Справа № 301/1736/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2020 р. м. Іршава Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5

представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава кримінальне провадження про вчинення кримінального проступку , яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 26 липня 2020 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Хмільник та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимої, -

за ч.1 ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачена ОСОБА_4 25 липня 2020 року близько 09 години ранку знаходячись в с. Кам`янське, Іршавського району, на стежинці вулиці, яка пролягає через сад, неподалік дворогосподарства по АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень малолітньому ОСОБА_7 , умисно підійшла до ОСОБА_7 та своєю правою рукою схопила за ліву руку ОСОБА_7 , силоміць стиснула її, після чого умисно штовхнула останнього своїми двома руками у область грудної клітки малолітнього потерпілого, від чого останній впав на землю, після чого ОСОБА_4 нанесла своїми ногами по спині малолітнього ОСОБА_7 близько трьох ударів, в результаті чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження які згідно висновку експерта № 158 від 28.07.2020 року кваліфікуються, які легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше, як 6 днів, згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України, від 17.01.1995.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину та фактичні обставини справи визнала повністю та суду показала , що визнає формулювання обвинувачення оголошене прокурором згідно обвинувального акту , доповнень чи змін до фактичних обставин справи немає , щиро розкаюється у вчиненому , обіцяє більше не вчиняти злочинів.

Крім повного визнання обвинуваченою ОСОБА_4 своєї вини та фактичних обставин справи, винність її стверджується показами потерпілого ОСОБА_7 який суду показав , що 25 липня 2020 року він знаходився вдома за місцем свого проживання та допомагав своїй мамі ОСОБА_5 по господарству. 25.07.2020 року, зранку близько 09.00 години він вийшов зі свого будинку, та прямував звичною йому дорогою до «тьоті Люби» за молоком . Коли він знаходився на даній стежці, побачив ОСОБА_8 , яка живе нижче від них на два будинки, з якою він у жодних відносинах не перебуває. Він побачив що ОСОБА_8 біжить даною стежкою, та прямує до нього, а коли він подивився на обличчя «тьоті ОСОБА_9 » то побачив що вона виглядає дуже злою, та сердитою, а тому злякавшись він також почав бігти даною стежкою, однак вона його наздогнала, та коли наблизилась до нього , схопила своєю однією рукою за ліву руку та силоміць стиснула її, після чого своїми обидвома руками силоміць штовхнула його у область грудної клітки, від чого він впав на землю спиною, та намагався піднятися, однак ОСОБА_8 не давала йому піднятися із землі, та ще раз штовхнула своїми руками у область грудної клітки від чого він не міг піднятися та знову впав на землю своєю спиною. Після чого ОСОБА_8 своїми взутими ногами, почала наносити йому удари в область спини ,це все побачила її свекруха «тьотя Марта», яка підбігла до них зі словами ,щоб ОСОБА_8 відпустила його , на ці слова вона повернулась та побачила «тьотю ОСОБА_10 », і перестала завдавати йому удари своїми ногами, однак нанесла ще один удар своєю стиснутою рукою в кулак в область підборіддя, після чого «тьотя Марта» підійшла до ОСОБА_8 ближче та схопивши останню за руку відтягла її від нього, що і допомогло йому , вирватися і побігти додому . Вдома він розказав батькам , що трапилося і мама зателефонувала до поліції.

Законний представник потерпілого ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила , що претензій до обвинуваченої немає , просить притягнути її до кримінальної відповідальності у вигляді громадських робіт , так як обвинувачена ніде не працює .

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись дослідженням показів обвинуваченої та потерпілого, законного представника малолітнього потерпілого , дослідженням обставин, які характеризують обвинувачену.

Аналізуючи досліджені в суді докази та матеріали справи, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_4 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні в повному обсязі, а її дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження і вина у вчиненні такого їй повністю доведена в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, висновок досудової доповіді , згідно якої, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинувачену, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, те, те, що вказаний злочин класифікується як кримінальний проступок, особу винної, яка судиться вперше, обвинувачена позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.46).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій, суд вважає за необхідне визнати щире каяття у вчиненому, зізнання та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено п.2 ч.1 ст.66 КК України. Обставини, що обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України: вчинення кримінального правопорушення , щодо малолітньої дитини.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 судиться вперше, наявність обставини, що пом`якшує покарання, визнання нею своєї вини та щире каяття у вчиненому, суд дійшов висновку, що обвинуваченій ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч.1 ст.125 КК України у вигляді громадських робіт .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368,370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінального проступку , передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді 120 годин (сто двадцять годин ) громадських робіт ..

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1