Справа № 308/9845/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2021 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
сторона захисту :
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні №308/9845/20, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001096 від 29.10.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
25 вересня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду з військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру судових розслідувань за № 0001096 від 29.10.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України разом з угодою про визнання винуватості укладеної 18.09.2020 року, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання обвинуваченим ОСОБА_4 обвинувального акту.
Так, 18 вересня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 у цьому провадженні в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, згідно умов якої прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних, для даного кримінального провадження, обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.4 ст. 407 КК України, а також узгодили міру покарання, наслідки укладення та затвердження угоди.
При укладенні угоди сторони приймають до уваги обставини, що пом`якшують покарання, зокрема ОСОБА_4 щиро розкаявся, брав участь у зоні проведення АТО/ООС, на момент вчинення кримінального правопорушення не судимий.
З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують покарання, на момент вчинення кримінального правопорушення не судимий сторонами узгоджено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвалою судді від 09 жовтня 2020 року призначено підготовче судове засідання.
В підготовчому судовому засіданні, прокурор не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості від 18 вересня 2020 року.
Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості від 18.09.2020 року він повністю розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі. Разом з тим вказав, що раніше є судимий, просив відмовити у затвердженні угоди.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 висловив думку про відмову у затвердженні угоди.
В підготовчому судовому засіданні прокурор після виступу обвинуваченого та захисника вказав на те, що оскільки сторона відмовилась від затвердження угоди про визнання винуватості просив суд призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.
Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, перевіривши угоду про визнання винуватості від 18.09.2020 року на відповідність вимогам КПК України та Закону, суд приходить до наступного.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачувався у тому, що будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.09.2016 і проходячи її на посаді інструктора 6 гірсько-піхотної роти 2 гірсько-піхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 2, 9, 11, 16 статуту внутрішньої служби ЗС України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗБ України, умисно, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби о 09.00 год. 20.02.2018 р. без поважних на те причин не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_1 та був відсутній на військовій службі до 18.09.2020 р.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем, ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.
При укладенні угоди сторони враховують наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, зокрема щирого каяття, на момент вчинення злочину, не судимий, позитивної характеристики за місцем проживання, брав безпосередню участь у зоні проведення АТО/ООС, з урахуванням положень ст.ст. 50, 63, 65, 75, 76 КК України сторона обвинувачення, узгодивши з обвинуваченим покарання, яке слід призначити ОСОБА_4 за скоєнням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
Відповідно до вимоги Відділу управління інформаційного забезпечення ГУ НП у Закарпатській області станом на 17.09.2020 року , щодо судимості, ОСОБА_4 засуджений 14.11.2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирок набув законної сили 15.12.2017 року.

Мотиви з яких виходить суд при постановленні ухвали, і положення закону якими він керувався.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Згідно із ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:
1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;
2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;
3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;
4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;
5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;
6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.
У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Як встановлено судом, відповідно до вимоги Відділу управління інформаційного забезпечення ГУ НП у Закарпатській області станом на 17.09.2020 року , щодо судимості, ОСОБА_4 засуджений 14.11.2017 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробовуванням строком на 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирок набув законної сили 15.12.2017 року.

Згідно із ч. 1 ст. 88 КК України, особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 89 КК України, такими, що не мають судимості, визнаються: особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Якщо строк додаткового покарання перевищує тривалість іспитового строку, особа визнається такою, що не має судимості, після відбуття цього додаткового покарання.
Згідно із ч. 5 ст. 90 КК України, якщо особа, що відбула покарання, до закінчення строку погашення судимості знову вчинить кримінальне правопорушення, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново.
Отже, оскільки ОСОБА_4 будучи засудженим вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.11.2017 року до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України, протягом іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, його судимість не погашена.
Таким чином, в угоді про визнання винуватості, яка укладена під час досудового розслідування 18 вересня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001096 від 29.10.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України, не враховано наявність у ОСОБА_4 судимості за вироком Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.11.2017 року.
Отже, така угода суперечить закону.
Відповідно до ч.1 ст. 474 КПК України - Якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.
Відповідно до ч.3 ст. 474 КПК України - Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Окрім того визначені випадки при наявності яких суд відмовляє в затвердженні угоди. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
У відповідності до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що угода про визнання винуватості укладена під час досудового розслідування 18 вересня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, враховуючи приписи п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, суд приходить до висновку про відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст.314-317, 474 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної під час досудового розслідування 18 вересня 2020 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у присутності захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001096 від 29.10.2019 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та повернути кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.4 ст.407 КК України з угодою про визнання винуватості прокурору військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_3 для продовження досудового розслідування в порядку передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Дана ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.
Ухвала набирає законної сили в порядку визначеному ст. 532 КПК України.
Повний текст ухвали оголошено 29.01.2021 року о 14-25 год.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1