Справа № 567/799/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2021 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Острог кримінальне провадження за №0000053 від 08.03.2019 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новомалин, Острозького району, Рівненської області, місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпіла ОСОБА_5

представник потерпілої адвокат ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_3
захисник адвокат ОСОБА_7

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 07.03.2019, приблизно о 18 годині 15 хвилин, у світлу пору доби, в порушення вимог підпункту а пункту 2.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння середнього ступеня, керуючи автомобілем «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по авто дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі сторони м.Рівне в напрямку м.Острог, на 191 км + 450 м вищевказаної автодороги, що в межах Острозького району, Рівненської області, в порушення вимог підпункту б пункту 2.3 Правил дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, в порушення вимог пункту 12.3. та пункту 13.3 Правил дорожнього руху, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді вантажного автомобіля «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причіпом «ГБК 8527», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який стояв на правому узбіччі вказаної автодороги та лівими колесами частково на правій смузі руху у вказаному напрямку, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не дотримався безпечного інтервалу під час об`їзду, допустив наїзд на ліву задню частину причепа «ГБК 8527», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм загинув на місці пригоди, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_3 вимог пункту 13.3 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія під час об`їзду перешкоди необхідно дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав і показав, що дійсно, 07.03.2019 приблизно о 18 годині 15 хвилин, у світлу пору доби, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись поблизу с. Михайлівка, зі сторони м.Рівне в напрямку м.Острог, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді вантажного автомобіля «КАМАЗ 55102», з причіпом «ГБК 8527», який стояв на правому узбіччі, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу не дотримався безпечного інтервалу під час об`їзду, допустив наїзд на ліву задню частину причепа.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_8 від отриманих травм загинув на місці пригоди, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Про те, що вчинив, особисто шкодує, у вчиненому розкаюється. Пояснив, що на даний час, шкода потерпілій частково відшкодована в добровільному порядку на суму 150 тис. грн. відшкодувати в більшому розмірі поки що не має можливості.

Цивільний позов ОСОБА_5 до нього, Рівненської дирекції ПАТ Українська пожежно-страхова компанія про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення визнав частково вказавши, що ним було відшкодовано потерпілій 150 тис. грн.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що ОСОБА_8 був її чоловіком, працював разом з обвинуваченим майстром базового розсадника ДП "Острозьке лісове господарство".7 березня 2019 року близько 18 год чоловік їй повідомив, що збирається додому і його має підвести ОСОБА_3 , якого вона давно знає. Цього ж дня близько 19.30 додому прийшов син ОСОБА_9 , який повідомив, що батько потрапив в ДТП поблизу с. Михайлівка, і від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці події.

Цивільний позов до ОСОБА_3 , Рівненської дирекції ПАТ Українська пожежно-страхова компанія про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення підтримала. Пояснила, що в результаті ДТП загинув її чоловік, що має значні негативні наслідки для її життя. Зазначила, що вона та її сім`я, на даний час переживають значне моральне та матеріальне потрясіння, які полягають перенесені нею фізичних, емоційних та психологічні страждань через пережиту подію, що стали наслідком вимушених змін у житті, а також потягли за собою зміну загальнопобутового ладу сім`ї. Моральну шкоду оцінює в 400 тис. Не заперечувала, що їй було відшкодовано обвинуваченим 150 тис. грн.

Позов до ПАТ Українська пожежно-страхова компанія про відшкодування моральної шкоди обгрунтовує тим, що страхові виплати їй виплачені не були і з заявою вона звернулася лише під час розгляду кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_10 суду показав, що в той день він возив зерно. Його автомобіль «КАМАЗ» стояв на аварійному світлі, на узбіччі. Близько 17 год. 40 хв. в його автомобіль в`їхав автомобіль «ВАЗ», а саме в причіп з лівого боку. Відразу йому здалося, що автомобіль почав горіти, оскільки приблизно за 30-50 м був удар і пил, гальмування автомобілем «ВАЗ» не було. Зазначає, що від удару автомобіль «ВАЗ» опинився на зустрічній смузі напроти причепа. Він з працівниками, що там були, почали витягати потерпілого з автомобіля «ВАЗ». Зазначає, що у його автомобіля «КАМАЗ» були увімкнуті габаритні вогні та він стояв щільно до правого боку, смеркалося, однак була суха дорога. Зазначив, що попереджувальні знаки виставлені не були.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини та його показань про обставини вчинення злочину, його винність у вчиненні злочину повністю доведена показами потерпілої, свідка, дослідженими доказами.

