Провадження № 1-кп/582/11/21
Справа № 582/1188/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" лютого 2021 р.

Недригайлівський районний суд Сумської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Недригайлів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.11.2020 за №0000053 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Максимівщина Білопільського району Сумської області, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 (з 19.07.2020 Роменського району відповідно до Постанови ВРУ № 33 від 17.07.2020) Сумської області українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше несудимого, ІПН НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10.11.2020 близько 13 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в центрі села Вільшана, а саме по вул. Київській, внаслідок словесної суперечки та раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_4 удар правою рукою, а саме кулаком в область лівого ока, внаслідок чого згідно з висновком судово-медичного експерта №415 від 27.11.2020 року, ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин лобної ділянки зліва та гематоми повік лівого ока, які згідно пункту 2.3.2 б Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом № 6 від 17.01.1995 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав, погодився на розгляд справи відповідно до вимог ст. 349 КПК України, надав пояснення щодо обставин заподіяння ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень. Вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України ОСОБА_5 роз`яснені, сумніватися у добровільності його позиції у суду немає підстав.

Оскільки учасники не наполягали на дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а саме щодо обставин нанесення ОСОБА_5 легкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , суд, виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, та дослідженням матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_5 .

Зокрема, в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що ОСОБА_4 , потерпілого по справі, знає як односельця. Крім того, оскільки зі слів своїх знайомих, він вважав, що потерпілий поширював про обвинуваченого неприємні останньому відомості, він був налаштований до ОСОБА_4 негативно.

10.11.2020 близько 13 години в центрі с. Вільшана він зустрів ОСОБА_4 , потерпілого по справі, та почав з ним суперечку, під час якої на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин наніс один удар правою рукою в область лівого ока потерпілого, чим спричинив останньому тілесне ушкодження. Наступного дня, після того як від органів поліції довідався, що потерпілий подав заяву про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, він зателефонував потерпілому, попросив вибачення та намагався залагодити конфлікт, однак йому це не вдалося, оскільки потерпілий не бажав примирення. Щиро кається у скоєному.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що знав ОСОБА_5 , як мешканця с. Вільшана. Ніяких неприязних відносин між ними не було. 10.11.2020 він вийшов в обідню перерву на вул. Київську, де побачив ОСОБА_5 , який почав висловлюватися в його адресу нецензурними словами, а потім раптово вдарив в область лівого ока, чим заподіяв тілесні ушкодження. Через заподіяні тілесні ушкодження потерпілий звернувся до поліції та до лікаря, який направив його на обстеження. Він дотримався рекомендацій лікаря, пройшов призначене обстеження та придбав ліки. На наступний день після події обвинувачений зателефонував йому, просив пробачення та намагався умовити його забрати заяву, на що потерпілий не погодився.

З огляду на пояснення ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , та інші досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена та його умисні дії, які виразилися у нанесенні легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також позицію прокурора, який просив призначити покарання у виді штрафу, та думку потерпілого, який підтримав позицію прокурора.

Обставиною, що пом`якшує покарання, передбаченою ст.66 КК України, є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, своїми правдивими і послідовними показаннями сприяв встановленню обставин у кримінальному провадженні, розкаявся у вчиненому та критично оцінює свою протиправну поведінку.

ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався. Відповідно до довідки характеристики, що надана виконкомом Вільшанської сільської ради, за місцем проживання характеризується негативно, на обліках у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с.45-46).

ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, проживає за рахунок тимчасових заробітків, має на утриманні неповнолітню дитину, 2020 року народження.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Тому суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції ст. 125 КК ч. 1 у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Також до суду надійшов цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, що прийнятий до розгляду у цьому кримінальному провадженні. Потерпілий просив стягнути з ОСОБА_5 1045 грн. майнової шкоди, 20 000 грн. моральної шкоди та понесені потерпілим витрати на правову допомогу в розмірі 1 500 грн.

У судовому засіданні потерпілий свій позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Пояснив, що ОСОБА_5 наступного дня зателефонував йому та просив пробачення, також звертався до нього з питанням врегулювати спір, але він на пропозицію обвинуваченого не погодився. В подальшому він на телефонні дзвінки не відповідав. Вибачення ОСОБА_5 не приймає, вважає, що питання відшкодування шкоди має бути вирішено судом.

На підтвердження своїх позовних вимог подав копії чеків про проходження призначеного лікарем обстеження та купівлю ліків (а.с.16), копії висновків медичних обстежень та призначень (а.с.15,17) та докази на підтвердження оплати правової допомоги: договір від 09.12.2020 про надання правової допомоги (а.с.18-19), попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи (а.с.20), звіт про виконання Договору від 09.12.2020 (а.с.21), квитанцію про оплату правової допомоги (а.с. 22).

ОСОБА_5 позов ОСОБА_4 визнав повністю в частині відшкодування витрат на лікування та витрат на правову допомогу, частково визнав щодо стягнення моральної шкоди на суму до 2000 грн. Пояснив, що після скоєного кримінального правопорушення наступного дня він зателефонував потерпілому, попросив у нього пробачення та запропонував врегулювати конфлікт без залучення правоохоронних органів. Потерпілий від такої пропозиції відмовився. В подальшому він також неодноразово намагався зв`язатися з потерпілим по телефону для обговорення питання відшкодування завданої шкоди. Але потерпілий на дзвінки не відповідав, на думку обвинуваченого, він заблокував вхідні дзвінки від нього. Він намагався телефонувати з номера мами та дружини, але потерпілий також не відповідав на дзвінки. Вважає, що розмір моральної шкоди, яка заявлена потерпілим, занадто велика.

За змістом ч. 1 ст. 129 КПК, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно зі ст. 374 КПК у мотивувальній частині обвинувального вироку, в числі іншого, зазначаються підстави для задоволення цивільного позову.

Частиною 5 ст. 128 КПК передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості;

Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ст. 83 ЦПК України).

З аналізу наведених вище норм, суд приходить до переконання, що норми ЦПК щодо обовязку подання доказів сторонами не суперечать засадам кримінального судочинства.

Оскільки суд вважає винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України доведеною, а обвинувачений проти позову в частині відшкодування витрати на обстеження та лікування потерпілого та правову допомогу визнав у повному обсязі, суд вважає доведеним їх розмір. Отже, цивільний позов потерпілого в частині відшкодування витрат, які він поніс на обстеження та лікування після заподіяння йому тілесного ушкодження на суму 1045 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 1500 грн підлягає задоволенню.

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого на користь потерпілого суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановами від 25 травня 2001 року та 27 лютого 2009 року), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Суд враховує те, що заподіянням легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_4 було заподіяно також і моральну шкоду. Зокрема потерпілий відчував фізичний біль. Крім того, після удару ОСОБА_5 на обличчі навколо лівого ока утворився синець, через який потерпілий почувався ніяково перед колегами і односельцями, соромився та був вимушений приховувати його, також був вимушений, не бажаючи того, неодноразово пояснювати походження синця, що заподіяло йому душевні страждання. Зважаючи, що моральна шкода заподіяна потерпілому неправомірною поведінкою ОСОБА_5 , виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості суд вважає за можливе в цій частині задовольнити позов частково на суму 6000 грн.

При цьому суд також бере до уваги, що ОСОБА_5 як в судовому засіданні, так і до розгляду справи в суді, просив вибачення у потерпілого та намагався частково відшкодувати заподіяну шкоду, в судовому засіданні позов у частині стягнення моральної шкоди визнав частково.

З цих підстав, керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) 00 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Максимівщина Білопільського району Сумської області, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , 1045 (одну тисячу сорок п`ять) грн. майнової шкоди, 6000 (шість тисяч) грн. моральної шкоди, та 1500 (одну тисячу п`ятсот) грн. витрат на правничу допомогу адвоката.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Недригайлівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Суддя: ОСОБА_1