Дата документу 12.11.2020 Справа № 334/6970/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/6970/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/1438/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2020 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за заявою засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2018 року,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Петрівська ВК №49».

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20 травня 2020 року, якою заява ОСОБА_6 про перегляд вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні №0000937 від 05 березня 2015 року про засудження ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.311 КК України, залишена без задоволення.
Своє рішення суд мотивував тим, що посилання ОСОБА_6 на те, що пов`язані з ним слідчі дії є незаконними, були предметом дослідження в суді першої інстанції, і не є нововиявленими.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд за його заявою у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог засуджений зазначає, що його вина у провадженні не доведена ніякими доказами, окрім як показаннями свідків, а також тим, що він визнав провину у повному обсязі та погодився на спрощений порядок розгляду провадження.
Також зазначає про те, що нововиявленою обставиною є те, що після ухвалення вироку, коли всі строки на апеляційне оскарження вироку спливли, він від свідка ОСОБА_9 дізнався про те, що останній за його згоду бути свідком вилучення у нього ( ОСОБА_6 ) наркотичних засобів отримав від співробітників поліції наркотичні засоби, а свідок ОСОБА_10 грошові кошти.
Покарання, призначене йому судом першої інстанції за вироком суду, є надмірним, та є більшим, ніж просив призначити прокурор.

Згідно з ухвалою суду, 18 листопада 2019 року на адресу Ленінського районного суду надійшла заява від засудженого ОСОБА_6 про перегляд вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні №0000937 від 05 березня 2015 року, за яким він був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.311 КК України, та йому призначено покарання: за ч.1 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки, за ч.1 ст.311 КК України у виді обмеження волі на строк два роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді двох років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 06 жовтня 2016 року, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 12 (дванадцять) років 2 (два) місяці.
Підставою звернення із заявою ОСОБА_6 вважає те, що під час судового розгляду поза увагою суду залишились обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відому суду. Наявність обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, і як самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами, доводять неправильність судового рішення, відповідно до п. 5 ч. 2 ст.459 КПК України, надає підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами.
Згідно ч.3 ст.26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим кодексом. Тому, оскільки поза увагою суду залишилися обставини, що мають суттєвий вплив на правильність вирішених питань щодо ухвалення судового рішення та згідно з положенням ст.374 КПК України, дані обставини не зазначено у мотивувальній частині вироку, у такому разі слід вважати такі обставини невідомими суду на час ухвалення судового рішення.
Заявник зазначає, що у матеріалах кримінального провадження є достатньо доказів того, що слідство було проведено з порушенням норм Закону, а саме: свідок ОСОБА_9 , який надавав свої показання в суді, був присутній як понятий у даному кримінальному провадженні. Заявник намагався це довести в суді, але йому було запропоновано визнати свою вину за умови, що покарання буде умовним.
Також, заявник зазначив, що іншому понятому - ОСОБА_11 , у відділі поліції надавалися грошові кошти для того, щоб останній в судовому засіданні вказав на нього, як на особу, у якій вилучили наркотичні засоби та прекурсори.
Таким чином, заявник не погоджується з вироком суду першої інстанції та просить за наслідком перегляду за нововиявленими обставинами вказаного судового рішення скасувати вирок Ленінського районного суду м.Запоріжж від 16 серпня 2018 року та ухвалити інше рішення суду.

Заслухавши доповідь судді; засудженого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу засудженого та просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і вважав, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

З матеріалів провадження убачається, що засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою, в якій просив переглянути за нововиявленими обставинами вирок щодо нього Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2018 року, яким його засуджено за ч.1 ст.309, ч.1 ст.311 КК України, із застосуванням положень ч.ч.1,4 ст.70 КК України - до 12 років 2 місяців позбавлення волі.
В заяві засуджений вказує на те, що спочатку в суді першої інстанції він відмовився від показань, які надавав під час досудового розслідування, зазначав, що ці показання він надавав під тиском працівників поліції та вимагав, щоб були викликані свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які були понятими. Проте, працівники районного суду запропонували йому визнати свою вину, та зазначили, що більш суворим покаранням буде поглинене менш суворе покарання, та остаточний строк покарання - 12 років, залишиться без змін. Він погодився на те, щоб докази досліджувались в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Засуджений зазначає, що свідок ОСОБА_9 двічі був понятим у провадженнях щодо нього, є його знайомим, з яким вони разом відбували покарання. Крім того, він бачив, як працівник поліції давав гроші понятому ОСОБА_11 у Ленінському відділенні поліції для того, щоб той підтвердив факт вилучення в нього ( ОСОБА_6 ) наркотиків та прекурсорів, що може підтвердити і свідок ОСОБА_9 .
З заяви вбачається, що викладені обставини засуджений вважає нововиявленими та просить переглянути його кримінальне провадження.
В той же час, вказуючи на процесуальні порушення, допущені під час досудового розслідування, засуджений не зазначає, яким чином це спростовує висновки суду щодо фактичних обставин провадження та доводить неправильність ухваленого вироку суду.
Окрім того, доводи, викладені засудженим у заяві, об`єктивно нічим не підтверджуються. Розслідування фактів, про які вказує останній, у встановленому законом порядку не проводилось. При апеляційному розгляді колегією суддів зі слів засудженого встановлено, що з відповідною заявою до правоохоронних органів він не звертався.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що викладені засудженим в заяві обставини не є нововиявленими та залишив вказану заяву без задоволення.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі засудженого, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 20 травня 2020 року, якою заява ОСОБА_6 про перегляд вироку Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2018 року за нововиявленими обставинами у кримінальному провадженні №0000937 від 05 березня 2015 року про засудження ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.1 ст.311 КК України залишена без задоволення, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4