УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Вишенського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ширмівка, Погребищенського району, Вінницької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Вишенського ВП Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 , 05.12.2020 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 за невстановлених обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, вступив зі своїм знайомим ОСОБА_7 у змову, спрямовану на збут (шляхом розкладення «закладок») особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP, на території м. Вінниці. В подальшому, реалізовуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_4 і ОСОБА_7 , діючи із корисливою метою, за змовою між собою, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановленому місці, в невстановлені дату та час, незаконно придбали особливо небезпечну психотропну речовину PVP та зберігали її при собі з метою подальшого збуту шляхом розміщення так званих «закладок», сформованих, в тому числі, з використанням магнітних фрагментів.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , незаконно зберігаючи вищевказану психотропну речовину при собі з метою подальшого збуту, 03.12.2020 близько 17:00 год., проходячи по вулиці Миколи Ващука у м. Вінниці поблизу будинку № 20-Б, були зупинені працівниками сектору кримінальної поліції Вишенського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, на запитання яких про наявність заборонених в обігу речей ОСОБА_4 відповів, що при ньому наявна психотропна речовина. Після цього під час затримання у порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_4 вилучено полімерний пакет, всередині якого знаходився полімерний пакет із кристалічною речовиною білого кольору. Також ОСОБА_7 , під час затримання у порядкуст. 208 КПК України видав полімерний пакет із zip-застібкою, всередині якого знаходились магнітні смужки.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/102-20/16904-МРВ від 04.12.2020 надана на експертизу кристалічна речовина містить психотропну речовину PVP. PVP відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. В кристалічній речовині масою 0,7866 г, маса PVP становить 0,5845 г.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин, вчинені за попередньою змовою групою осіб, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні психотропні речовини.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що у відповідності до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

03 грудня 2020 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затриманого в порядку ст. 208 КПК України та 04.12.2020 повідомлено про підозру в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ширмівка, Погребищенського району, Вінницької області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами затримання осіб підозрюваних у вчинені злочинів; постановою про визнання предметів речовими доказами від 03.12.2020; висновком експерта № СЕ-19/102-20/16904-МРВ від 04.12.2020, а також іншим матеріалами кримінального провадження.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: п. 1 переховуватись від органів досудового розслідування та суду; п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; п. 3 незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; п. 4 перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом.

Підстави для обрання підозрюваному ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу відсутні, тому що він притягується до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, інкримінованого ОСОБА_4 передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від шести до десяти років із конфіскацією майна.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та ризиків визначених п. 1,2, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене та те, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, не має постійного місця проживання у м. Вінниця, місця роботи, може продовжити вчинення кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що останній усвідомлюючи можливість подальшого відбування покарання в місцях позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти нові умисні кримінальні правопорушення, а тому наявні ризики відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт як і застава не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на потерпілого та свідків, тощо.

Оскільки злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , скоєний без застосування насильства щодо життя та здоров`я особи відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України зобов`язаний визначити розмір застави.

Враховуючи особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, вважаю, що такий запобіжний захід як застава в розмірах визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб забезпечить належну поведінку підозрюваного, що відповідно сприятиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах кримінального провадження дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий не забезпечить належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги вказані обставини, а також те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, найтяжча міра покарання за який передбачена у виді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення кримінальних правопорушень та перешкоджання слідству, віку та стану здоров`я підозрюваного, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави та покладення зазначених в клопотанні обовязків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавлення волі, а саме цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000967, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 03.12.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000967, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04.12.2020 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а також особу підозрюваного, який не працює, тобто не має постійного джерела доходу, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, оскільки ОСОБА_4 має постійне місце проживання, зареєстрований, проживає разом із батьками, що в свою чергу свідчить про наявність соціально-стримуючих факторів, є особою, яка раніше не судима, вину визнає та зі слідством співпрацює.

На думку суду, сама тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою, а тому слідчий суддя переконується в доцільності відмови в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, слідчий суддя враховує вимоги ст. 181 КПК України та вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді цілодобово домашнього арешту із покладенням певних обов`язків, так як даний запобіжний захід зможе запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, тобто до 04 лютого 2021 року, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із домоволодіння АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватись від спілкування зі іншим підозрюваним ОСОБА_7 в даному кримінальному провадженні та здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту ОСОБА_4 діє до 04 лютого 2021 року.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя