В И Р О К
Іменем України
30.09.2020 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі: ОСОБА_2 ,
із участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000511 від 01.10.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Жмеринка Вінницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого: вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2014 року, ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.10.2015 року за ч.1 ст.191 КК України на три роки обмеження волі; вироком Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.12.2015 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на чотири роки обмеження волі; вироком Крижопільського районного суду Вінницької області від 17.02.2016 року за ч.1 ст.309, ст.71 КК України на чотири роки шість місяців обмеження волі; вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.06.2017 року, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.11.2017 року за ч.2 ст.309, ст.71 КК України на два роки позбавлення волі, звільненого 28.09.2018 року з місць позбавлення волі після відбуття покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст.190 КК України та ч.2 ст.185 КК України за вироками Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 20.11.2014 року та від 23.12.2015 року відповідно, а востаннє за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, за вироком Ямпільського районного суду Вінницької області від 22.06.2017 року, ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 24.11.2017 року, близько 12 годин 00 хвилин 01.10.2019 року, перебуваючи у належному ОСОБА_7 будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зі столу в одній з кімнат вказаного будинку вчинив крадіжку планшету "Bravis" моделі "NB 106-3G", серійний номер 12018, вартістю 1700 грн., що перебував у чохлі-підставці "Lagoda" чорного кольору вартістю 106,40 грн., а також з полиці шафи у прихожій кімнаті викрав шліфувальну машинку "STARTPRO" моделі "SAG-1290/2", вартістю 604,35 грн., які належать ОСОБА_5 . Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення із викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2410,75 грн.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.
На початку судового засідання представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 повідомив суду про укладення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоди про примирення, яку представив на вирішення суду.
За змістом даної угоди про примирення судом встановлено погодження вказаними її сторонами вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин із аналогічною кваліфікацією його протиправних дій за ч.2 ст.185 КК України, наведення відомостей про добровільне відшкодування обвинуваченим завданої матеріальної шкоди у повному обсязі, вказівки про узгодження міри кримінального покарання у виді обмеження волі строком на два роки шість місяців, а також згоду на звільнення від відбування покарання з випробуванням, застереження щодо усвідомлення сторонами наслідків укладання та затвердження судом даної угоди, а також наслідків її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілковито розуміє характер та суть обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185 КК України, в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового розслідування. Підтвердив власну обізнаність наслідків укладення угоди про примирення, а також наслідків її невиконання.
Потерпілий ОСОБА_5 вказав, що укладена угода про приминення відповідає його інтересам; підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення та наслідки її невиконання.
Потерпілий, його представник та обвинувачений просили затвердити укладену угоду про примирення, пояснивши, що дану угоду кожен з її сторін укладав добровільно, без примусу чи обіцянок з боку інших осіб.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти затвердження судом укладеної між потерпілим та обвинуваченим угоди про примирення, посилаючись на відповідність її умов вимогам кримінального та кримінального процесуального закону.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, угоду про примирення, а також матеріали судового провадження, суд доходить висновку, що угода про приминення підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.1,3,5 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку
Відповідно до вимог ч.3,7 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди; суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Так, подана на затвердження угода про примирення від 28.09.2020 року, укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у повній мірі відповідає вимогам ст.471 КПК України щодо її форми та змісту, датована та підписана відповідними сторонами.
Кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185 КК України, згідно пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, за максимальною санкцією відповідно до визначеної у ст.12 КК України класифікації є злочином середньої тяжкості, можливість застосування угоди про примирення щодо якого законом прямо передбачена.
Погоджена сторонами міра покарання перебуває в межах санкції відповідного закону про кримінальну відповідальність.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а потерпілий ОСОБА_5 повністю усвідомлює наслідки затвердження угоди, після чого не отримано заяв сторін про відмову від угоди про примирення.
Суд також переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є їх добровільним прагненням, яке не стало наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, на початку судового розгляду судом встановлено відповідність умов угоди про примирення вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, а також правовій кваліфікації кримінального правопорушення в межах пред`явленого обвинувачення згідно принципів диспозитивності з переліку загальних засад кримімального провадження, тяжкість якого передбачає можливість укладення угоди про примирення; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; не виявлено обгрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирились; неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань та відсутність фактичних підстав для визнання винуватості не є очевидними, що у сукупності визначає відсутність в даному конкретному випадку визначених законом умов для відмови у затвердженні угоди про примирення, за наслідком чого остання підлягає затвердженню судом.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати в сумі 628 грн., пов`язані із залученням експерта щодо висновку судово-товарознавчої експертизи від 18.10.2019 року №6357/6358/19-21, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави (а.к.п.78).
Речові докази: планшет "Bravis" моделі "NB 106-3G", серійний номер 12018, та шліфувальну машинку "STARTPRO" моделі "SAG-1290/2", які зберігаються у Жмеринському ВП ГУПН у Вінницькій області (а.к.п.47), слід повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Відтак за минуванням потреби чинності заходів забезпечення кримінального провадження підлягає скасуванню арешт, накладений на вказані речі ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду від 04.10.2019 року (а.к.п.49-50).
Клопотань про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ніким не заявлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 318, 350, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення, укладену 28.09.2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на два роки шість місяців.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 628 гривень процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 04.10.2019 року на планшет "Bravis" моделі "NB 106-3G", серійний номер 12018, та шліфувальну машинку "STARTPRO" моделі "SAG-1290/2".
Речові докази: планшет "Bravis" моделі "NB 106-3G", серійний номер 12018, та шліфувальну машинку "STARTPRO" моделі "SAG-1290/2", які зберігаються у Жмеринському ВП ГУПН у Вінницькій області, повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Кримінальним процесуальним кодексом України, не подано апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1