УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.12.2020 Справа №607/1294/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

та перекладача ОСОБА_6

під час проведення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003444 від 30 листопада 2019 року відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003444 від 30 листопада 2019 року відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить задовольнити подане ним раніше клопотання про застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням того, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а тому з огляду на санкцію статті обвинувачення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, про що свідчить також те, що він не має зареєстрованого місця проживання на території України, а також незаконно перебуває на території країни, оскільки йому відмовлено у в`їзді, також він зможе незаконно випливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду, а також зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не зможе запобігти наявним ризикам та забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) та його захисник адвокат ОСОБА_4 заперечили щодо клопотання прокурора про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачений не ухилявся від явки до суду, однак перебував за межами м. Тернополя та з`явитися в судові засідання не мав можливості у зв`язку із встановленим на території України карантином та відсутністю транспортного сполучення. При цьому захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) адвокат ОСОБА_4 просить застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вирішуючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_10 ) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням думки обвинуваченого та його захисника, які просять відмовити у задоволенні клопотання прокурора, натомість захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 клопоче про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, та не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років .

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке за ступенем тяжкості у відповідності до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а також прокурором доведено відповідно до ст.194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, оскільки обвинувачений з огляду на санкцію статті обвинувачення, усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину та у разі доведеності його вини, можливість призначення йому судом покарання, пов`язаного з позбавленням волі, зможе переховуватись від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, про що також свідчить те, що останній на виклики суду систематично не з`являвся, у зв`язку із чим був оголошений його розшук, а також судом було надано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; зможе незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до суду, а також зможе вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам. Таким чином враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), суд вважає, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) адвоката ОСОБА_4 про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до двох місяців.
Разом з тим, згідно ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 255-3 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Враховуючи обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що не входить в перелік, передбачений ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) заставу в розмірі сорок прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 84080 грн. (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Крім того, застосовуючи до обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь - який момент, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) ряд обов`язків, відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись главою 18 КПК України, ст.ст. 314, 331, 336, ч.ч.1, 2 ст. 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003444 від 30 листопада 2019 року відносно ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) та ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відкласти на 12.00 год. 10 грудня 2020 року.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ) - задовольнити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 08 лютого 2021 року, взявши останнього під варту в залі суду.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави в сумі 84080 грн. (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят гривень) для внесення на депозитний рахунок Управління ТУ ДСА України у Тернопільській області р/р 3454, МФО 820172, код одержувача 26198838, Банк Одержувача: Державна казначейська служба України.

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), строком до 08 лютого 2021 року наступні обов`язки: не відлучатися із АДРЕСА_1 , де він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; з`являтися за першою вимогою до суду.

Роз`яснити ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), його захиснику, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ).

Головуючий суддяОСОБА_1