ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-cc/819/560/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі ОСОБА_5

За участю прокурора ОСОБА_6

Підозрюваного ОСОБА_7

Захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду матеріали кримінального провадження №0000045 за апеляційною скаргою зі змінами захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Херсон, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, терміном до 30 жовтня 2020 року, включно, із визначенням щодо підозрюваного розміру застави,

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2020 року задоволено клопотання ст. слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області та відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, терміном до 30 жовтня 2020 року, включно. Визначено щодо підозрюваного розмір застави - 60 прожиткових мінімумів доходів громадян.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, захисники підозрюваного ОСОБА_7 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 подали апеляційну скаргу зі змінами, в якій, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просять ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисники зазначили про необґрунтованість підозри ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 368 КК України, оскільки посилання на протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол допиту свідка ОСОБА_10 , протоколи за результатами здійснення оперативно-технічного заходу, протоколи огляду та ідентифікації грошових коштів, протоколи обшуків, є недостатніми доказами причетності підозрюваного до інкримінованого злочину, оскільки вони проведені зі значними порушеннями КПК України і не можуть бути визнані належними та допустимими доказами.

Вважають, що будь-які докази, які б об`єктивно вказували на те, що ОСОБА_7 вчинив інкримінований йому злочин, відсутні.

Стороною обвинувачення не надано жодних доказів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, так само як і не обґрунтовано неможливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Зі змісту ч.1 ст.183 КПК України слідує, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як убачається з матеріалів провадження, задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного злочину, вчиненого з корисливих мотивів, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна, заперечує обставини вчинення кримінального правопорушення, що у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному, вказує на наявність існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний перебуваючи на волі, матиме можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та заявника з метою уникнення кримінальної відповідальності, у зв`язку із чим є достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_7 , покладених на нього обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів. При цьому твердження апеляційної скарги захисників про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є непереконливими.

Як вбачається із матеріалів провадження, 02 вересня 2020 року в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України (а.п.46-53).

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які вказують на наявність підстав підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Так, обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 червня 2020 року (а.п.13-14), протоколах допиту в якості свідка ОСОБА_10 (а.п.22-25), протоколах за результатами здійснення оперативно-технічного заходу, якими зафіксовано розмови ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.п.26-36), протоколах огляду та ідентифікації грошових коштів від 17 серпня 2020 року, 29 серпня 2020 року та 02 вересня 2020 року (а.п.16-21), протоколах обшуків за місцем проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_7 (а.п.37-43), інших матеріалах провадження в їх сукупності.

З огляду на поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Доводи апеляційної скарги захисників про відсутність доказів причетності підозрюваного до інкримінованого злочину - спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Твердження апелянтів про неналежність та недопустимість доказів вини ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні позбавлені правових підстав. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя повинен встановити наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує принаймні один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику чи ризиків, зазначених в клопотанні. Слідчий суддя виконав вказані вимоги закону. Питання про доведеність чи не доведеність вини ОСОБА_7 буде вирішуватися судом першої інстанції при вирішенні справи по суті.

Колегія суддів відповідно до ст.178 КПК України також враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого йому тяжкого корупційного злочину, відомості про особу підозрюваного, який раніше не судимий, одружений, має неповнолітніх дітей.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та заявника з метою уникнення кримінальної відповідальності, що виправдовує необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а доводи апеляційної скарги захисників, які це заперечують, являються безґрунтовними.

Доводи апеляційної скарги захисників про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Таким чином при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим суддею дотримані як вимоги ст.ст.176,177,178,183 КПК України, так й права осіб, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Колегія суддів також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді в частині визначення розміру застави.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч.5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, при визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, майновий та сімейний стан, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, і визначив ОСОБА_7 заставу у виді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 131 820 грн.

Враховуючи перелічені вище обставини кримінального провадження, а також відомості про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується із таким рішенням слідчого судді.

Підстав вважати вказаний розмір застави непомірно великим для підозрюваного, як про це зазначають захисники в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим степенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Отже, розмір застави повинен бути помірним та пропорційним щодо конкретної людини та обставин, вчиненого ним кримінального правопорушення, тому слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо розміру застави та не допустив встановлення такого розміру застави, як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для ОСОБА_7 .

Підстави для зменшення розміру застави, на думку колегії суддів відсутні, враховуючи, що на час апеляційного розгляду підозрюваного звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому дослідивши належним чином всі матеріали провадження та навівши в ухвалі достатні мотиви, у зв`язку із чим підстав для скасування ухвали слідчого судді та зміни розміру застави, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу зі змінами захисників підозрюваного ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14 вересня 2020 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий (підпис) ОСОБА_2

Судді (підпис) ОСОБА_3

(підпис) ОСОБА_4