Справа № 352/1713/20
Провадження № 1-кс/352/338/20
У Х В А Л А
про арешт майна

08 вересня 2020 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду

Івано-Франківської області ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

секретаря ОСОБА_3

розглянув клопотання дізнавача- старшого інспектора СД Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000052 від 31.08.2020 р. за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Клопотання надійшло до суду «01» вересня 2020 р.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, -

в с т а н о в и в :

Клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000052 від 31.08.2020 р. відповідає вимогам ст.171 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 31.08.2020 р. в чергову частину Тисменицького відділу поліції поступила протокол-заява від ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 про те, що в лісі поблизу с. Клубівці Тисменицького району квартал № 34 ділянка № 5, невідомою особою вчинено крадіжку заготовлених дров породи «Граб» в об`ємі 2 м3 на суму 1 346. 20 грн. 31 серпня 2020 року працівниками ДОП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та капітаном поліції ОСОБА_8 під час обслуговування території в селі Клубівці Тисменицького району на автодорозі Н18 що в с. Клубівці було зупинено транспортний засіб марки УАЗ 452 Д д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , який пояснив, що являється фактичним володільцем даного транспортного засобу, так як купив його по довіреності. Довіреність пред`явити не зміг тому, що не може її знайти. У відповідності до даних свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником даного транспортного засобу являється ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_3 . На кузові автомобіля УАЗ 452 Д д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась деревина породи «Граб» довжиною 2,7 см., висотою 0,8 см., шириною 1,9 см. в об`ємі 2,54 м3, на яку не було відповідних документів. Відсутність документів ОСОБА_9 пояснив, що цю деревину він викрав в лісовому масиві с. Клубівці, Тисменицького району Івано-Франківської області. Відповідно до пункту 7 частина 2 статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Згідно пункту 4 частини 2 статті 401 указаного Кодексу дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Постановою сектору дізнання Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 31.08.2020 р. визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000052 від 31.08.2020 транспортний засіб автомобіль марки УАЗ 452 Д д.н.з. НОМЕР_1 , деревину породи «Граб» довжиною 2,7 см., висотою 0,8 см., шириною 1,9 см. в об`ємі 2,54 м3, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 , власником якого являється ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_3 та фактичним володільцем яких являється ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 . З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, збереження слідів вчинення кримінального правопорушення та проведення відповідних експертиз, а також збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) та забезпечення кримінального провадження, необхідно накласти арешт на вказаний транспортний засіб, деревину та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задоволити.
Приходжу до висновку, що клопотання про накладення арешту підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Серед інших критеріїв, визначених у ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майном у вигляді речей є речі, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Встановлено, що майно, щодо якого подано клопотання про арешт, тимчасово вилучено згідно протоколу огляду від 31.08.2020 р. та визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні згідно постанови дізнавача від 31.08.2020 р.

З урахуванням обґрунтованості правової підстави для арешту майна, передбаченої п.1 ч.2 ст.170 КПК України, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, приходжу до висновку про накладення арешту на майно, щодо якого подано клопотання.

Щодо вимог дізнавача в частині визначення місця зберігання транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 40-1 КПК України дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Враховуючи те, що визначення місця зберігання речових доказів не належить до повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про накладення арешту майна, а також зважаючи на те, що постановою дізнавача від 31.08.2020 року вже визначено місця для зберігання речових доказів, вилучених під час огляду місця події 31.08.2020 року, тому в задоволенні клопотання в даній частині слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки УАЗ 452 Д д.н.з. НОМЕР_1 , деревину породи «Граб» довжиною 2,7 см., висотою 0,8 см., шириною 1,9 см. в об`ємі 2,54 м3, яка знаходиться на кузові вказаного транспортного засобу, а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 , фактичним володільцем яких являється ОСОБА_10 , житель АДРЕСА_3 , та фактичним володільцем яких є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 , із забороною користування, володіння та розпорядження.

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню дізнавачем- старшим інспектором СД Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1