ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1470/20 Справа № 204/6938/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2020 року м. Дніпро/

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001131, за ч.3 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді від 21 жовтня 2020 року накладено арешт на тимчасово вилучене 12 жовтня 2020 року майно в ході проведення обшуку, а саме: транспортний засіб марки TOYOTA TACOMA, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з метою його збереження, як речовий доказ.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що проводиться досудове розслідування за ч.3 ст. 190 КПК України, в якому на даний час проводиться комплекс заходів з метою встановлення обставин кримінального провадження та осіб причетних до його злочину, і під час обшуку було виявлено транспортний засіб, який відповідає критеріям речового доказу, тому з метою його збереження слідчий суддя наклав арешт.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, і зобов`язати слідчого повернути транспортний засіб.
Вимоги апеляційної скарги адвокат обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як під час розгляду клопотання про арешт майна, не взято до уваги, що обшук автомобіля було проведено з порушенням, оскільки дана слідча дія проводилася на підставі ухвали слідчого судді, в якій не було надано дозволу проведення обшуку транспортного засобу, який не має відношення до кримінального провадження. При цьому, апелянт вказує, що ОСОБА_8 , як власник майна не отримував копію ухвали слідчого судді та протоколу обшуку, він не є підозрюваним чи обвинуваченим, і використовує автомобіль в своїй діяльності.
В апеляційному суді адвокат ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Прокурор в апеляційному суді заперечував у задоволенні апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників перегляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Так, матеріалами справи підтверджено, що Чечелівським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесене до ЄРДР під № 0001131 від 20 липня 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. (а.с.5-6)
12 жовтня 2020 року слідчим відповідно до ст. 234 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді провів обшук автомобіля марки TOYOTA TACOMA, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , який було вилучено (а.с.10-12)
13 жовтня 2020 року автомобіль було визнано речовим доказом. (а.с.14)
Згідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
У відповідності до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що вказаний автомобіль відповідає критеріям речового доказу у даному кримінальному провадження, зазначеним в ст. 98 КПК України, він визнаний речовим доказом, що відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для накладення арешту на такий автомобіль.
При цьому, доводи адвоката, що обшук автомобіля було проведено з порушенням, оскільки дана слідча дія проводилася на підставі ухвали слідчого судді, в якій не було надано дозволу проведення обшуку транспортного засобу не відповідає дійсності, оскільки в ухвалі слідчого судді було надано дозвіл на транспортний засіб марки TOYOTA TACOMA, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 (а.с.10)
Безпідставними апеляційний суд вважає доводи адвоката, що ухвала слідчого судді про обшук не була вручена ОСОБА_8 , оскільки на підставі ч.3 ст. 234 КПК України, слідчий вручив ухвалу іншій присутній особі.
Стосовно доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_8 не є підозрюваним чи обвинуваченим, то апеляційний суд вважає їх також безпідставними, оскільки майно визнано речовим доказом, що не позбавляє слідчого права звернутися з клопотанням про арешт майна для забезпечення доказової бази в кримінальному провадженні, про що йдеться в ст.170 КПК України.
Водночас, зі змісту вимог п.п. 5, 6 ч. 3, ч. 4 ст. 173 КПК України, видно, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження , наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Враховуючи, що в клопотанні слідчого не зазначено про виявленні при огляді автомобіля сліди, які могли бути витрачені, і відсутні дані про необхідність проведення із залученням автомобіля інших слідчих дій, тому апеляційний суд вважає, що застосування арешту на автомобіль TOYOTA TACOMA, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження буде належним та достатнім засобом для досягнення завдань кримінального провадження та не порушить таким втручанням права і свободи ОСОБА_8 .
З урахуванням викладеного, апеляційний суд прийшов до висновку, що ухвалу слідчого судді слід скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та накласти арешт на автомобіль TOYOTA TACOMA, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , шляхом заборони розпорядження, тому апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2020 року, якою накладено арешт на тимчасово вилучене 12 жовтня 2020 року майно в ході проведення обшуку, а саме: транспортний засіб марки TOYOTA TACOMA, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та накласти арешт на тимчасово вилучене 12 жовтня 2020 року майно в ході проведення обшуку, а саме: транспортний засіб марки TOYOTA TACOMA, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , шляхом заборони розпорядження.
Автомобіль марки TOYOTA TACOMA, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , передати на зберігання ОСОБА_8 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4