461/1533/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2021 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

прокурорів ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000757 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосілки, Горохівського району, Волинської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, має двох неповнолітніх дітей, не праюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України;

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2017 року приблизно о 06 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на пл. Різні, 13 у м.Львові, за попередньою змовою в групі осіб з ОСОБА_6 ( відносно якого вирок суду набрав законної сили), з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, завдали декілька ударів руками та ногами по різних ділянках тіла потерпілому ОСОБА_7 . Внаслідок чого, в останнього виявлено синці на голові, на лівій руці і на спині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після чого відкрито заволоділи гаманцем потерпілого ОСОБА_7 вартістю 100 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 2500 грн., а також його мобільний телефоном марки «Manta», вартістю 2500 грн. із сім-карткою мобільного оператора «Київстар», вартістю 25 грн. на рахунку якої грошей не було, всього завдано майнової шкоди потерпілому на загальну суму 5125 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 при допиті в судовому засіданні визнав себе винуватим частково у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України. Пояснив, що дійсно 12 січня 2017 року він перебував в кафе, що знаходиться на пл. Різні, 13 у м.Львові разом з ОСОБА_6 , де вони вживалі алкогольні напої. Тоді ж вони познайомились з потерпілим ОСОБА_7 , з яким в подальшому продовжили вживати алкогольні напої. Після чого, у потерпілого з ОСОБА_6 виник конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_6 наніс удар потерпілому ОСОБА_7 , та викрав у нього гаманець із грошовими коштами, а сам ОСОБА_5 стояв поруч. ОСОБА_6 витягнув у потерпілого гаманець із грошовими коштами. В подальшому ОСОБА_6 дав ОСОБА_5 гроші у сумі 250, 00 грн. Домовленості між ним та ОСОБА_6 щодо викрадення коштів у нього не було.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини у інкримінованому йому злочині, винуватість ОСОБА_5 у визначеному судом у цьому вироку обсязі повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів. Зокрема:

- показаннями допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 12.01.2017 року зустрівшись в центрі міста Львова з ОСОБА_5 . ОСОБА_6 ( відносного якого вирок вступив у законну силу) відпочивали та вживали алкогольні напої. Згодом, останні нанесли потерпілому ОСОБА_7 по тілу удари та викрали в нього гаманець з грошима у сумі 2500 грн., а також мобільний телефон. В подальшому шкоду потерпілому не відшкодована;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 12.01.2017 року, в якому потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 , по зовнішньому вигляду, рисах обличчя, чолі, як особу, яка наносила йому удари, заволоділа гаманцем із грошовими коштами та мобільним телефоном;

- заявою ОСОБА_6 від 12.01.2017 року, в якій вказано, що останній просить долучити до матеріалів кримінального провадження гроші в сумі 200 грн., які були викрадені у ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду предмету від 13.01.2017 року;

- фотознімком грошових коштів

- висновком експерта №71 від 17.01.2017 року, в якому встановлено що при зверненні за медичною допомогою в ТП №3 м.Львова ОСОБА_7 був виставлений діагноз: «Забій грудної клітки зліва». Під час проведення судово-медичної експертизи виявлено синці: на голові, на лівій руці, на спині. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, могли виникнути 12 січня 2017 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.01.2017 року, згідно із яким він впізнав, серед предявлених йому осіб ОСОБА_5 .

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять винуватість ОСОБА_5 та у визначеному судом у цьому вироку обсязі.

За таких обставин, суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину), в якому він обвинувачується.

Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані його дії, оскільки ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненний за попередньою змовою группою осіб, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.

Суд враховує, що скоєне ОСОБА_5 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

ОСОБА_5 раніше не судимий згідно ст. 89 КК України, характеризується посередньо. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Пом`якшуючою покарання обставиною є наявність у обвиунваченого ОСОБА_5 двох неповнолітніх дітей.

Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.

Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.186 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити згідно з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.186 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання після набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили речовий доказ:

- 200 гривень номіналами по 100 гривень серії МИ 6314442, ЕА6946327, які передані потерпілому ОСОБА_7 на відповідальне зберігання залишити потерпілому ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Головуючий суддя ОСОБА_1