Справа № 185/7385/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлограді кримінальне провадження № 0000986 від 10 червня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богуслав, Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, маючого неповну середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України

за участі:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 у невстановлений час та у невстановленому місці, навмисно ігноруючи вимоги Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року зі змінами та доповненнями та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними», щодо правил та вимог стосовно обігу наркотичних засобів, з метою незаконного придбання рослин, які місять наркотичні засоби та психотропні речовини роду коноплі, незаконно придбав насіння дикорослого рослини конопель і, переконавшись, що зазначене насіння конопель можливо використовувати для подальшого незаконного посіву та вирощування рослини роду коноплі і виготовлення з нього наркотичного засобу «каннабіс», переніс їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому, в березні 2020 року (більш точна дата не встановлена), ОСОБА_6 , продовжуючи здійснювати свій злочинний умисел, спрямований на незаконний посів і вирощування конопель, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , на території городу незаконно посіяв рослини конопель і в період з березня по 10.06.2020 рік незаконно вирощував зазначені рослини конопель в загальній кількості 14 кущів та доводив їх до стадії дозрівання, почав їх окультурювати, тобто здійснював їх незаконне вирощування, всупереч вимог ст. 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, яка передбачає діяльність з культивування та (або) використання рослин, включених до списку № 3 таблиці І Переліку, що містять малі кількості наркотичних речовин для промислових цілей, визначених ліцензією, може здійснюватися юридичними особами всіх форм власності за наявності в них відповідної ліцензії в межах визначених Кабінетом Міністрів України квот.
10.06.2020 року, у період часу з 14 год. 04 хв. до 15 год. 06 хв. співробітники поліції в ході проведення обшуку за адресою: буд. АДРЕСА_1 , на території огороду вказаного домоволодіння, виявили 14 зростаючих кущів конопель, які є рослинами роду коноплі (Cannabis), містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг який допускається для промислових цілей.
Крім того, ОСОБА_6 в ході незаконного вирощування рослин конопель, маючи злочинний умисел, спрямований на незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу «канабіс» без мети збуту, для особистого вживання шляхом паління, у невстановлений слідством час, перебуваючи на території своєї присадибної ділянки, розташованої на території домоволодіння АДРЕСА_1 , та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне виготовлення придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, всупереч ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року, зірвав рослини конопель, тим самим, незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичних засобів, ОСОБА_6 в подальші дні відділив стебла з насінням та листя від кореню із зазначених кущів, висушив їх на території свого домоволодіння, та механічним шляхом за допомогою сили рук подрібнив їх, тим самим, незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг, якого заборонено відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) загальною масою 28,112 г. (в перерахунку на висушену речовину загальна маса 25,719 г.) та почав незаконно зберігати в приміщенні буд. АДРЕСА_1 для особистого вживання шляхом паління, без мети збуту.
10.06.2020 року, у період часу з 14 год. 04 хв. до 15 год. 06 хв., співробітники поліції в ході проведення обшуку буд. АДРЕСА_1 , у присутності понятих, в приміщенні будинку виявили та вилучили банку ємкістю 1 літр із зеленою кришкою, на дні якої знаходилась речовина зеленого кольору рослинного походження у сухому подрібненому стані, та на підлозі в одній з кімнат будинку частини речовини рослинного походження зеленого кольору у сухому подрібненому стані, загальною вагою 28,112 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) заборонений. Загальна маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 25,719 г..
Таким чином, ОСОБА_6 незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою 28,112 г., що в перерахунку на висушену речовину становить 25,719 г..
Ознаки встановлених судом діянь відповідають ознакам кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 310 КК України.
Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за:

- ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту;
- ч. 1 ст. 310 КК України, як незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
23 жовтня 2020року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, яка надійшла до суду разом з обвинувальним актом. Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення.

ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він повністю розуміє, що має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину кримінального правопорушення. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди у вигляді обмеження права оскаржити вирок згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, а також відмови від судового розгляду, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та відмову допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь. Також обвинувачений пояснив, що він розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз, та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Також зазначив, що він придбав насіння рослини конопель і посіяв у себе на городі для особистого вживання, бо у нього виразка шлунку. У березні 2020 року він посіяв та доглядав за рослинами, всього виросло 14 кущів. Крім того, дома зберігав висушену коноплю в банці та окремо від банки. З вагою повністю згоден.
Також судом досліджено документи стосовно долі речових доказів та вартості проведеної експертизи, висновок експерта, витяг з ЄРДР та характеризуючі дані щодо обвинуваченого.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

В угоді передбачено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками, від яких потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Тому суд приходить до висновку, що умови угоди не порушують інтереси сторін і відповідають інтересам суспільства, обвинувачений взмозі виконати взяті на себе зобов`язання та присутні фактичні підстави для визнання його винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, що встановлено під час допиту обвинуваченого.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, та наявні всі правові та фактичні підстави для затвердження угоди.

Крім того, відповідно до укладеної угоди, сторони погодили покарання відповідно до санкції:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки;

- за ч. 1 ст. 310 КК України обмеження волі строком на 1 рік;

на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити 2 роки обмеження волі, на підставі 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на один рік з покладенням на нього обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації. Обвинувачений пояснив, що він розуміє визначене покарання.

Оцінюючи узгоджене покарання на відповідність чинному КК України, суд приходить до висновку, що таке покарання з урахуванням особи обвинуваченого та пом`якшуючих обставин може бути призначено. Так, обвинувачений визнав вину повністю, розкаявся у вчиненому, за місцем проживання характеризується задовільно, обтяжуючі обставини відсутні.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 2615, 20 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення експертизи наркотичних засобів.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 та ОСОБА_6 від 23 жовтня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступків, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, за які призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

- за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки;

- за ч. 1 ст. 310 КК України обмеження волі строком на 1 рік;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, застосовуючи принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, визначити остаточне покарання ОСОБА_8 у вигляді обмеження волі строком 2 роки.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, зобов`язавши його згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь державного бюджету витрати за проведення експертизи наркотичних засобів у розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) грн. 20 коп..

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_6 не обирати.

Речовий доказ:

- 14 рослин коноплі та речовини зеленого кольору рослинного походження, у сухому подрібненому стані, масою 3,992 г. та 24,120 г., які перебувають у камері зберігання речових доказів Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції № 000867, - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 4,6,7 статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав призначення покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною 4 статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1