ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №643/3790/16-к Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1255/21 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченої - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 23 листопада 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Омськ Російської Федерації, громадянка України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштована, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,-
визнана винною та засуджена за ч.1 ст.122 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цим же вироком цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 задоволений частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди суму 10000 (десять тисяч) гривень.

Згідно вироку, ОСОБА_9 визнано винною у тому, що вона 29.02.2016 близько 18:00 години навпроти 2-го під`їзду буд. АДРЕСА_2 , між мешканцями вказаного під`їзду - ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних стосунків, в ході якого ОСОБА_9 , знаходячись навпроти ОСОБА_10 на відстані близько 1 метру, долонею правої руки нанесла удар по лівій частині обличчя ОСОБА_10 , після чого з правої зовнішньої кишені своєї куртки дістала молоток, на що відразу відреагував ОСОБА_7 та вставши перед нею, намагався відібрати вказаний молоток, з метою уникнути подальше його застосування відносно нього або його дружини. Після цього ОСОБА_7 двома руками обхопив за тулуб ОСОБА_9 з метою заспокоїти останню. Проте ОСОБА_9 з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , будучи розлюченою на останнього, спочатку подряпала йому обличчя в області правого ока, після чого діючи умисно та протиправно, реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, вкусила ОСОБА_7 зубами за 4-й палець правої кисті скрізь шкіряну рукавичку, одягнену на нього.
Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_9 спричинила ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, згідно висновку судово-медичної експертизи №08-82/19 від 24.06.2019: укушену рану четвертого пальця правої кісті із відривом горбистості дистальної фаланги цього пальця, яка має ознаки тривалого розладу здоров`я, відповідно до п.2.2.2. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року і відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за критерієм тривалого розладу здоров`я відповідно до п.2.2.1. «в» цих правил.
Крім того, ОСОБА_9 подряпала ОСОБА_7 обличчя в області правого ока, чим спричинила останньому різану рану обличчя, що виникла внаслідок дії гострого предмета та за ступенем тяжкості є легким тілесним ушкодженням відповідно до п.2.3.2. «б» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», що затверджені, Наказом №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_9 скасувати, ухвалити новий, скасувавши неправильне звільнення обвинуваченої від відбування покарання. Вказує, що на його думку покарання у виді двох років позбавлення волі відповідає тяжкості злочину та іншим критеріям ст.65 КК України, проте закон про кримінальну відповідальність у вироку застосований не вірно, оскільки ст. 75 КК України судом застосована не обґрунтовано. Також зазначає, що у вироку невірно вказано, що ОСОБА_11 характеризується посередньо. Допитані в судовому засіданні в якості свідків мешканці будинку надали обвинуваченій вкрай негативну характеристику, як конфліктної людини, що нехтує нормами добросусідського співіснування. ОСОБА_9 будучі здоровою людиною середнього віку ніде не працює, неповнолітніх дітей не має, законних засобів існування також не має, що судом також не враховано. Отже єдиною обставиною, якою суд обґрунтував необхідність застосування ст.75 КК України є те, що ОСОБА_9 раніше не засуджена. Крім того, вказує, що він в похилому віці піддався особливому приниженню та фізичному насильству, внаслідок свідомих протиправних дій обвинуваченої, повністю позбавився частини пальця на правій руці.
Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, обвинуваченої та її захисника, які заперечували проти її задоволення та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла наступного.

Висновки суду відносно фактичних обставин справи, винності обвинуваченої у скоєнні злочину та правильності кваліфікації її дій в апеляційній скарзі не заперечується. Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
При призначенні покарання ОСОБА_9 суд діяв з дотриманням вимог ст.65 КК України, а саме. Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину; конкретні обставини справи; дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, вчинила нетяжкий злочин, офіційно не працевлаштована, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має місце реєстрації, за яким постійно мешкає, та осередкове характеризується.
Відповідно до ст.ст.66, 67 КК України судом враховано відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, суд визнав вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів враховує, що відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Так, ОСОБА_9 , раніше не судима, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Таким чином наведені дані про особу обвинуваченої, свідчать про те, що покарання, призначене судом першої інстанції ОСОБА_9 із застосування положення ст.75 КК України, відповідає тяжкості скоєного нею кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, підстав вважати призначене покарання явно несправедливим у зв`язку із його м`якістю колегія суддів не має.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст.405,407 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Московського районного суду м.Харкова від 23 листопада 2020 року у відношенні ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді: