Справа № 129/3234/19
Провадження по справі № 1-о/129/2/2021
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.01.2021 року Гайсинський районний суд Вінницької області

в складі колегії суддів: головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайсині кримінальне провадження в порядку перегляду за виключними обставинами за заявою ОСОБА_6 вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «г» ч.3 ст. 142, ч.3,5,6 ст.19, ч.3 ст. 140 КК України, та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 року, якою вирок судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року щодо ОСОБА_6 змінено, -
установив:

Вироком Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених пунктами «а», «г» ст. 93, ч.3 ст. 142, ст. 19, ч.3 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 р. із змінами і доповненнями) і призначене остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю, яке було змінене Ухвалою Верховного суду України від 25.05.2000 року, а саме призначене йому покарання за пунктами «а», «г» ст. 93 КК України (в редакції 1960 р. із змінами і доповненнями) у вигляді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі, та ухвалено на підставі ст. 42 КК України вважати його засудженим за пунктами «а», «г» ст. 93, ч.3 ст. 142, ст. 17, ч.3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі у тюрмі суворого режиму.

21.11.2019 р. про перегляд вироку Вінницького обласного суду від 16.06.1999 року за виключними обставинами в порядку, передбаченому п.1 ч.3 ст. 459 КПК України, ОСОБА_6 звернувся до Гайсинського районного суду із заявою, як до суду першої інстанції.

Ухвалами колегії суддів Гайсинського районного суду від 22.11.2019 р. поновлено ОСОБА_6 строк для подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, відкрито провадження за його заявою.

В поданій до суду заяві від 17.09.2020 р. ОСОБА_6 просить переглянути за виключними обставинами вирок Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року, яким його засуджено за ст. 93 п.п. «а», «г» ч.3 ст. 142, ч.3,5,6 ст.19, ч.3 ст. 140 КК України, та Ухвалу Верховного суду України від 25.05.2000 року, якою змінено вирок судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року щодо ОСОБА_6 , зазначену заяву просить визнати остаточною, не розглядати заяву про перегляд лише вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року, з якою він звернувся 21.11.2019 р.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою заяву підтримав, вважав, що підлягає перегляду саме призначене йому покарання за вироком Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 рокута Ухвалою Верховного суду України від 25.05.2000 року, якою зазначений вирок було змінено, призначене йому покарання за пунктами «а», «г» ст. 93 КК України (в редакції 1960 р. із змінами і доповненнями) у вигляді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі, та ухвалено на підставі ст. 42 КК України вважати його засудженим за пунктами «а», «г» ст. 93, ч.3 ст. 142, ст. 17, ч.3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі у тюрмі суворого режиму.

Напочатку судового засідання 16.01.2021 р. захисник ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 заявив підтримане засудженим та не заперечене прокурором клопотання про повернення матеріалів заяви ОСОБА_6 про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «г» ч.3 ст. 142, ч.3,5,6 ст.19, ч.3 ст. 140 КК України, та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 року, якою змінено вирок судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року щодо ОСОБА_6 , - для подачі до належного суду.

З`ясувавши позиції учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали заяви, з урахуванням вимог закону, суд прийшов до висновку про те, що заява є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню з таких законних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За правилами ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться:

1) верховенство права;

2) законність;

3) рівність перед законом і судом;

4) повага до людської гідності;

5) забезпечення права на свободу та особисту недоторканність;

6) недоторканність житла чи іншого володіння особи;

7) таємниця спілкування;

8) невтручання у приватне життя;

9) недоторканність права власності;

10) презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини;

11) свобода від самовикриття та право не свідчити проти близьких родичів та членів сім`ї;

12) заборона двічі притягувати до кримінальної відповідальності за одне і те саме правопорушення;

13) забезпечення права на захист;

14) доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень;

15) змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

16) безпосередність дослідження показань, речей і документів;

17) забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності;

18) публічність;

19) диспозитивність;

20) гласність і відкритість судового провадження та його повне фіксування технічними засобами;

21) розумність строків;

22) мова, якою здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики ЄСПЛ («Coeme and Others проти Бельгії»; «Jorgic проти Німеччини», пункт 64; «Richert проти Польщі», пункт 41; «Lavents проти Латвії», пункт 114; «Gorgiladze проти Грузії», пункт 67; «Kontalexis проти Греції», пункт 38; «Fruni проти Словакії», заява № 8014/07 від 21 червня 2011 року; «Buscarini проти Сан-Маріно», заява № 31657/96; «Posokhov проти Росії», заява №63486/00, п. 39, ECHR 2003-IV від 04.03.2003 року; «Gurov проти Молдови», заява № 36455/02, п. 37-39; «Pandjikidze and Others проти Грузії», пункти 108111) під «судом» розуміється будь-який юрисдикційний орган, що вирішує питання, віднесені до його компетенції на підставі норм права, відповідно до встановленої процедури. Цей орган має бути встановлений законом, а саме:

- суд утворений безпосередньо на підставі закону;

- суд діє в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції;

- суд діє в законному складі.

Під поняттям «суд, встановлений законом» розуміється наступне:

- дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності;

- дотримання правил автоматичного розподілу справ;

- наявність повноважень у судді;

- належний склад суду;

- наявність достатніх повноважень для розгляду певної категорії справ.

При цьому, судовий розгляд клопотання, кримінального провадження незаконним (неповноважним) складом суду і ухвалення ним судового рішення у справі відповідно до п.2) ч.2 ст.412 КПК України є беззаперечною підставою для скасування рішення цього суду.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 3 ст. 459 КПК України виключними обставинами визнаються: 1) встановлення Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якого визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Інстанційну підсудність кримінального провадження за виключними обставинами визначено у ст. 33 КПК України. Так, згідно з ч. 5 цієї статті кримінальне провадження за виключними обставинами з підстав, визначених пунктом 1 ч. 3 ст. 459 КПК України,здійснюється судом, який ухвалив рішення, що переглядається.

Вказане також узгоджується з приписами ст. 463 КПК, де встановлено порядок подання заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами.

Враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 у своїх заяві просить переглянути за виключними обставинами вирок Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «г» ч.3 ст. 142, ч.3, 5, 6 ст.19, ч.3 ст. 140 КК України, та Ухвалу Верховного суду України від 25.05.2000 року, якою в порядку апеляційного розгляду змінено вирок судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року щодо ОСОБА_6 , призначене йому покарання за пунктами «а», «г» ст. 93 КК України (в редакції 1960 р. із змінами і доповненнями) у вигляді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі, та ухвалено на підставі ст. 42 КК України вважати його засудженим за пунктами «а», «г» ст. 93, ч.3 ст. 142, ст. 17, ч.3 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі у тюрмі суворого режиму, яке він на даний час відбуває у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)», перегляд судового рішення апеляційної інстанції не є визначеною ст. 33 КПК України інстанційною підсудністю Гайсинського районного суду Вінницької області як місцевого загального суду (першої інстанції), відповідно до приписів ч. 5 ст. 33 КПК України заява засудженого ОСОБА_6 підсудна суду апеляційній інстанції.

Механізму передачі заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд судового рішення за виключними обставинами до суду апеляційної інстанції із суду першої інстанції чинним КПК України не передбачено.

За таких обставин колегія суддів визнає, що клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про повернення йому заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами підлягає задоволенню, необхідно повернути засудженому ОСОБА_6 заяву та додані до неї матеріали про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «г» ч.3 ст. 142, ч.3,5,6 ст.19, ч.3 ст. 140 КК України, та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 року, якою змінено вирок судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року щодо ОСОБА_6 .

Керуючись ст.7, ч. 10 ст. 31, ч. 5 ст. 33, ст. 463 КПК України, -

постановив:

Задовільнити заяву захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про повернення матеріалів заяви ОСОБА_6 про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «г» ч.3 ст. 142, ч.3,5,6 ст.19, ч.3 ст. 140 КК України, та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 року, якою змінено вирок судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року щодо ОСОБА_6 .
Повернути засудженому ОСОБА_6 заяву та додані до неї матеріали про перегляд за виключними обставинами вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року, яким засуджено ОСОБА_6 за ст. 93 п.п. «а», «г» ч.3 ст. 142, ч.3,5,6 ст.19, ч.3 ст. 140 КК України, та Ухвали Верховного суду України від 25.05.2000 року, якою змінено вирок судової колегії в кримінальних справах Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.
Судді: