Провадження №1-кс/369/2861/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000683 від 22.11.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
У провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000683 від 22.11.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.11.2020 року до ЧЧ Чайківського ВП надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що в період часу з 03.11.2020 по 06.11.2020 невстановлені особи за попередньою змовою групою осіб, викрали близько 27т. кукурудзи та продали її в м. Миколаєві

Відомості про вказану подію зареєстровано до Журналу єдиного обліку Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області за № 8291, 8294 від 22.11.2020.

Відповідно наданих показань потерпілого ОСОБА_5 , в період часу з 03.11.2020 по 06.11.2020 ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , викрали кукурудзу належну потерпілому, як представнику ТОВ «Агровектор Україна», вагою 26460 кг., яку перевозили ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 використовуючи автомобіль марки DAF FTXF 105/410 днз НОМЕР_1 та причіп Benalu SYY3 днз НОМЕР_2 .

Відповідно наданих показань свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в період часу з 03.11.2020 по 06.11.2020 використовуючи автомобіль марки DAF FTXF 105/410 днз НОМЕР_1 та причіп Benalu SYY3 днз НОМЕР_2 перевозили кукурудзу, яка належить ТОВ «Агровектор Україна», де ОСОБА_6 заволодів такою кукурудзою та у м. Миколаїв збув її, використовуючи підроблені товаро-транспортні накладні.

22.11.2020 року в період часу з 20 год. 13 хв. по 20 год. 55 хв. проведено огляд за адресою: АДРЕСА_1 , узбіччя проїжджої частини дороги на вулиці в загально доступному місці, в ході якого було виявлено та вилучено причіп Benalu SYY3 днз НОМЕР_2 , який відповідно свідоцтва реєстрації транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 .

Вказані речі у відповідності до ст. 98 КПК України визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату та час засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не відомі.

Відповідно до ч. 1. ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив суд задовольнити його у повному обсязі.
Дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що вимоги клопотання слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказані речі, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказані речі знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Необхідність в арешті вказаного майна зумовлена насамперед забезпеченням кримінального провадження, адже за результатами досудового розслідування необхідно буде вирішити подальшу долю вказаних речових доказів.

У відповідності із ст. 100 КПК України та нормами Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затверджених Постановою КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 умовою зберігання речових доказів повинно бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 KПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує можливість використання даних речей, як доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000683 від 22.11.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на речі вилучені під час проведення огляду 22.11.2020 в період часу з 20 год. 13 хв. по 20 год. 55 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , узбіччя проїжджої частини дороги на вулиці в загально доступному місці, а саме: причіп Benalu SYY3 днз НОМЕР_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1