Справа № 487/5699/20
Провадження № 1-кс/487/5989/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 року м. Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання дізнавача СД Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000408 від 18.08.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Дізнавач СД Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Заводського відділу прокуратури Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка неприватизована та розподілена із житлового фонду комунальної власності, але винаймачем якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою уникнення знищення, перетворення, відчуження та проведення незаконних дій із указаною квартирою.
В обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що в провадженні сектору дізнання Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000408 від 18.08.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2020 року до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка просить вжити заходів до невстановленої особи, яка шахрайським шляхом почала переоформлювати квартиру її двоюрідного брата, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час допиту ОСОБА_6 в якості потерпілої, вона пояснила, що 17.08.2020 р. близько 13.00 год. дізналася від знайомої, що невідома особа, шляхом обману, зловживання довірою, почала переоформлювати майно, а саме: квартиру її двоюрідного брата ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_5 (тітки ОСОБА_6 ), переоформленням займалася ОСОБА_6 , так як її двоюрідний брат зловживає алкоголем та наркотичними засобами, тим самим не усвідомлює, що відбувається, а тому вона за ним доглядає. Звідки взялась невідома особа та як почала переоформлювати майно їй невідомо.
Згідно відповіді КП ММБТІ, квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 неприватизована та розподілена із житлового фонду комунальної власності. Після смерті винаймача ОСОБА_7 в Миколаївську міську раду була подана заява на заміну договору найму на ОСОБА_5 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно із квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , нотаріальні дії щодо переоформлення квартири проводилися, нотаріальні дії проводилися, зокрема, оформлено довіреність на ім`я ОСОБА_8 бути представником з усіма необхідними повноваженнями.
Посилаючись на те, що ОСОБА_8 , шляхом обману ОСОБА_5 , шахрайським шляхом, заволоділа квартирою останнього та може проводити незаконні дії із квартирою, з метою уникнення наслідків незаконних дій із майном, дізнавач звернулася до суду з відповідним клопотанням.
В судовому засіданні дізнавач не була присутньою, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.
Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно зі ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як передбачено ч.ч. 1, 2 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання (ч.ч.1, 2 ст. 171 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженню; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Судом встановлено, що Заводським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000408 від 18.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.08.2020 року до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області із заявою звернулася ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій вона просила вжити заходів до невстановленої особи, яка шахрайським шляхом почала переоформлювати квартиру її двоюрідного брата, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно пояснень ОСОБА_6 17.08.2020 р. близько 13.00 год. вона дізналася від знайомої, що невідома особа, шляхом обману, зловживання довірою, почала переоформлювати майно, а саме: квартиру її двоюрідного брата ОСОБА_5 після смерті матері ОСОБА_5 (тітки ОСОБА_6 ), вона займалася переоформленням квартири, оскільки її двоюрідний брат зловживає алкоголем та наркотичними засобами, тим самим не усвідомлює, що відбувається, а тому вона за ним доглядає. Звідки взялась невідома особа та як почала переоформлювати майно їй невідомо.
Як вбачається з листа керівника відділу обліку та розподілу житла Миколаївської міської ради від 21.07.2020 р. за вих. № 23741/02.11-19/2020 квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , неприватизована та розподілена із житлового фонду комунальної власності. Після смерті винаймача ОСОБА_7 в Миколаївську міську раду була подана заява про заміну договору найму на ОСОБА_5 , надано дозвіл на виготовлення технічної документації ОСОБА_5 на зазначену квартиру.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно реєстрація зміни права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , не проводилася.
16.06.2020 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_9 посвідчено довіреність, відповідно до якої ОСОБА_5 уповноважує ОСОБА_8 бути його представником в усіх органах та установах з питань продажу квартири АДРЕСА_2 за ціну та на умовах на її власний розсуд, а також зняття його з реєстрації місця проживання у зазначеній квартирі.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, відносно якого подано клопотання, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а саме: є об`єктом вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.
Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом перетворення чи відчуження вказаного майна.
Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.
За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання дізнавача СД Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000408 від 18.08.2020 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить до житлового фонду комунальної власності, винаймачем якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1