Справа № 442/7626/20
Провадження № 1-кс/442/1300/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2020 року слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду в межах кримінального провадження №00001446 від 01.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на мобільний телефон марки 2Е модель Е240 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім - картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 , який був добровільно виданий 01.12.2020 ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що 01 грудня 2020 року приблизно о 13:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись у дворі будинку №10 на вул. Шолом-Алейхема в м. Дрогобич, відкрито заволоділа вказаним мобільним телефоном з сім картою, витягши його з кишені штанів ОСОБА_6 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду. 01.12.2020 ОСОБА_5 добровільно видала викрадений нею телефон з сім картою, який визнано речовим доказом.

Слідча у клопотанні просила про проведення розгляду такого без її участі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України регламентовано, що фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку:
Встановлено, що в провадженні слідчого відділу Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного 03.09.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №00001446 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01 грудня 2020 року приблизно о 13:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , відкрито заволоділа вказаним мобільним телефоном з сім картою, витягши його з кишені штанів ОСОБА_6 , чим спричинила останньому матеріальну шкоду. 01.12.2020 ОСОБА_5 добровільно видала викрадений нею телефон з сім картою, який визнано речовим доказом.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на вищевказане майно буде мати вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування вищевказаного кримінального правопорушення, оскільки такі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому, вважаю, що клопотання слід задоволити.
Накладаючи арешт на вищевказане майно, слідчим суддею враховано вимоги ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задоволити.
Накласти арештна мобільний телефон марки 2Е модель Е240 ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім - картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_3 , який був добровільно виданий 01.12.2020 ОСОБА_5 .

Контроль за зберіганням вищевказаних речей покласти наслідчого Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1