Справа № 132/1832/20
Провадження №11-кп/801/1380/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000181 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 08.07.2020, яким засуджено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Шостка Сумської області, судимого 14.11.2016 Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільненого 22.01.2020 умовно-достроково з невідбутим строком покарання в 1 рік 1 місяць 18 днів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 14 листопада 2016 року, та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків у виді 4 років позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів, процесуальних витрат та арешту майна.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
29.04.2020р. близько 17год.00хв., ОСОБА_7 перебуваючи в селі Радівка Калинівського району Вінницької області поряд із територією домогосподарства АДРЕСА_2 , маючи умисел на крадіжку чужого майна, зайшов на територію вказаного домоволодіння, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження склопакету вікна спальні будинку, проник всередину, звідки намагався таємно викрасти майно. Однак, свій злочинний умисел ОСОБА_7 довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця у зв`язку з тим, що був викритий власником домоволодіння ОСОБА_9 , який завадив останньому винести з будинку викрадене майно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали
В апеляційній скарзі адвокат не оспорюючи доведеності вини та кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України просить вирок суду змінити з причин тяжкості призначеного покарання та призначити більш м`яке остаточне покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі.
На думку захисту призначене судом покарання є занадто суворим, оскільки не відповідає тяжкості кримінального правопорушення
Суд першої інстанції не достатньо врахував як пом`якшуючі обставини те, що ОСОБА_7 визнає вину в повному обсязі, щиро кається та активно сприяв розкриттю злочину, тому мав би призначити більш м`яке покарання.
Крім того, ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем роботи та був офіційно працевлаштований, має двох малолітніх дітей та хвору мати.

Прокурор подав свої заперечення в яких просить апеляційну скаргу адвоката залишити без задоволення, а вирок Калинівського районного суду від 16.10.2020 відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Позиції учасників судового провадження
Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив пом`якшити йому покарання, прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення.

Мотиви Суду
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до практики призначення кримінальних покарань, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винуватим у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги захисту про те, що судом першої інстанції призначено покарання, яке за своєю суворістю не відповідає особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Судом вірно враховано ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину, характеризуючі обвинуваченого дані. Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, віднесено до тяжкого злочину, раніше судимий 14.11.2016 Калинівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років 2 місяців позбавлення волі, звільнений 22.01.2020 умовно-достроково з невідбутим строком покарання в 1 рік 1 місяць 18 днів, під час якого, через три місяці після звільнення, вчинив новий умисний злочин, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, тому суд вірно призначив покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
З оскаржуваного вироку вбачається, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався вимог кримінального та кримінального процесуального закону, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку, призначив ОСОБА_7 міру покарання із застосуванням ст. 71 КК України призначивши остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Підстав для зміни або скасування вироку в частині призначеного судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 покарання апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин апеляційну скаргу адвоката необхідно залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 08.07.2020, відносно ОСОБА_7 залишити без зміни.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4