Справа № 448/969/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/924/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі :

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 0000011 за апеляційними скаргами прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 із змінами, на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 31 липня 2020 року стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич, Львівської області, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 201 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

встановила:

Прокурор прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги на вирок Мостиського районного суду Львівської області від 31 липня 2020 року, яким ОСОБА_7 , визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.15 - ч.1 ст.201 КК України та призначено йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_7 , від відбування призначеного покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо він протягом встановленого іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до набранням вироком законної сили, не обрано.

Іспитовий строк ОСОБА_7 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Заходи забезпечення. у виді арешту, які накладені на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 29.01.2019 року, - скасовано.

На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України монети: «Емденский гульден/флорин 28 стуберів 1637-57 рр.»; «Емденский гульден/флорин 28 стуберів 1637-57 рр.» та «Емденский гульден/флорин 28 стуберів 1637-57 рр.», які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Управління Служби безпеки України в Рівненській області, - в порядку спеціальної конфіскації, конфісковано у власність держави.

Речові докази: монети в кількості 378-м штук та 1-н знак, докладний опис яких знаходиться у висновку експерта за №11/35 від 10.05.2019, які. як встановлено вищевказаним висновком. не належать до культурних цінностей та знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Управління Служби безпеки України в Рівненській області, - повернуто ОСОБА_7 .

Речовий доказ: упакування у які були поміщені монети, котрі знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Управління Служби безпеки України в Рівненській області, - знищено.

Речові докази: митна декларація ОСОБА_7 від 26.01.2019 на 1 арк. та Акт огляду товарів, транспортних засобів, ручної поклажі, багажу ОСОБА_7 від 26.01.2019 на 1 арк., котрі зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишено при матеріалах кримінального провадження №0000011.

Речовий доказ: паспорт громадянина України для виїзду за кордон номер НОМЕР_1 , виданий на установчі дані ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий знаходиться при матеріалах кримінального провадження повернуто його законному володільцю ОСОБА_7 .

Стягнуто з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на проведення мистецтвознавчої експертизи за № 11/35 від 10.05.2019 у сумі 28575 (двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 82 коп.

В апеляційній скарзі прокурор прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 просить даний вирок суду, в частині призначеного ОСОБА_9 покарання, скасувати у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст. 15-ч.1 ст. 201 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, з відбуванням у кримінально-виконавчій установі. Вважає, що призначене обвинуваченому покарання є невмотивованим та явно несправедливим внаслідок м`якості і за своїм розміром не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним злочину.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції належним чином не вмотивував та не врахував ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину та його поведінку після скоєння злочину, а також те, що злочин, за який ОСОБА_9 визнано винним, згідно ст. 12 КК України є тяжким. Зазначає, що суд першої інстанції не навів переконливих мотивів щодо необхідності застосування до ОСОБА_7 інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, а лише послався на обставини, що характеризують особу обвинуваченого.

Апелянт зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 свого злочинного умислу не довів до кінця з причин, що не залежали від нього, оскільки під час проведення огляду його особистих речей співробітниками митниці було виявлено та вилучено з кишень верхнього одягу та штанів останнього 381 монету та один знак.

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить даний вирок суду скасувати, кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості та вичерпанням можливості їх отримання. Вважає, що даний вирок підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність.

19 листопада 2020 року обвинувачений ОСОБА_7 подав зміни до апеляційної скарги, у яких просить даний вирок суду скасувати, та кримінальне провадження щодо нього закрити, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, суд першої інстанції неповно дослідив докази, що знаходяться в матеріалах справи та надав їм неналежну оцінку, лише формально перерахував їх у вироку, усунувшись від виконання вимог, передбачених ст. ст. 84-87, 89 КПК України. Вважає, що обвинувальний вирок ґрунтується на припущеннях.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції залишив поза належною правовою оцінкою протокол огляду місця події від 26 січня 2019 року, складений слідчим за участю понятих, експерта та з його участю. При цьому, суд залишив поза увагою той факт, що згідно протоколу огляду місця події від 26 січня 2019 року у нього було вилучено 375 одиниць монет і один значок. Аналогічна кількість і перелік монет був і предметом дослідження під час призначення мистецтвознавчої експертизи.

Апелянт наполягає, що він перевозив монети у кількості 375 одиниць, які він не задекларував, оскільки вважав, що вони ніякої культурної цінності не складають, та які є у вільному продажі на товариствах колекціонерів. Дані монети перелічені у протоколі огляду місця події від 26.01.2019 та в ухвалі слідчого судді від 25.02.2019 та в яких не зазначено монети «Емденський гульден/флорин 28 стуберів» 1637-57. Такий же перелік монет та їх кількість вбачається з висновку експерта №11/35 від 10.05.2019. Разом з тим, в даних доказах відсутні монети «Емденський гульден/флорин 28 стуберів» 1637-57 р. в кількості 3-х одиниць, переміщення яких він заперечує. Про це також в судовому засіданні суду першої інстанції наголошував захисник. Крім того, суд першої інстанції також не дослідив речові докази і зокрема монети, а досліджуючи протокол огляду місця події від 26 січня 2019 року надаючи йому критичної оцінки не перевірив його достовірність шляхом допиту осіб, які його складали, і зокрема допиту спеціаліста експерта ОСОБА_11 та понятих.

У запереченнях не апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 прокурор просить відмовити у задоволенні такої, так як підстав для скасування вироку суду за апеляційною скаргою обвинуваченого не вбачає.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_7 просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення. Вважає, що позиція прокурора не відповідає фактичним обставинам справи, оцінка доказів прокурором проведена з грубим порушенням вимог ст. 94 КПК України, а вирок суду ґрунтується на припущеннях.

Судом першої інстанції встановлено, що 26 січня 2019 року громадянин України ОСОБА_7 , прямуючи потягом сполучення «Київ-Перемишль» до Республіки Польща, намагався перемістити через митний кордон України із приховуванням від митного контролю, а саме шляхом поміщення до кишень верхнього одягу та штанів, 381-у монету та 1-н знак, які попередньо придбав у невстановлених органом досудового розслідування осіб.

Громадянин ОСОБА_7 , протягом тривалого періоду часу займається колекціонуванням старовинних предметів, зокрема поштових листівок та банкнот України. Водночас, являючись членом Львівського товариства колекціонерів, останній достеменно володіє базовими знаннями про старовинні монети, їх характеристики, цінність та вартість.

Неодноразово перетинаючи державний кордон України та будучи обізнаним про порядок проходження прикордонного і митного контролю, реалізуючи свій умисел на вчинення контрабанди культурних цінностей із України до Республіки Польща, ОСОБА_7 , завчасно обміркував заходи щодо запобігання їх виявлення, у зв`язку з чим приховав 381-у монету та 1-н знак, помістивши їх до кишень власного верхнього одягу та штанів.

Під час проходження прикордонного-митного контролю ОСОБА_7 , розуміючи, що частина із вказаних монет становить культурну цінність, у митну декларацію їх не вносив, сподіваючись на те, що працівники митниці не будуть здійснювати його перевірку. Під час усного опитування, працівниками митниці, заявив, що жодних предметів, заборонених до переміщення через митний кордон України, у нього немає.

Громадянин ОСОБА_7 , свого злочинного умислу до кінця не довів з причин, які не залежали від нього, оскільки під час проведення огляду його особистих речей співробітниками митниці було виявлено та вилучено з кишень верхнього одягу та штанів останнього вищевказані 381-у монету та 1-н знак.

Згідно висновку експерта Черкаського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України № 11/35 від 10.05.2019 (т.3 а.с.39-42), серед вилучених 381-ї монети та 1-о знаку, монети: «Емденский гульден/флорин 28 стуберів 1637-57 рр.»; «Емденский гульден/флорин 28 стуберів 1637-57 рр.» та «Емденский гульден/флорин 28 стуберів 1637-57 рр.» - належать до культурних цінностей, що мають художнє, історичне, етнографічне, наукове значення.

Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , підтриману його захисником адвокатом ОСОБА_8 , про задоволення його апеляційної скарги зі змінами та залишення без задоволення апеляційної скарги прокурора, міркування прокурора ОСОБА_12 , який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу зі змінами обвинуваченого та повністю задовольнити його апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги зі змінами не підлягають до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 ст.201 КК України передбачена кримінальна відповідальність за контрабанду, тобто переміщення через митний кордон України поза митним контролем або з приховуванням від митного контролю, в тому числі культурних цінностей.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції були належним чином досліджені обставини справи, перевірені документи та докази, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, і обвинуваченому ОСОБА_7 , обрано покарання в межах санкції статі обвинувачення, метою якого є запобігання подальшого вчинення кримінального правопорушення.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: вчинення обвинуваченим тяжкого злочину, який полягав у закінченому замаху на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю культурних цінностей, а саме монет: «Емденский гульден/флорин 28 стуберів 1637-57 рр.»; «Емденский гульден/флорин 28 стуберів 1637-57 рр.» та «Емденский гульден/флорин 28 стуберів 1637-57 рр.; дані про особу винного; обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання встановлено не було.

Судом першої інстанції було повно та всебічно досліджено всі докази, що містяться у матеріалах кримінального провадження, які були надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту, зокрема було пораховано монети, оглянуто на предмет відповідності: протокол огляду, опис вилучених речей

Колегією суддів встановлено, що всі вимоги зазначені в апеляційних скаргах зі змінами обвинуваченого та прокурора були предметом дослідження в суді першої інстанції. Судом апеляційної інстанції було ретельно досліджено висновок експерта та додатки до нього, зокрема оглянуто фото на яких зображено вилучені монети, де в наявності є монети «Емденский гульден/флорин 28 стуберів 1637-57 рр.». Також колегією суддів, по документальних свідченнях, було перераховано кількість вилучених монет, які відповідають 381 штуці (т.1 а.с. 50-51, 58-60 висновок, 61-112-171 фото, 1721-81 опис). Відповідно зазначена арифметична помилка слідчого в кількості виявлених та вилучених монет, а сама 375 штук, є суто арифметичною помилкою, яка була виявлена та усунута в суді першої інстанції та перевірена в суді апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі обвинуваченого будь-якої обґрунтованої обставини, згідно чинного законодавства, для визнання експертного висновку №11/35 від 10.05.2019, як недопустимого доказу, встановлено не було ні в суді першої ні апеляційної інстанцій. Також не було встановлено уході кримінального провадження порушень прав особи, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод також.

Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для його пом`якшення або призначення більш суворого покарання чи закриття кримінального провадження на підставі ч.1 ст. 284 КПК України, колегія суддів не вбачає і відповідно в цій частині апеляційні вимоги прокурора та обвинуваченого задоволені бути не можуть.

На думку колегії суддів таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження у суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок є законним, обґрунтованим, а призначене покарання відповідає особі обвинуваченого, відтак підстав для скасування чи зміни судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційні скарги прокурора прокуратури Рівненської області ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 із відповідними змінами залишити без задоволення.

Вирок Мостиського районного суду Львівської області від 31 липня 2020 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: