ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2841/20 Справа № 193/828/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чимкент, Казахстану, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, судимого:
1) 23.01.2001 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 4 місяці 13 днів;
2) 12.06.2002 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
3) 24.04.2003 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільненого 05.03.2007 року по відбуттю строку покарання;
4) 07.07.2008 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 263, ст. 395, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільненого 09.08.2012 року по відбуттю строку покарання;
5) 29.05.2013 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
6) 11.07.2013 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч. 2 ст. 309, ч.2 ст. 263, ст. 395, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
7) 16.07.2013 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
8) 10.10.2013 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
9) 04.07.2013 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
10) 14.11.2013 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 до 3 років 7 місяць позбавлення волі. Звільненого 26.10.2015 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 27 днів;
11) 15.06.2016 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. Звільненого 12.01.2018 року по відбуттю строку покарання;
12) 23.06.2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
13) 19.02.2019 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
14) 04.04.2019 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
встановила:
Вказаною ухвалою задоволено подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45)» та звільнено засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 24 дні.
Рішення суду обґрунтовано тим, що засуджений не представляє суспільної небезпеки, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, про що свідчить його позитивна характеристика, а тому суд вважав подання таким, що підлягає задоволенню.
Прокурор не погодився з даним рішенням суду. В апеляційний скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання.
Посилається на те, що судом не було враховано дані, які характеризують особу засудженого. Так, ОСОБА_8 відбуває покарання за вчинення тяжких злочинів, неодноразово судимий, а саме 13 разів за вчинення тяжких злочинів, характеризується посередньо, має лише два заохочення.
Вказує, що судом не надано оцінки, яким чином засуджений бере участь і проявляє корисну активність в організації виховних заходів в установі, не надано оцінки участі в самодіяльних організаціях засуджених та ставлення до праці.
Зазначає, що з характеризуючих засудженого даних вбачається саме пристосовувальницька поведінка до вимог адміністрації установи, а не свідоме виправлення та доведення цього зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання про застосування до засудженого ОСОБА_8 вимог ст. 81 КК України.
Засуджений та його захисник заперечували проти задоволення апеляційних вимог прокурора, вважали ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Суд першої інстанції розглядаючи подання установи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , належним чином не врахував загальну характеристику особи за весь період відбуття покарання, яка є нестабільною.
Так, ОСОБА_8 засуджено вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 квітня 2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання, призначеного вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.02.2019 року, строк попереднього ув`язнення з 05.03.2018 року по 26.07.2018 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання з 12 березня 2018 року. Під час перебування у Державній установі виконання покарань № 3 УДПтС в Дніпропетровській області з характеризувався посередньо, стягнень не мав.
З 07 вересня 2019 року відбуває покарання в Державній установі Софіївська виправна колонія (№45), де характеризується позитивно. Має два заохочення, стягнень не має. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня. Працездатний, за власної ініціативи безоплатно виконує роботи в швейному цеху установи, має достатній рівень навичок необхідних для виконання робіт. Регулярно відвідує заходи виховного характеру та бере особисту участь в їх організації. Бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Правова просвіта та Підготовка до звільнення.
Згідно вироку суду має позов на суму 51884 гривні 19 копійок, але виконавчі листи до установи не надходили.
Крім того, з матеріалів подання вбачається, що ОСОБА_8 неодноразово притягався до кримінальної відповідальності та на даний час має тринадцять не знятих і не погашених судимостей за умисні злочини.
Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчинених злочинів та не відшкодування цивільних позовів потерпілим сторонам, колегія суддів приходить до висновку, про нестабільну поведінку засудженого ОСОБА_8 під час відбуття всього періоду покарання, і хоча існують в його поведінці і позитивні зміни, однак це в повній мірі не дає підстави вважати, що він своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_8 досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі, а сам факт наявності двох заохочень не свідчить про його виправлення та сумлінне ставлення останнього до праці.
Таким чином, висновки суду першої інстанції про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання є помилковими та не відповідають обставинам провадження, даним про особу і поведінку засудженого.
З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов до висновку, що засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення, що виключає можливість його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання.
За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора підлягають задоволенню, а оскаржувана ухвала щодо засудженого скасуванню, з постановленням нової ухвали на підставі п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів,
постановила:
Апеляційну скаргу прокурора Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури - задовольнити.
Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 серпня 2020 року про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання начальника Державної установи Софіївська виправна колонія (№ 45) про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4