ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/464/20 Справа № 709/1291/20 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю: секретаря судового засідання прокурора підозрюваного захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 серпня 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 22.08.2020 до 20.10.2020, включно , -

в с т а н о в и л а :

24 серпня 2020 року старшим слідчим СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 до слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області подано клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з визначенням розміру застави в розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в сумі 76840 грн., з покладенням обов`язків, визначених п.п.3,3 ч.5 ст.194 КПК України.

Необхідність застосування даного запобіжного заходу обґрунтовується тим, що ОСОБА_7 22.08.2020 близько 01 години, перебуваючи в АДРЕСА_1 , біля приміщення магазину «Шарм», на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реалізуючи свій єдиний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останньому один удар ножем в область грудної клітини зліва, спричинивши тілесні ушкодження у виді проникаючої колото-різаної рани в лівій половині грудної клітини із ознаками гемопневмоторакса, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі та потерпілий ОСОБА_11 залишився живим.

За даним фактом 22.08.2020 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

22.08.2020 о 04 год. 25 хв. ОСОБА_7 затриманий в порядку п.2 ч.1 ст.208 КПК України.

22.08.2020 ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст.ст.276-278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 серпня 2020 року застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, які обчислюються з моменту його затримання 22.08.2020 і до 20.10.2020, включно.

Обираючи до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки на даний час обізнаний щодо покарання за інкримінований злочин.

При цьому слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не одружений, не працює, проживає разом з матір`ю та меншим братом, за місцем проживання характеризується позитивно. Разом з тим, слідчий суддя вважав, що належні гарантії та встановлені соціальні зв`язки не нівелюють наявність встановлених у цьому провадженні ризиків з числа регламентованих ст.177 КПК України.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчий суддя вважав недостатнім для запобігання зазначеним вище ризикам, тому в задоволенні клопотання сторони захисту про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слід відмовити.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав не визначати розмір застави.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_12 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 24.08.2020, обравши відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з обов`язковим носінням електронного засобу контролю.

Вважає, що ухвала слідчого судді була постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим до ОСОБА_7 обрано занадто суворий запобіжний захід, оскільки судом не зазначено не одного ризику, на який посилається в клопотанні слідчий та який би підтвердився обґрунтованими доказами про те, що вони існують, а лише їх перерахував.

В апеляційній скарзі посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, має намір працювати та утримувати родину, детально показав і розказав про обставини вчинення кримінального правопорушення.

Вказує, що надані матеріали не містять в собі сукупності ризиків, визначених п.п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України та органом досудового розслідування і прокурором не доведено, що перебуваючи на волі підозрюваний в подальшому зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи перешкоджатиме кримінальному провадженню, що в свою чергу виключає обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді, думки підозрюваного ОСОБА_7 та його захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про задоволення апеляційної скарги, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

В своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Обираючи ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що вході розгляду клопотання та дослідження поданих матеріалів було встановлено наявність ризиків, про які зазначив слідчий.

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, який є особливо тяжким злочином та за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, не одружений, не працює, проживає разом з матір`ю та меншим братом, за місцем проживання характеризується позитивно, слідчий суддя вірно застосував до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_12 , як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, має намір працювати та утримувати родину, детально показав і розказав про обставини вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу, колегія суддів вважає зазначені доводи такими, що не підлягають до задоволення, враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, та те, що інкриміноване йому діяння вчинялося підозрюваним в стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною, а тому апеляційній суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Неспроможними є доводи апелянта про те, що ухвала слідчого судді була постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, в зв`язку з чим до ОСОБА_7 обрано занадто суворий запобіжний захід, оскільки судом не зазначено ні одного ризику, на який посилається в клопотанні слідчий та який би підтвердився обґрунтованими доказами про те, що вони існують, а лише їх перерахував, так-як спростовуються змістом оскаржуваної ухвали, в якій слідчим суддею зазначено мотиви, згідно яких він прийшов до відповідного висновку.

Не підлягають до задоволенні і доводи захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 про те, що надані матеріали не містять в собі сукупності ризиків, визначених п.п.2,3 ч.1 ст.194 КПК України та органом досудового розслідування і прокурором не доведено, що перебуваючи на волі підозрюваний в подальшому зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи перешкоджатиме кримінальному провадженню, що в свою чергу виключає обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, у судовому засіданні стороною захисту, усупереч положень ч.5 ст.132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи, що наявність певного ризику/ризиків, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків, з числа регламентованих ст.177 КПК України, як-то вплив на свідків, переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Тобто, зазначені обставини були предметом розгляду місцевого суду та який прийшовши до висновку про застосування зазначеного запобіжного заходу, постановивши при цьому законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення, яке відповідає критеріям статті 370 КПК України.

Обставин, які можуть слугувати підставами для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу, колегією суддів також не встановлено.

Даних, про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися під вартою, по справі не здобуто та стороною захисту не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання старшого слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у виді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст.183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 серпня 2020 року, якою щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з 22.08.2020 до 20.10.2020, включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді