Справа № 761/5813/18
Провадження №1-кп/761/672/2020
В И Р О К
іменем України
18 серпня 2020 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого приймальником у відділенні «Нова пошта», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 135, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 122 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 30 листопада 2017 року приблизно о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи в гаражному приміщенні, що розташоване на прибудинковій території приватного будинку АДРЕСА_1 , вступив в словесний конфлікт з раніше знайомою йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, внаслідок обурення поведінкою ОСОБА_9 по відношенню до нього у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел,спрямований на нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , стоячи навпроти потерпілої, усвідомлюючи силу свого удару та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілої, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, руками та ногами наніс не менше 20 ударів в область голови та тулубу і не менше одного удару ногою в область лівої гомілки ОСОБА_9 , чим завдав останній наступні тілесні ушкодження, які відносяться до легкого та середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.
В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, з мотиву раптово виниклих неприязних стосунків, демонструючи свою аморальну поведінку, змістом якої є неповага до права ОСОБА_10 на життя і безпеку, а також нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу людям, які перебувають у небезпечному для життя стані, користуючись тим, що ОСОБА_9 позбавлена можливості вжити заходів щодо самозбереження, у зв`язку з отриманими нею тілесними ушкодженнями, при цьому маючи змогу надати їй допомогу, приблизно о 01 годині 00 хвилин 30 листопада 2017 року вийшов з гаражного приміщення та зачинив вхідні двері до зазначеного приміщення на ключ із зовнішньої сторони. Усвідомлюючи, що він своїми діями поставив ОСОБА_9 в небезпечний для життя стан і вона явно потребує допомоги, нехтуючи правами людини на життя, не вжив всіх можливих заходів для надання допомоги ОСОБА_9 ,не викликав медичну допомогу, не доставив до лікарні, не переніс до будинку, хоча міг і повинен був вчинити такі дії, а при погодних умовах з низьким температурним режимом залишив потерпілу лежати на бетонній підлозі в гаражі в нічний час без допомоги приблизно до 07 години 15 хвилин 30 листопада 2017 року, тобто до часу, коли до приміщення гаражу зайшов батько підозрюваного - ОСОБА_11 та виявив ОСОБА_9 , яка лежала на підлозі з видимими тілесними ушкодженнями. В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , від загального переохолодження тіла настала смерть ОСОБА_9 .
Крім того, ОСОБА_4 приблизно о 00 годині 00 хвилин 30 листопада 2017 року, перебуваючи в гаражному приміщенні, яке розташоване на прибудинковій території приватного будинку АДРЕСА_1 , вступив в словесний конфлікт з раніше знайомою йому ОСОБА_9 , в результаті чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне позбавлення волі способом, небезпечним для життя та здоров`я останньої, що супроводжувалося заподіянням потерпілій фізичних страждань.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі своєї співмешканки ОСОБА_9 , перед цим завдавши потерпілій тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 , стоячи навпроти ОСОБА_9 , усвідомлюючи силу свого удару, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілої, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, руками та ногами наніс не менше 20 ударів в область голови та тулубу і не менше одного удару ногою в область лівої гомілки ОСОБА_9 , чим завдав останній наступні тілесні ушкодження: синці, садна та забійні рани на обличчі, крововиливи у м`які покриви голови; синці, садна на руках та ногах; забійна рана на лівій гомілці; крововилив в підшкірно-жирову клітковину лівої гомілки; перелом з відділенням внутрішньої кісточки лівої великогомілкової кістки; перелом з відділенням зовнішньої лівої малогомілкової кістки (відкриті переломи кісток лівої гомілки).
В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, з мотиву раптово виниклих неприязних стосунків, демонструючи свою аморальну поведінку, змістом якої є неповага до права ОСОБА_10 на життя і безпеку, а також нехтуючи моральними і правовими нормами, що зобов`язують надавати допомогу людям, які перебувають у небезпечному для життя стані, користуючись тим, що ОСОБА_9 позбавлена можливості вжити заходів щодо самозбереження, у зв`язку з отриманими нею тілесними ушкодженнями, при цьому маючи змогу надати їй допомогу, приблизно о 01 годині 00 хвилин 30 листопада 2017 року вийшов з гаражного приміщення та зачинив вхідні двері до гаражного приміщення на ключ, залишивши потерпілу лежати на бетонній підлозі приблизно до 07 години 15 хвилин 30 листопада 2017 року.
Крім того, ОСОБА_4 в період часу з приблизно 00 годині 00 хвилин по 01 годину 00 хвилин 30 листопада 2017 року, перебуваючи в гаражному приміщенні, що розташоване на прибудинковій території приватного будинку АДРЕСА_1 , вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_9 , в ході якого, внаслідок обурення поведінкою та діями ОСОБА_9 по відношенню до нього, а також станом алкогольного сп`яніння останньої, у обвинуваченого виник злочинний умисел, спрямований на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на нанесення ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні гаражу, стоячи навпроти потерпілої, усвідомлюючи силу свого удару, передбачаючи можливість настання тяжких наслідків для здоров`я потерпілої, діючи умисно, з мотиву раптово виниклих особистих неприязних стосунків, наніс не менше трьох ударів долонею правої руки в область голови ОСОБА_9 , внаслідок чого остання втратила рівновагу та впала, вдарившись при цьому потилицею об бетонну підлогу гаражу. Після чого продовжуючи свої дії, ОСОБА_4 наніс не менше одного удару ногою в область лівої гомілки ОСОБА_9 , яка сиділа на підлозі та, розуміючи, що ОСОБА_9 знаходиться в безпорадному стані та не може чинити опір, ОСОБА_4 продовжив свої дії та наніс останній ще не менше 17 ударів руками та ногами в область голови, тулуба, рук та ніг, чим завдав останній наступні тілесні ушкодження: синці, садна та забійні рани на обличчі, крововиливи у м`які покриви голови; синці, садна на руках та ногах; забійна рана на лівій гомілці; крововилив в підшкірно-жирову клітковину лівої гомілки; перелом з відділенням внутрішньої кісточки лівої великогомілкової кістки; перелом з відділенням зовнішньої лівої малогомілкової кістки (відкриті переломи кісток лівої гомілки). За тяжкістю тілесних ушкоджень травма лівої гомілки у вигляді забійних ран та рівні внутрішньої та зовнішньої кісточок та переломів внутрішньої та зовнішньої кісточок має ознаки середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_4 в суді визнав вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 135, ч.1 ст.122 КК України. Умисел на вчинення незаконного позбавлення волі ОСОБА_12 способом, небезпечним для життя та здоров*я потерпілої, із заподіянням фізичних страждань, протягом тривалого час - не визнав. В суді дав показання, відповідно до яких з ОСОБА_13 він підтримував стосунки приблизно з 2015 року, увечері 30 листопада 2017 року він привіз ОСОБА_14 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, в домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1 , де він проживав разом зі своїми батьками та в якому часто бувала ОСОБА_15 . Зазначив, що він завів ОСОБА_14 до гаража, щоб з`ясувати з нею стосунки з приводу її поведінки та перебування в стані алкогольного сп`яніння, в ході конфлікту він наносив їй удари в обличчя, різні частині тіла. Коли ОСОБА_16 впала на підлогу, він також наніс їй удар ногою по нозі. В подальшому ОСОБА_16 на його запитання не відповідала, самостійно підвестися з підлоги не могла, на ній, на підлозі, стінах гаража, автомобілі були сліди крові. Він залишив ОСОБА_14 в положенні лежачи на підлозі, вийшов з гаража, щоб заварити чаю та привести ОСОБА_14 до тями, проте заснув в будинку до ранку - часу, коли його розбудив батько ОСОБА_11 . Зазначив, що ОСОБА_16 неодноразово користувалася вказаним гаражем і хоча він під час виходу з гаража закрив вмонтовані двері гаража на ключ ззовні, проте ОСОБА_16 знала, як відкрити зсередини металеві ворота гаража, які зачинялися на засови зсередини. При цьому не заперечував, що перед виходом з гаражу, який не опалювався, в якому була низька температура з огляду на нічний час доби та холодну пору року 30 листопада, він пересвідчився, що ОСОБА_16 не здійснює будь яких рухів для самостійного переміщення, проте перебувала в свідомості.

Потерпіла ОСОБА_17 в суді дала показання, відповідно до яких вона є матір`ю ОСОБА_18 . Їй відомо зі слів доньки, що її співмешканець ОСОБА_4 застосовував до неї психологічне та фізичне насильство, забирав гроші, засоби зв`язку, ОСОБА_16 намагалася припинити стосунки з ОСОБА_4 .. З приводу дій ОСОБА_4 вони з ОСОБА_13 неодноразово викликали поліцію у зв`язку з нанесенням ним ОСОБА_19 тілесних ушкоджень, зокрема в травні 2016 року, проте кримінальне провадження закрите. ОСОБА_16 періодично, протягом декількох днів, проживала в будинку з ОСОБА_4 , потім поверталася до неї додому. Зі слів ОСОБА_4 їй відомо, що ОСОБА_16 вживала алкогольні напої.

Потерпіла ОСОБА_6 в суді дала показання, відповідно до яких ОСОБА_16 є її онукою, з якою вони спільно проживали. У неї склалися неприязні стосунки з ОСОБА_4 співмешканцем її онуки ОСОБА_18 . У зв`язку з конфліктами з ОСОБА_20 . ОСОБА_4 неодноразово вривався до її квартири, порушував громадський порядок, застосовував психічне та фізичне насильство до ОСОБА_12 , про що їй відомо від ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , який намагався всіляко впливати на ОСОБА_21 повідомляв, що ОСОБА_16 вживає алкогольні напої, проте в стані алкогольного сп`яніння вона ніколи не бачила онуку.

Свідок ОСОБА_11 в суді дав показання, відповідно до яких обвинувачений ОСОБА_4 є його сином. 30.11.2017 року вранці він збирався автомобілем їхати на роботу, коли приблизно о 5.20 годин він зайшов в гараж, двері якого не були зачинені на ключ, лише прикриті, в гаражі горіло світло та був увімкнений програвач. Він виявив на цементній підлозі гаража ОСОБА_14 , яка лежала на спині, зі слідами побиття та крові, сліди якої були також на підлозі, стінах гаража, автомобілі в гаражі. Син ОСОБА_4 спав в кухні в будинку за столом. Після того, як ОСОБА_4 прокинувся, вона занесли ОСОБА_14 в будинок, щоб зігріти, викликали швидку допомогу та поліцію. Температура повітря в цей час була приблизно +3С, гараж не опалюється. Зазначив, що ОСОБА_16 раніше неодноразово залишалася в їх будинку ночувати, вона була обізнана, як відчиняються ворота гаража зсередини за допомогою засувів, навіть якщо вхідні двері гаражу зачинені на ключ. 30.11.2017 він не чув жодних криків з гаража, про безпосередні обставини конфлікту йому нічого невідомо.

Свідок ОСОБА_22 в суді дала показання, відповідно до яких син ОСОБА_4 проживає з нею та чоловіком в їх будинку по вул. Авіаконструктора Сікорського, підтримував відносини з ОСОБА_13 приблизно з 2015 року. Між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 інколи виникали конфлікти, в тому числі через вживання алкоголю ОСОБА_13 , яку вона бачила інколи у нетверезому стані, із синцями на тілі, походження яких їй невідоме. Увечері 29.11.2017 син приїхав додому, брав у неї гроші, щоб розрахуватися за таксі, вони з чоловіком спали в будинку, про обставини конфлікту з ОСОБА_13 їй нічого не відомо. Вранці 30.11.2017 чоловік ОСОБА_11 пішов в гараж за машиною, щоб їхати на роботу, виявив на підлозі гаража ОСОБА_14 зі слідами крові та синцями на обличчі. Чоловік розбудив сина, який спав в кухні за столом, ОСОБА_4 попросив батька допомогти занести ОСОБА_14 в будинок, щоб зігріти, викликав швидку допомогу, яка приїхала приблизно через 20 хвилин. ОСОБА_16 ночувала в їх будинку, неодноразово користувалася гаражем, знала як відчиняються ворота зсередини, сама їх неодноразово зачиняла.

Свідок ОСОБА_23 дав показання, відповідно до яких 30.11.2017 приблизно о 07.57 год. він як фельдшер в складі бригади швидкої медичної допомоги здійснив виїзд за викликом в домоволодіння по АДРЕСА_1 , причина виклику- особа не дихає, без свідомості. Він оглянув труп ОСОБА_12 , у якої на тілі були сліди крові, рани, садна, забої, на ногах забійні рани, ним була констатована біологічна смерть ОСОБА_12 , приблизний час настання якої визначений в картці виклику.

Свідок ОСОБА_24 в суді дав показання, відповідно до яких він був знайомий з ОСОБА_13 , у якої він спостерігав інколи тілесні ушкодження, проте вона не повідомляла про їх походження. Він був свідком конфлікту на вулиці між ОСОБА_13 та ОСОБА_25 .

Свідок ОСОБА_26 дав показання, відповідно до яких він став свідком в жовтні 2017 року конфлікту між ОСОБА_27 та ОСОБА_4 , у зв`язку з яким ОСОБА_16 викликала поліцію. ОСОБА_16 розповідала йому, що ОСОБА_4 погрожував їй, застосовував насильство до неї, в жовтні 2017 року у неї були синці на тілі, які як повідомляла ОСОБА_16 , їй наніс ОСОБА_4 , якого вона боїться.

Свідок ОСОБА_28 дав показання, відповідно до яких йому відомо про обставини конфлікту у 2016 році між ОСОБА_13 та ОСОБА_4 , який зі слів ОСОБА_12 застосовував насильство до неї, змушував її йти з ним.

Свідок ОСОБА_29 в суді дала показання, відповідно до яких у січні 2015 року в її присутності ОСОБА_16 подавала в поліцію заяву про регулярне побиття її ОСОБА_4 , через стосунки з яким ОСОБА_16 була пригнічена та налякана.

Окрім показань обвинуваченого та свідків в суді також в обґрунтування обвинувачення прокурор навів в суді фактичні дані, які містяться в таких досліджених судом доказах:

повідомленні лікаря від 30.11.2017 про раптову смерть ОСОБА_9 від 30.11.17;
протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , від 30.11.17, в ході якого зафіксовано обстановку на місці, здійснено фото фіксацію, вилучено речові докази- змиви слідів бурого кольору з підлоги, меблів в гаражі, який обладнаний металевими дверима та гаражними воротами,
протоколі огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , від 30.11.2017 за участю спеціаліста СМЕ ОСОБА_30 , в ході якого зафіксовано обстановку на місці в будинку, де оглянуто труп ОСОБА_9 зі слідами крові, ушкодженнями в зоні обличчя, лівої гомілки, здійснено фотофіксацію, вилучено речові докази змиви, вилучено одяг, мобільні телефони;
висновку від 31.01.2018 № 3629 судово-медичної експертизи, згідно якого смерть ОСОБА_9 , 1983 р.н., настала від загального переохолодження тіла, на що вказують наведені у висновку ознаки: червоно-рожевий колір трупних плям, «гусяча шкіра» на шкірних покривах тіла; крововиливи на верхівках складок слизової оболонки шлунка (плями Вишневського), (дрібно вогнищеві дефекти поверхневих шарів епітелію, вогнищево з дрібними осередками геморагічного просякнення пігментом жовто-бурого кольору); гіпервентиляція легень, набряк та гіперемія гортані, (вогнища гострої альвеолярної емфіземи; просвіт дрібного бронха зірчастої форми, епітелій з ознаками гіперсекреції слизу); переповнення сечового міхура, крововиливи на поверхні легень та на слизових оболонках мисок нирок, повнокров`я внутрішніх органів, набряк речовини головного мозку.

При розтині трупа ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження: синці, садна та забійні рани на обличчі, крововиливи у м`які покрови голови;

синці, садна на руках та ногах; забійна рана на лівій гомілці; крововилив у підшкірно-жирову клітковину лівої гомілки; перелом з відділенням внутрішньої кісточки лівої великогомілкової кістки; перелом з відділенням зовнішньої лівої малогомілкової кістки (відкриті переломи кісток лівої гомілки).

Вказані ушкодження виникли за 40-60 хв. за судово-гістологічним дослідженням до настання смерті, від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні ознаки та особливості яких на тілі не відобразились, та не мають причинного зв`язку з настанням смерті.

За тяжкістю тілесні ушкодження синці, садна по тілу, забійні рани на голові мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в тому числі спричинило короткочасний розлад здоров*я (забійні рани на обличчі), травма лівої гомілки у вигляді забійних ран на рівні внутрішньої та зовнішньої кісточок, переломів внутрішньої та зовнішньої кісточок має ознаки ушкодження середньої тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

При судово-токсикологічному дослідженні крові ОСОБА_9 , 1983 р.н., виявлено етиловий спирт в концентрації 3,33 проміле, що за життя відповідає сильному алкогольному сп`янінню,

картках реєстрації викликів «Швидка медична допомога» від 30.11.2017 о 07.47 № 458 до ОСОБА_9 , склад бригади фельдшери ОСОБА_23 , ОСОБА_31 ,зафіксовано біологічну смерть орієнтовний час смерті 02.00 05.00 годин 30.11.2017,

висновку експерта № 7 від 24.01.2018, відповідно до яких у змивах з поверхонь в приміщенні гаражу, автомобіля Ланос виявлена кров людини, не виключає походження крові від ОСОБА_9 ,

висновку експерта № 3 від 16.01.2018, відповідно до якого в бурих плямах на куртці, джинсах, кросівках ОСОБА_4 , вилучених в ході огляду, виявлена кров людини,могла походити від ОСОБА_9 та не могла походити від ОСОБА_4 , який має іншу групову характеристику крові,

висновку експерта № 4 від 17.01.2017,відповідно до якого на шапці ОСОБА_4 виявлена кров людини, не виключається походження від ОСОБА_9 ,

висновку експерта № 17ц від 29.01.2018, відповідно до якого на недопалку, вилученому в ході огляду місця події виявлені сліди крові та слини могли виникнути як від ОСОБА_32 так від ОСОБА_4 ,

висновку експерта № 16 від 24.01.2018, відповідно до якого при судово цитологічному дослідженні вмісту рук ОСОБА_9 знайдена кров особи жночої генетичної статі, піт і слина людини невстановленої групової належності, не виключається походження від ОСОБА_9 , ОСОБА_4 ,

висновку експерта № 18ц від 30.01.2018, відповідно до якого на вилучених в ході огляду сорочці та скотчі виявлені сліди крові людини, походження не виключається від ОСОБА_9 , виключається від ОСОБА_4 ,

протоколі огляду мобільного телефону від 13.12.2017, який належав ОСОБА_9 , в якому виявлено вхідне повідомлення зі змістом в 21.04 АА 0960МТ сірий ДеуЛанос . Виходите.;
протоколі відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_4 від 09.01.18;
протоколі затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 30.11.2017;
протоколі слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів від 30.11.2017 за участю ОСОБА_4 , який відтворив обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 ; згідно даних, отриманих за участю ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , обвинувачений на місці вказав, як 29.11.2017 року він приїхав з ОСОБА_13 додому в домоволодіння по АДРЕСА_1 . ОСОБА_33 була в стані алкогольного сп`яніння, він також перед цим вживав горілку. Між ними виник конфлікт на ґрунті ревнощів, вживання ОСОБА_13 спиртних напоїв. Він бажав від неї пояснень, тому він завів потерпілу в гараж, закрив двері зсередини, двічі він вдарив її по обличчю рукою, від одного удару та впала. Коли ОСОБА_16 лежала на землі, він двічі вдарив її ногою в зону стегна; коли він побачив, що ОСОБА_16 в крові, став піднімати її почав її вмивати, вона хрипіла, дивилася на нього і нічого не говорила, вона не могла сидіти, тому він її поклав на підлогу, вона не чинила опір, не кричала, була при свідомості. В подальшому він вийшов з гаража на декілька хвилин, щоб зробити чаю, закрив двері гаража на ключ ззовні автоматично,так як вони не закриваються по іншому. Проте він заснув у будинку приблизно о 24.00 годин. Вранці мати його запитала, що він накоїв. Він повернувся в гараж, попробував пульс у ОСОБА_12 , вони з батьком занесли її в будинок, викликали швидку допомогу; на меблях, підлозі в гаражі були сліди крові,

протоколі перегляду відеозапису слідчого експерименту від 30.11.2017;
лікарським свідоцтвом про смерть від 30.11.2017 №3629 ОСОБА_9 із зазначенням причини смерті дія низької температури,
висновком експертів комісійної судово-медичної експертизи на підставі ухвали суду № 132/К від 30.05.2019, відповідно до якого у ОСОБА_9 крововиливів травматичного походження у «міст з оливою» та «довгастий мозок» виявлено не було. При судово-медичній експертизі гістопрепаратів ОСОБА_9 були виявлені в «… об`єкті, промаркованому, як «довгастий мозок» численні, а в об`єкті, промаркованому «міст з оливою», а також в корі головного мозку і субепендімарній зоні, нечисленні навколосудинні крововиливи», що було проявом гострого порушення кровообігу та реологічних властивостей крові на фоні патологічно (хворобливо) зміненої стінки кровоносних (артерій і артеріол) судин головного мозку, а також було спровоковано сильним алкогольним сп`янінням та холодовою травмою. У зв`язку з вищезазначеним говорити про причини смерті від «… крововиливів у «міст з оливою», «довгастий мозок», механізмі «… нанесення та через який час після нанесення тілесного ушкодження, що потягло крововилив у «міст з оливою», «довгастий мозок», настає смерть», часі «…настання смерті ОСОБА_9 з врахуванням встановленого висновком акту судово-медичного дослідження № 2247 від 05.12.2017 факту наявності у ОСОБА_9 крововиливів у «міст з оливою», «довгастий мозок» та до якого ступеню «… тяжкості тілесних ушкоджень відноситься крововилив у «міст з оливою», довгастий мозок»» не уявляється можливим.

В суді допитаний експерт ОСОБА_34 підтримав висновки експертиз, викладені в дослідженні № 3629 від 31 січня 2018 року, звернув увагу, що відповідно до Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. N 6 тілесні ушкодження ОСОБА_12 у виді перелому з відділенням внутрішньої кісточки лівої великогомілкової кістки відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Після отриманих тілесних ушкоджень, в тому числі з урахуванням відкритого перелому гомілки він не виключає можливість пересування ОСОБА_35 неї виявлено також загальне переохолодження тіла, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке перебуває у причинному зв`язку із настанням смерті. Всі удари були нанесені ОСОБА_19 в короткий проміжок часу.
Суд враховує, що надані в суді потерпілою після доступу до матеріалів кримінальних проваджень, копії матеріалів кримінальних проваджень № 0002645 № 0006467 за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України, за заявами ОСОБА_9 про завдання їй тілесних ушкоджень ОСОБА_36 підтверджують конфліктний характер відносин між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , обставини систематичного застосування ОСОБА_4 насильства стосовно потерпілої.
Заперечення потерпілої ОСОБА_37 про те, що у висновку експерта № 3629 від 31 січня 2018 року неправильно визначена ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку з якими є настання смерті ОСОБА_12 , спростовуються даними висновку експерта № 3629 від 31 січня 2018 року та № 132/К від 30.05.2019 (повторно на підставі ухвали слідчого судді). Те, що висновок експерта не містить окремо визначення загального переохолодження як тяжкого тілесного ушкодження, яке потягло смерть ОСОБА_12 , не впливає на висновки суду щодо обґрунтованості обвинувачення в частині кваліфікації дій ОСОБА_4 за ознаками ч.3 ст. 135 КК України, оскільки як смерть, так і тяжкі тілесні ушкодження охоплюються визначенням тяжких наслідків, передбачених диспозицією ч.3 ст.135 КК України.

Досліджені в суді дані з відео на ДВД диску з нагрудної камери відеоспостереження № АА 00277, який є додатком до протоколу огляду місця події від 30.11.2017 будинку АДРЕСА_2 , не може бути покладений в основу вироку, так як за змістом в цій частині на відео зафіксовані фактично показання ОСОБА_4 , який на той час не мав процесуального статусу підозрюваного, з урахуванням засад безпосередності дослідження доказів, якими є показання особи, який дав показання в суді.
Суд не може покласти в основу вироку надані потерпілою висновок фахівця № 11 від 20.05.2018 в галузі судово медичної експертизи, висновок № СН 114853/20 від 05.05.2020, оскільки такі висновки не може бути джерелом доказів відповідно до правил ст.84 КПК України.
Доводи ОСОБА_4 в суді про те, що він не вчиняв злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України, є необгрунтованими та спростовуються дослідженими доказами. Так, відповідно до даних протоку слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 останній на місці на території домоволодіння відтворив обставини, відповідно до яких він завів ОСОБА_14 в гараж, в подальшому він закрив двері гаражі зсередини, ОСОБА_16 в цей момент не могла діяти самостійно, стосовно неї здійснювалися протиправно перешкоди вибирати за своєю волею місце перебування, таким чином з урахуванням обстановки обвинувачений усвідомлював незаконність позбавлення ОСОБА_12 особистої волі. Одночасно в ході відтворення 30.11.2017 ОСОБА_4 вказав, що вийшов з гаража, при цьому закрив двері гаража на ключ ззовні. Таким чином, незважаючи на те, що згідно показань свідків та обвинуваченого, ОСОБА_16 була обізнана як відкриваються металеві ворота гаража зсередини та неодноразово раніше відривала засуви воріт без допомоги ключа, проте з урахуванням обстановки події, в якій ОСОБА_4 розумів, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями ОСОБА_16 не мала можливості самостійно здійснити будь які активні дії, щоб рухатися та відкрити металеві ворота гаража зсередини за допомогою засувів, суд дійшов переконання, що такі обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_4 умислу на незаконне позбавлення волі ОСОБА_38 .

Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_22 , про те, що вхідні двері до гаражного приміщення, що розташоване на території приватного будинку АДРЕСА_1 , відкривались зсередини без ключа, що ОСОБА_9 було відомо про те, що вхідні двері до вказаного гаражного приміщення відкриваються зсередини без ключа, оскільки остання часто бувала у даному гаражному приміщенні, де проводила час разом із ОСОБА_4 , з урахуванням обстановки події злочину не спростовують висновків суду про наявність у діях ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України.

Оцінивши в сукупності всі досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновків, що своїми діями ОСОБА_4 заподіяв умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України;

завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, поставивши потерпілу в небезпечний для життя стан, що спричинило смерть потерпілої, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 135 КК України;
незаконне позбавлення волі, вчинене способом, небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.146 КК України.
Вирішуючи питання про покарання, суд враховує положення ст.65 КК України, відповідно до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є визнання вини та щире розкаяння ОСОБА_4 , сприяння розкриттю злочину, поведінка безпосередньо після події злочину. Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує обставини, які пом`якшують, та відсутність таких, що обтяжують покарання, дані про особу, який є раніше не судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за останнім місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується задовільно, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до умисних злочинів середньої тяжкості та тяжких, високого ступеню суспільної небезпеки злочинів проти життя та здоров*я людини, проти волі, честі та гідності особи обставин вчинення злочинів, тяжких наслідків у вигляді смерті людини, уважає, що необхідним і достатнім буде призначити покарання у виді позбавлення, у межах, установлених у санкції статей.
Остаточне покарання суд призначає за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 попереднє ув*язнення з 30.11.2017 по 01.12.2017, з 17.01.2018 по 14.05.2019 року.
На підставі ст.100 КПК України речові докази згідно постанови слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві від 30.11.2017, 15.02.2018 залишити в матеріалах кримінального провадження, мобільні телефони Нокіа ІМЕІ НОМЕР_1 з сім- карткою ВФ України - повернути ОСОБА_4 , мобільний телефон Самсунг ІМЕІ58679 з сім- карткою ВФ України повернути потерпілій ОСОБА_39 .
На підставі ст.174 КПК України скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.12.2017.
На підставі ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у зв`язку з проведенням експертиз 10754,9 грн., на користь ОСОБА_40 8661,10 грн.
Цивільний позов ОСОБА_40 , ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню виходячи з таких обставин.
Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.1 ст.1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.
Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Суд, враховуючи глибину, тривалість моральних страждань та переживань потерпілих ОСОБА_40 , ОСОБА_6 внаслідок смерті доньки та онуки, з якою проживали однією сім`єю, тяжкості моральних страждань та глибини емоційного потрясіння внаслідок смерті близької людини, дійшов висновку, що моральна шкода підлягає відшкодуванню, виходячи з принципу розумності, справедливості, співмірності, ступеню, глибини та тривалості моральних страждань, необхідно стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_40 , ОСОБА_6 по 100 000 грн. на користь кожної.
Підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_7 понесені та підтверджені витрати на поховання: вартість надгробного пам*ятника - 16500 грн., витрати, пов`язані з обрядом поховання, 18020 грн., що разом становить 34520 грн.
Витрати потерпілої в частині поминального обіду не є витратами на поховання в розумінні Закону України «Про поховання та похоронну справу», у зв`язку з чим стягненню не підлягають.
Витрати, понесені на роздруківку, оплату висновку фахівця, соціально психологічне дослідження не відносяться до матеріальної шкоди чи процесуальних витрат та не підлягають компенсації відповідно до ст. 134 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.3 ст. 135, ч.2 ст. 146, ч.1 ст. 122 КК України,

і призначити покарання за ч.3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк сім років,
зач.2 ст. 146 КК України - у виді позбавлення волі на строк три роки,
за ч.1 ст. 122 КК України -у виді позбавлення волі на строк два роки.
За сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання за вказані злочини у виді позбавлення волі на строк сім років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання, зарахувавши строк попереднього ув`язнення з 30.11.2017 по 01.12.2017, з 17.01.2018 по 14.05.2019 рокуза правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази згідно постанови слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві від 30.11.2017, 15.02.2018 залишити в матеріалах кримінального провадження. мобільний телефон Нокіа ІМЕІ НОМЕР_1 з сім- карткою ВФ України- повернути ОСОБА_4 , мобільний телефон Самсунг ІМЕІ58679 з сім- карткою ВФ України повернути потерпілій ОСОБА_41 .
Скасувати арешт майна, застосований ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.12.2017.
Цивільний позов ОСОБА_40 , ОСОБА_6 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_40 матеріальну шкоду в розмірі 34520 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн. процесуальні витрати - 8661,10 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 100 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 10754,9 грн.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1