеріальну та моральну шкоду, завдану злочином, в зв`язку з чим він не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру. Просить цивільний позов залишити без розгляду та обрати покарання згідно із законом.

Потерпілий ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, однак від нього поступила заява про слухання справи у його відсутності та заява, згідно якої зазначив, що обвинувачений відшкодував йому завдану матеріальну та моральну шкоду, та він не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру. Просить цивільний позов залишити без розгляду.

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , кваліфіковані вірно.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Виходячи із принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини вчинення кримінального правопорушення, неумисну форму вини обвинуваченого, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, є військового службовцем, учасником ООС, що на обліку у лікаря психіатра та наркологічному кабінеті не перебуває, його поведінку до і після вчинення злочину, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння критичне ставлення до вчиненого, наявність міцних соціальних зв`язків та обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття у вчиненому, так як обвинувачений визнає вину, шкодує про вчинене, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений розкаявся перед судом, давав послідовні, визнавальні показання, відшкодування шкоди потерпілим, які не маєть претензій до обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Згідно висновків досудової доповіді від 27.05.2019, підготовлених Надвірнянським МРС філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також низьку ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) (а.с. 49-50).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про призначення, обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в межаж мінімальної санкції статті за цей вид злочину, передбаченого Особливою частиною КК України у виді позбавлення волі.

З огляду на обставини та характер допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, суд вважає за доцільне призначати обвинуваченому ОСОБА_7 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим з враховуваням особу обвинуваченого, те що він вперше притягується до кримінальної відповіальності, має на утриманні неповнолітню дитину, думки потерпілих, які просять обрати покарання згідно із законом, ставлення обвинуваченого який шкодує про вчинення, прагне виправити сутиацію, добровільне відшкодування шкоди, відсутність обставин, які обтяжують покарання, висновків органу пробації суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без реального відбуванння покарання, та вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.ст. 75 КК України із покладенням відповідних обов`язків відповідно ст. 76 КК України.

На думку суду призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження скоєння ними нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та відповідатиме цілям покарання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди завданої злочином слід залишити без розгляду згідно поданої заяви від 19.02.2020.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди завданої злочином слід залишити без розгляду згідно поданої заяви від 19.02.2020.

Також у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому процесуальні витрати за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України: інженерно-транспортної експертизи № 4.2-454/18 від 04.09.2018 в сумі 858,00 грн.; експертизи «дослідження обставин та механізиу ДТП» №4.2-482/18 в сумі 715,00 грн.; експертизи № 19/12-1/219-СЕ/18 від 31.10.2018 в сумі 2288,00 грн., фототехнічної експертизи № 3-97/18 від 14.12.2018 в сумі 9724,00 грн.; експертизи «дослідження обставин та механізиу ДТП» № СЕ-1/109/26-46ІТ/19 в сумі 1144,00 грн.; експертизи № 2.1-0627/18 в сумі 1144,00 грн., слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки проведення експертиз було зумовлено розслідуванням вчиненого ним злочину.
Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.Тому арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.07.2018, підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк два роки.

На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди завданої злочином залишити без розгляду

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди завданої злочином залишити без розгляду

Стягнути з ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 15873,00 грн.
Арешт майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05.07.2018 на тимчасово вилучене майно скасувати.
Речовий доказ: автомобіль марки ««RENAULT LAGUNA», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на території Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області повернути користувачу ОСОБА_7 .

Речові докази: спецпакети № 4003171 та № 4003172 з порошкоподібною речовинов в трьох фольгових згортках амфетом кількістю 0,1289 грама, які знаходяться в камері зберігання ресових доказів ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Речові докази: два паперові конверт из марлевими відрізками із змивами з рульового колеса та важеля коробки передач автомобіля марки ««RENAULT LAGUNA», реєстраційний номер Республіки Польща НОМЕР_2 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження знищити.

Речовий доказ: DVD-R диск з відеозапису з камери зовнішнього спостереження магазину склад-маркету «TOR-BA» та DVD-R диск з відеозаписом з камери зовнішнього спостереження приміщення ДП «Надвірнянський лісгосп» зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ: ДВД-диск, наданий ОСОБА_12 з відеозаписим з камери зовнішнього спостереження, яка встановлена на опорі біля приміщення по вул. Соборна 165 в м. Надвірна, в якому знаходиться магазин склад-маркет «TOR-BA» зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченими з часу отримання копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1