Справа №481/695/20
Провадж.№1-кп/481/123/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 10 травня 2020 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, не працюючого, судимого, останній раз 18.11.2019 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 02 років позбавлення волі, на підставі ст.. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в один рік,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

з участю учасників судового провадження: сторін: прокурора ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , маючи незняту та непогашену судимість, 10 травня 2020 року близько 15.00 години, перебуваючи на околиці м. Новий Буг Миколаївської області, а саме на території сміттєзвалища, під стіною напівзруйнованої будівлі помітив припаркований велосипед чоловічого типу марки «ХВЗ» чорного кольору, тимчасово залишений там власником ОСОБА_5 , який на вказаній території шукав металеві речі. ОСОБА_3 , оглянувши згадану вище територію, виявив, що поблизу велосипеда нікого немає, та в цей час у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи такий свій умисел, ОСОБА_3 10 травня 2020 року близько 15 години 05 хвилин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, впевнившись у тому, що його ніхто не бачить і поряд нікого немає, умисно з корисливих мотивів, таємно, повторно, викрав велосипед чоловічого типу марки «ХВЗ», який був у використанні вартістю 1000 гривень. З викраденим ОСОБА_3 залишив місце скоєння злочину та у подальшому вказаним майном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 матеріальний збиток на 1000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що дійсно 10 травня 2020 року перебував на сміттєзвалищі поблизу м. Новий Буг Миколаївської області, де побачив велосипед, який стояв припаркований під стіною напівзруйнованої будівлі. Впевнившись, що поблизу нікого немає та за ним ніхто не спостерігає, він викрав цей велосипед для власного використання. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами у справі:

заявою ОСОБА_5 від 10 травня 2020 року начальникові Новобузького ВП ГУНП в Миколаївської області, якою він просить притягнути до відповідальності невідому йому особу, яка 10 травня 2020 року поблизу м. Новий Буг Миколаївської області викрала його велосипед чоловічого типу марки «ХВЗ»;
витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджено факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 травня 2020 року за заявою потерпілого ОСОБА_5 , з правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 185 КК України;
даними протоколу огляду місця події від 10 травня 2020 року, складеного слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області у присутності понятих, та фото таблицею до нього, яким підтверджено факт проведення огляду місця події території сміттєзвалища, що знаходиться на околиці м. Новий Буг Миколаївської області, звідки було викрадено велосипед потерпілого ОСОБА_5 ;
заявою ОСОБА_3 від 14 травня 2020 року начальникові Новобузького ВП ГУНП в Миколаївської області, якою він просить добровільно видав працівникам поліції велосипед чоловічого типу марки «ХВЗ», який 10 травня 2020 року викрав на сміттєзвалищі;
даними протоколу місця події від 14 травня 2020 року, складеного слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, у присутності понятих, та фото таблицею до нього, якими підтверджено факт проведення огляду як місця події території сміттєзвалища на околиці м. Новий Буг Миколаївської області та велосипеда чоловічого типу чорного кольору марки «ХВЗ», який видав ОСОБА_3 ;
висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1429 від 14 травня 2020 року, яким встановлено, що вартість викраденого майна велосипеду чоловічого типу чорного кольору марки «ХВЗ», який був у використанні, станом на 10 травня 2020 року становить 1000 гривень;

постановою старшого слідчого СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області від 19 травня 2020 року, змінено кваліфікацію кримінального провадження № 0000180 від 10 травня 2020 року з ч.1 ст. 185 КК України на ч.2 ст. 185 КК України та відповідні відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19 травня 2020 року, складеного слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області у присутності понятих та фото таблицею до нього, яким підтверджено факт проведення слідчого експерименту із підозрюваним ОСОБА_3 , під час якого ОСОБА_3 детально розповів та підтвердив усі обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України (крадіжки велосипеда) вчиненого ним 10 травня 2020 року.

Усі, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Суд приймає до уваги та визнає належним та допустимим доказом протокол огляду місця події від 10 травня 2020 року, оскільки такий огляд було проведено слідчим у чіткій відповідності із вимогами ст. 237 КПК України, без порушень та без застережень будь-кого із учасників такої процесуальної дії.

Вартість викраденого майна, суд вважає доведеною належним та допустимим доказом- висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1429 від 14 травня 2020 року, дійсність та достовірність якої сторонами кримінального провадження не оспорювалася та із якою погодились учасники судового провадження.
Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, та вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 10 травня 2020 року о 15 годині 05 хвилин із території сімттєзвалища, що на околиці м. Новий Буг Миколаївської області таємного викрадення чужого майна - велосипеда чоловічого типу чорного кольору марки «ХВЗ», який належить ОСОБА_5 , вчиненого повторно, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховується, що згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , останній зареєстрований та проживає у с. Софіївка Новобузького районуМиколаївської області, по місцю проживання характеризується посередньо, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не знаходиться, раніше до кримінальної відповідальності притягувався.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є щире каяття.

Обставину, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, яка зазначені в обвинувальному акті рецидив злочинів, суд до уваги не бере, оскільки повторність є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.2 ст. 185КК України, який інкримінується ОСОБА_3 .

Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, при призначенні покарання ОСОБА_3 , дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким, фактичні обставини справи, спосіб вчинення злочину, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу винного, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, відстуність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене порушення.

Згідно ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Судом встановлено, що вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.11.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 02 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України за даним вироком ОСОБА_3 вчинив 10 травня 2020 року, тобто вже після постановлення вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 18 листопада 2019 року, але до повного відбуття покарання за даним вироком.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 71, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 18.11.2019 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 03 (трьох) років 06 (шести) місяців обмеження волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ велосипед чоловічого типу чорного кольору марки «ХВЗ», який передано потерпілому ОСОБА_5 , залишити у його законному володінні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1