печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суді в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05.02.2020 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України в рамках кримінального провадження № 0000091 від 11.01.2020 року , -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року до Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05.02.2020 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України в рамках кримінального провадження № 0000091 від 11.01.2020 року.
В обгрунтування скарги захисник вказує, що зазначена підозра від 05.02.2020 підлягає скасуванню, оскільки є незаконною, необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам та матеріалам кримінального провадження з таких підстав.
У судовому засідання адвокат та підозрюваний вимоги визначені у скарзі підтримали, просили задовольнити, посилаючись на обґрунтованість та доведеність підстав для скасування повідомлення про підозру.
Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні щодо задоволення скарги заперечив, просив відмовити. Заперечуючи щодо скарги, вказуює, що повідомлення про підозру складено та підписано у відповідності до чинного законодавства у визначенму порядку.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення захисника, підозрюваного, прокурора та слідчого у судовому засіданні, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступних висновків.
Судовим розглядом встановлено, що Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, всупереч вимогам ст. 216 КПК України, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000091, від 11.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

05.02.2020 року у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

05.04.2020 року сплив двохмісячний строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000091, від 11.01.2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, оскільки з моменту затримання (04.02.2020 року) та повідомлення про підозру ОСОБА_4 (05.02.2020 року) пройшло понад два місяці.

Станом на 06.04.2020 року у даному кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_5 не прийняв жодного рішення передбаченого ст. 283 КПК України, а саме: не прийняв рішення про закриття кримінального провадження та не звернувся до суду із обвинувальним актом.

Адвокат ОСОБА_3 як захисник підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що сплило понад два місяці з дня повідомлення про підозру у вчиненні злочину, кримінальне провадження не закрите прокурором і не було звернення до суду із обвинувальним актом, відповідно до вимог ст. 303 КПК України звернувся зі скаргою про скасування повідомлення про підозру.
Відповідно до ч. 4 ст. 46 КПК України, захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.

Відповідно до положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
При цьому, статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 9 КПК України задекларовано, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Так, органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди у особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, яким передбачено, що підозрюваний, його захисник чи законний представник на досудовому провадженні може оскаржити повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Повідомлення про підозру є процесуальною дією, спрямованою на реалізацію функцій та завдань досудового розслідування, що полягає у складенні повідомлення про підозру, вручені повідомлення про підозру особі відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а також роз`ясненні підозрюваному його прав та надання можливості їх втілення у рамках кримінального провадження.
При цьому, з моменту повідомлення про підозру особа піддається обмеженню у реалізації своїх прав та свобод, на захист яких і направленні завдання кримінального провадження встановлені ст. 2 КПК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Питання повідомлення особи про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України. Так, пунктом 3 ч. 1 ст. 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Вимоги до змісту письмового повідомлення про підозру закріплені у статті 277 КПК України. Письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Аналіз положень частини 3 статті 17 КПК, частини 1 статті 47 та частини 1 статті 94 КПК України дає підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти, зокрема, дотримання процесуального порядку вручення повідомлення про підозру.
Дослідивши матеріали скарги, перевіривши зміст скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05.02.2020 року не відповідає вимогам ст. 277 КПК України, оскільки містить невірну правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Зазначена правова кваліфікація була не вірною як на момент складення та вручення оскаржуваного письмового повідомлення про підозру, оскільки не відповідала фактичним даним кримінального провадження, так і залишається невірною і по теперішній час з урахуванням всіх здійснених слідчих дій.

Крім того, оскаржуване повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05.02.2020 року було здійснене не повноважним відповідно до вимог законодавства України слідчим та затвердженим неповноважним відповідно до вимог законодавства України прокурором, оскільки визначеним КПК України обсягом повноважень на здійснення такої процесуальної дії, а також затверджене неповноважним прокурором, тобто прокурором, який не володів визначеним КПК України та низкою інших законів та підзаконних нормативно-правових актів, обсягом повноважень на вчинення такої дії.

Слідчий суддя під час розгляду скарги вирішує лише питання про наявність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про порушення при повідомленні про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування недотримано процедуру повідомлення про підозру ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України від 05.02.2020 року, оскільки повідомлення про підозру не відповідає фактичним обставинам та матеріалам кримінального провадження, а відтак підлягає скасуванню.
На піставі вищевикладеного, враховуючи, що органом досудового розслідування недотримано порядок повідомлення особі про підозру, та своє підтвердження знайшли доводи викладені стороною захисту у поданій скарзі, слідчий суддя дійшов до переконання, що скаргу слід задовольнити, а повідомлення про підозру скасувати.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 8, 9, 24, 42, 110, 135, 136, 276-278, 303, 307, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити.
Скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 05.02.2020 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України в рамках кримінального провадження № 0000091 від 11.01.2020 року.
Ухвала слідчого судді може бути оскарження безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1