Відповідно до витягу №0000053 від 08.03.2019 ОСОБА_3 07.03.2019, приблизно о 18 годині 15 хвилин, у світлу пору доби перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння середньої степені, керуючи автомобілем «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по авто дорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів, зі сторони м.Рівне в напрямку м.Острог, на 191 км + 450 м вищевказаної автодороги, не вибрав безпечної швидкості руху, з моменту виникнення перешкоди для руху у вигляді вантажного автомобіля «КАМАЗ 55102», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з причіпом «ГБК 8527», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який стояв на правому узбіччі вказаної автодороги допустив наїзд на ліву задню частину причепа «ГБК 8527», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 21214», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих травм загинув на місці пригоди, водій ОСОБА_3 доставлений в Острозьку ЦРЛ.(а.с.1 т.2)

За протоколом огляду місця ДТП, схемою ДТП та фототаблицею до нього було оглянуто місце ДТП, яка мала місце 07.03.2019 (а.с. 7-19 т.2)

Відповідно до свідоцтва про смерть ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.45 т.2)

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №41 від 08.03.2019, враховуючи результати лабораторних експертиз смерть ОСОБА_8 настала від відкритої черепно-мозкової травми з чисельними переломами кісток черепа, просторими крововиливами в речовину та під оболонки головного мозку. Між отриманими потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесними ушкодженнями і настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. Масивність та важкість отриманих тілесних ушкоджень дають підстави вважати, що вони могли виникнути від дії частин салону транспортного засобу, під час перебування потерпілого в якості пасажира при ДТП.(а.с.67-69 т.2)
З висновку судово-медичної експертизи № 477 від 21.03.2019 у крові ОСОБА_3 виявлений етиловий спирт в концентрації 1,69 % (проміле) (а.с.84 т.2)
З висновку експертизи технічного стану автомобіля марки «ВА321214» реєстраційний номер НОМЕР_1 за № 3.1-157/19 від 28.03.2019 та фототаблиці до нього вбачається, що робоча гальмівна система та система рульового керування знаходиться в знаходяться в стані повної відмови, встановити в якому стані знаходиться ліва фара ближньо-дальнього світла не представилось можливим. Виявлені несправності виникли під час дорожньо-транспортної пригоди (а.с.91-95 т.2)
З висновку експертизи технічного стану автомобіля марки «КАМА355102» реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом «ГБК8527» реєстраційний номер НОМЕР_3 за № 3.1-158/19 від 29.03.2019 встановлено, що на момент експертного дослідження задні ліхтарі автомобіля та задній правий ліхтар причепа знаходились в працездатному стані, задній лівий ліхтар відсутній (а.с 102-105 т.2)
Висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 3.1-231/19 від 25.04.2019 встановлено, що контактування транспортних засобів відбулось між передньою правою частиною автомобіля марки «ВА321214» реєстраційний номер НОМЕР_1 та задньою лівою частиною причіпа «ГБК8527» реєстраційний номер НОМЕР_3 , при цьому перекриття кузовів по ширині становить близько 55 см.
Наїзд автомобіля марки «ВА321214» реєстраційний номер НОМЕР_1 на причіп «ГБК8527» реєстраційний номер НОМЕР_3 вантажного автомобіля марки «КАМА355102» реєстраційний номер НОМЕР_2 відбувся в межах ділянки з осипом скла, зафіксованої у наданих на експертизу копіях протоколу огляду місця події від 07.03.2019 і схемі до нього(а.с 112-118 т.2).
Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи від 24.06.2019 №3.1-372/19 вбачається, що в дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля марки «ВА321214» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість здійснити безпечний об`їзд вантажного автомобіля марки «КАМА355102» реєстраційний номер НОМЕР_2 з причіпом «ГБК8527» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який стояв, шляхом виконання вимог п.13.3 Правил дорожнього руху України(а.с 126-129 т.2).
Як вбачається із досудової доповіді Острозького районного сектору філії ДУ "Центр пробації" у Рівненській області результати оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюється як середній. Виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.
Оцінивши сукупність доказів, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, так як ОСОБА_3 , вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" від 23.12.2005 №14 при призначенні покарання за ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим вчинено тяжкий злочин, відповідальність за який не передбачає альтернативу видів покарання, окрім позбавлення волі.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 , щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, частково відшкодував завдану шкоду, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, притягався до адміністративної відповідальності, на Д-обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах Острозької ЦРЛ не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст. 66 КК України - є його щире каяття у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно ст. 67 КК України - є вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на обставини скоєння злочину та особу обвинуваченого, який свою вину у скоєному визнав, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, частково відшкодував шкоду, завдану вчиненням злочину, беручи до уваги, що на утриманні обвинуваченого, яка є одруженим на ОСОБА_11 , яка хворіє на діабет ІІ типу і потребує постійного медикаментозного лікування, перебуває двоє неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
На утриманні у обвинуваченого перебуває одна повнолітня донька- ОСОБА_13 , яка продовжує навчання в Приватному вищому навчальному закладі "Міжнародний економіко-гуманітарний університет імені академіка Степана Дем`янчука", з терміном навчання до 30.06.2023, а також непрацездатна мати обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яку він зобов`язаний утримувати, оскільки обвинуваченому ОСОБА_3 з 11.06.2020 призначено допомогу, як надавачу соціальних послуг за своєю матір`ю, оскільки як встановлено зі свідоцтва про смерть № НОМЕР_4 , його брат ОСОБА_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .
Враховуючи викладене, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що сприятиме досягненню мети покарання, буде необхідним й достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, та враховує ту обставину, що у разі застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 покарання у виді реального позбавлення волі, сім`я ОСОБА_3 опиниться у скрутному матеріальному становищі, втратить годувальника сім`ї, його непрацездатна мати залишиться без стороннього догляду, а потерпіла ОСОБА_5 втратить можливість подальшого відшкодування ОСОБА_3 їй моральної шкоди і значно утруднить виконання вироку в даній частині.
Крім того, до ОСОБА_3 слід застосувати п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, обов`язок повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Велика Палата Верховного Суду в своєму правовому висновку в справі 682/956/17 від 21.08.2019 вказала, що керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, хоча і становить порушення вимог підп. «а» п. 2.9 ПДР, однак само по собі не може виступати прямою безпосередньою причиною настання ДТП та її наслідків у вигляді заподіяння потерпілому (потерпілим) тілесних ушкоджень або смерті. Стан сп`яніння не охоплюється об`єктивною стороною (не є кваліфікуючою ознакою) злочину, передбаченого ст. 286 КК, і при призначенні покарання особі може враховуватись як обставина, що обтяжує покарання згідно з п.13 ч. 2 ст. 67 КК.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Протиправні дії обвинуваченого призвели до тяжких непоправних наслідків у вигляді смерті людини, тоді як відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя, здоров`я та безпека належать до найвищих соціальних цінностей.

Суд рахує за можливе застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинуваченим вчинено тяжкий злочин - порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому.

При вирішенні заявленого цивільного позову ОСОБА_5 до до ОСОБА_3 , Рівненської дирекції ПАТ Українська пожежно-страхова компанія про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення суд виходить з такого.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 , захисника, обвинуваченого ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що така шкода знаходиться в прямому причинному зв`язку із вчиненими обвинуваченими злочином.
Враховуючи часткове визнання обвинуваченим позову та часткове відшкодування шкоди, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованим та таким, що підлягають до часткового задоволення з таких підстав.
Заявлені позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, обґрунтовані, оскільки в результаті ДТП загинув її чоловік, що має значні негативні наслідки на її життя, моральну шкоду оцінює в 400 тис. грн.

В судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 подано розписки про передачу потерпілій ОСОБА_5 100 тис. та 50 тис грн. і вказаний факт визнається представником потерпілої, не заперечується потерпілою ОСОБА_5 .

За вказаних обставин позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодовування матеріальної шкоди слід зменшити на зазначені суми.
Крім того, при вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з наступного.
Відшкодування моральної шкоди передбачене ст. 1167 ЦК України, згідно якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до обґрунтувань потерпілої ОСОБА_5 щодо моральної шкоди, викладених в позовній заяві, завдана їй моральна шкода полягає в тому, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 загинув її чоловік ОСОБА_8 .

Потерпіла та її сім`я на даний час переживає значне моральне та матеріальне потрясіння, які полягають перенесені нею фізичних, емоційних та психологічні страждань через пережиту подію, що стали наслідком вимушених змін у житті потерпілої, а також потягли за собою зміну загальнопобутового ладу. Враховуючи характер, обсяг, тривалість та глибину душевних страждань розмір моральної шкоди, завданої злочинними діями відповідача ОСОБА_3 оцінює у 400 000 гривень та вважає, що саме такий розмір моральної шкоди відповідає принципу розумності та співрозмірності.

Представник потерпілої в судовому засіданні вказав, що він та його довірителька позов до страхової просять залишити без розгляду, зазначив що з врахуванням всіх відшкодувань, просить стягнути з обвинуваченого 250 тис. моральної шкоди.

Відповідач РД ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" подала відзив на позов, в якому вказала, що позовні вимоги вони не визнають в повному об`ємі. Рівненська дирекція не є юридичною особою, у кримінальному провадженні не може бути вирішено спір з особою не причетною до самої події злочину, і яка несе цивільну відповідальність за дії обвинуваченого не в силу закону, а в силу договірних відносин, звернення з позовом є передчасним, оскільки ПАТ "УПСК" не вчинило жодних дій, щоб свідчили про порушення або не визнання права позивачки на отримання страхового відшкодування - порядок подання заяви не дотриманий умови договору страхування не порушено. За договором і законом про обов`язкове страхування, визначений загальний розмір моральної шкоди 50076 грн., тобто 12 мінімальних заробітних плат.

Зазначає, що солідарна відповідальність страховика і особи що вчинила ДТП не передбачена. Просить залишити позовні вимоги до ПАТ "УПСК" без розгляду.

Вирішуючи питання про визначення розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд у відповідності з вимогами ст.23 ЦК України та виходячи з п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 № 4, враховує характер правопорушення, глибину душевних і фізичних страждань позивача, ступінь вини осіб, які завдали моральну шкоду, а також враховуючи вимоги розумності і справедливості, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, стягнувши із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 90000 грн. відшкодування моральної шкоди, оскільки ОСОБА_3 відшкодував в добровільному порядку на суму 150 тис. грн., тому цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Позовні вимоги до ПАТ "УПСК" слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до ст.128 КПК України не передбачено можливості пред`явлення цивільного позову потерпілою особою до юридичної особи, яка не несе за законом цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого, а на підставі договору (страхового полісу) у разі настання страхового випадку відшкодовує оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну потерпілої особи.

Суд зазначає, що солідарна відповідальність страховика і особи що вчинила ДТП не передбачена в розумінні ст. 1190 ЦК України.

Крім того, позов пред`явлено до Рівненської дирекції ПрАТ " УПСК", яка не є юридичною особою та не наділена цивільною дієздатністю, позовні вимоги в цій частині позивач не уточнив, що є підставою для залишення цивільного позову щодо цього відповідача без розгляду.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертиз, суд виходить з наступного.
Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Розмір витрат на залучення експертів для проведення експертиз під час досудового розслідування складає: 1716.00 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу №3.1-157/19 від 28.03.2019 експертами Рівненського НДЕКЦ МВС України; 858.00 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу №3.1-158/19 від 29.03.2019 експертами Рівненського НДЕКЦ МВС України; 1884.12 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно-трасологічного дослідження №3.1-231/19 від 25.04.2019 експертами Рівненського НДЕКЦ МВС України; 1570.10 грн. за проведення судової інженерно-транспортної експертизи (аналізу механізму ДТП) №3.1-372/19 від 24.06.2019 експертами Рівненського НДЕКЦ МВС України.
Загальна сума витрат на залучення експертів становить 6028,22 грн. і вказані витрати слід покласти на ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

Покласти на ОСОБА_3 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Повідомити ОСОБА_3 що він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, попередити його, що він протягом іспитового строку не повинен вчиняти нового злочину.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз у розмірі 6028 (шість тисяч двадцять вісім) грн. 22 коп.
Цивільний позов ОСОБА_5 в частині вимог до Рівненської дирекції Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , Рівненської дирекції ПАТ Українська пожежно-страхова компанія про відшкодування моральної шкоди завданої вчиненням кримінального правопорушення про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 90000 (дев`яносто тисяч) грн. моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1