Справа № 991/5919/20
Провадження №11-сс/991/641/20
У Х В А Л А

19 серпня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20 липня 2020 року, якою задоволено клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000389 від 22.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування факту пропозиції та надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, а саме Голові Фонду державного майна України ОСОБА_9 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , обіймаючи посаду Голови Фонду державного майна України погодився на прохання ОСОБА_10 допомогти вирішити питання щодо корпоративного спору про продовження договору АТ «Одеський припортовий завод» з ТОВ «Енергетичний еквівалент», а також стосовно призначення на посаду голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_11 .

При цьому, ОСОБА_10 повідомив, що від його імені діятиме адвокат ОСОБА_7 , а ОСОБА_9 в свою чергу зазначив, що всі переговори вестиме його радниця ОСОБА_12 .

Після неодноразових зустрічей ОСОБА_12 з адвокатом ОСОБА_7 , останній пообіцяв надати Голові Фонду державного майна України ОСОБА_9 неправомірну вигоду у розмірі 800 000 доларів США за пролонгацію дії договору на переробку продукції за давальницькою схемою між ТОВ «Енергетичний еквівалент» та АТ «Одеський припортовий завод» в розмірі 200 000 доларів США щомісяця; за призначення на посаду голови правління АТ «Одеський припортовий завод» ОСОБА_13 - в розмірі 500 000 доларів США; за призначення на посаду голови правління ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_11 - 100 000 доларів США.

09.07.2020 року ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні АКБ «Індустріалбанк» по вулиці Алмазова 18/7 у місті Києві, передав ОСОБА_12 частину неправомірної вигоди в розмірі 199 900 доларів США.

Того ж дня ОСОБА_7 був затриманий детективами Національного антикорупційного бюро України.

10.07.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 369 КК України.

Вилучені під час затримання у ОСОБА_7 речі та документи постановою детектива від 10 липня 2020 року визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки вони відповідають критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду з клопотанням про арешт майна, вилученого у ОСОБА_7 під час його затримання, з метою збереження речових доказів.
Зазначає, що вилучені речі та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, вони можуть бути носіями важливої інформації для слідства, а тому слід вжити заходів до їх збереження для запобігання можливому пошкодженню, псуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню з боку їх володільця, у якого були вилучені.

Крім того, на даний час детективами Національного антикорупційного бюро України не здійснено повного доступу до мобільного телефону ОСОБА_7 , тому є необхідність у проведенні відповідних експертиз із залученням спеціалістів для знаходження прихованої, шифрованої та видаленої інформації на ньому, а також доступу до всіх файлів.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.07.2020 року задоволено клопотання детектива та накладено арешт на майно, вилучене у ОСОБА_7 під час його затримання.

На підставі доданих до клопотання матеріалів слідчий суддя встановив, що належний ОСОБА_7 мобільний телефон BlackBerry IMEI: НОМЕР_1 містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, телефон містить листування через месенджер WhatsApp з номером « НОМЕР_2 » стосовно обставин кримінального провадження, а саме, договірних відносин АТ «Одеський припортовий завод» з ТОВ «Енергетичний еквівалент»; щодо листування з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_14 , директору ТОВ «Енергетичний еквівалент», з приводу пролонгації діючих контрактів з постачання давальницької сировини.

З урахуванням наведених обставин та доводів детектива про необхідність експертного дослідження телефону разом з наявною в ньому інформацією, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність вжиття заходів його збереження як речового доказу шляхом арешту.

Крім того, слідчий суддя дійшов висновку, що інші, вилучені при затриманні підозрюваного речі і документи та зазначені в клопотанні, є носіями важливої для слідства інформації, а тому відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та підлягають арешту.

Доводи захисника про те, що вони містять відомості, які становлять адвокатську таємницю, слідчий суддя оцінив критично як такі, що не підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати.

На думку адвоката, слідчий суддя не надав належної оцінки тому, чи можуть особисті записи підозрюваного стосовно побутових питань, візитівки і ключі від господарських споруд будинку, в якому він мешкає, містити важливу інформацію для слідства. Органом досудового розслідування не надано будь-яких підтверджень того, що особисті записи ОСОБА_7 містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин для встановлення під час кримінального провадження.

Необґрунтованість арешту мобільного телефону полягає в тому, що ОСОБА_7 добровільно надав доступ до нього, у зв`язку з чим орган досудового слідства мав достатньо часу для копіювання всієї необхідної інформації із залученням спеціалістів.

Враховуючи наведене, захисник вважає, що підстави для визнання вилученого майна речовими доказами у даному кримінальному провадженні відсутні.

Підозрюваний, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився, однак з урахуванням позиції його захисника та прокурора, колегія суддів постановила розглянути скаргу у його відсутність.

Захисник та прокурор підтримали в судовому засіданні свої вимоги та заперечення, навели доводи в їх обґрунтування.
За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.
Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які містять відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.
Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя, накладаючи арешт на належний ОСОБА_7 мобільний телефон, виходив з того, що він може містити відомості, які мають значення для кримінального провадження, а тому необхідно вжити заходів для його збереження як речового доказу шляхом арешту. Зокрема, вказаний телефон містить відомості про листування ОСОБА_7 через месенджер WhatsApp з номером « НОМЕР_2 » стосовно обставин кримінального провадження, а саме договірних відносин АТ «Одеський припортовий завод і ТОВ «Енергетичний еквівалент»; щодо листування з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_14 директору ТОВ «Енергетичний еквівалент» ОСОБА_14 з приводу пролонгації діючих контрактів з постачання давальницької сировини. Наведене підтверджує ймовірність зберігання на мобільному телефоні ОСОБА_7 відомостей про факти та обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин рішення про забезпечення збереження вилученого телефону як речового доказу шляхом його арешту у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.98, 170 КПК України і колегія суддів погоджується з ним.

Доводи адвоката про те, що вилучені під час затримання інші речі та документи ОСОБА_7 , в тому числі, особисті записи підозрюваного, візитівки, ключі не є речовими доказами у розумінні ст.98 КПК України, оскільки не містять відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів відхиляє.

Арешту підлягає майно, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Тому обґрунтована ймовірність доказового значення у кримінальному провадженні того чи іншого предмету, речі дає суду достатні підстави арештувати їх з метою збереження як речового доказу. Оскільки особисті записи підозрюваного, візитівки, ключі були вилучені безпосередньо у ОСОБА_7 при його затриманні відразу після вчинення дій з ознаками тяжкого корупційного злочину, то ймовірність, що вони можуть бути доказом вчиненого кримінального правопорушення є достатньо обґрунтована на даній стадії кримінального провадження. При цьому, колегія суддів враховує пояснення прокурора про перевірку органом досудового розслідування можливого використання підозрюваним сейфів та банківських скриньок з допомогою вилучених у нього ключів для зберігання коштів, що були предметом кримінального правопорушення. У разі встановлення в ході досудового розслідування протилежного, сторона захисту не позбавлена можливості звернутися до слідчого судді з клопотанням про зняття накладеного арешту та повернення вилучених речей, в тому числі, ключів.
Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про законність та обґрунтованість ухвали, необхідність залишення її в силі, а апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись статтями 98, 170, 418 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.07.2020 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000389 від 22.06.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3