Провадження № 1-кс/344/5294/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м.Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 000 2285 від 01.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з вказаним клопотанням в обґрунтування якого покликався на те, що 01 листопада 2020 року близько 20 год 30 хв, ОСОБА_5 на АДРЕСА_1 біля шостого під`їзду вищевказаного будинку підійшов до ОСОБА_6 і ОСОБА_7 та безпричинно здійснив постріл із предмету, схожого на пістолет, в ділянку правої ноги ОСОБА_6 . З метою захисту ОСОБА_6 . ОСОБА_7 прикрив надалі останню своїм тілом, а ОСОБА_5 продовжуючи свої неправомірні дії, здійснив у їх сторону ще один постріл. В результаті вчинення неправомірних дій ОСОБА_5 , потерпілій ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді кульового поранення правої гомілки. Надалі, 01 листопада 2020 року близько 20 год 40 хв, ОСОБА_5 перебуваючи у приміщенні магазину «Тростянецький», що по вул. Пулюя, 15, в м. Івано-Франківську, зпровокував словесний конфлікт із раніше незнайомим йому ОСОБА_8 . Так, вийшовши з приміщення магазину та знаходичись в громадському місці, ОСОБА_5 витягнув предмет, ззовні схожий на пістолет та діючи умисно, в присутності сторонніх осіб, спрямував ствол пістолета у напрямку потерпілого ОСОБА_8 та здійснив з нього постріл в ділянку нижньої щелепи останнього. В цей же час, з метою припинення конфлікту до ОСОБА_5 підійшов ОСОБА_9 . Продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_5 , здійснив із предмету, ззовні схожого на пістолет, кілька пострілів у сторону ОСОБА_9 , спричинивши йому тілесні ушкодження. У відповідь ОСОБА_9 , застосував пістолет травматичної дії марки Форт-17, на який у нього наявний законний дозвіл, та здійснив кілька пострілів у сторону ОСОБА_5 , в результаті чого хуліганські дії ОСОБА_5 було припинено.

Матеріалами клопотання зазначається, що 02 листопада 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 296 КК України.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного та його захисника, які, заперечували з приводу задоволення клопотання і просили застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, встановлено наступне.

Наявні у матеріалах кримінального провадження докази у їх сукупності дають підстави слідчому судді прийти до висновку, що органи досудового розслідування обґрунтовано підозрюють ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , із середньою-спеціальною освітою, українця, громадянина України, тимчасово непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого у причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного та неупередженого спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити вказане правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 § 1 (c) Конвенції, передбачає наявність обставин, або відомостей, як переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа можливо вчинила злочин».

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: відомостями які містяться, в протоколах оглядів місць події, протоколах допитів потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , протоколах допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та іншими доказами в їх сукупності.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ст. 9 Міжнародного пакту про грома¬дянські і політичні права 1966 p., ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основопо¬ложних свобод 1950 р. та відповідних положень низки інших міжнародно-правових актів з прав людини і судочинства кожна людина має право на свободу і особисту недоторканність. Застосування до неї як до підозрюваного чи обвинуваченого запо¬біжних заходів є істотним обмеженням цього права, а тому можливе лише у винятко¬вих випадках, за наявності передбачених законом підстав і в передбаченому законом порядку.

Слідчий суддя враховує те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів за вчинення якого, відповідно до ч. 4 ст. 296 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність встановлених на досудовому розслідуванні ризиків, передбачених у п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, вказані ризики на даний час існують, не зменшилися і не відпали.

Сторона захисту прохала здійснювати домашній арешт підозрюваного за місцем його проживання. Місцем скоєння злочину, що інкримінований підозрюваному, є двір будинку, що по АДРЕСА_3 , тобто сусіднього будинку, де було скоєно інкримінований злочин, проживає і зареєстрований підозрюваний, а відтак за цією ж адресою належить і здійснювати домашній арешт підозрюваного, оскільки інших адрес слідчому судді захист не вказував. Оцінюючи ці обставини в сукупності із наявними ризиками, що не зменшилися, слідчий суддя приходить до переконання, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, враховуючи також і місце скоєння інкримінованого злочину, не зможе в повній мірі запобігти наведеним ризикам, що не зменшилися, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Посилання сторони захисту в обґрунтування застосування менш суворого запобіжного заходу зводяться до оцінки зібраних доказів та правової кваліфікації інкримінованого підозрюваному кримінально каранного діяння, а доводи захисту не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти наведеним ризикам, що існують і не зменшилися, а відтак і не будуть здатними забезпечити дієвість даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість злочину, міцність соціальних зв`язків підозрюваного та характеризуючи його особу дані, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити.

Разом із тим, відповідно до п. 1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Зважаючи на те, що інкримінований підозрюваному злочин вчинений із застосуванням насильства та заздалегідь підготованого предмета для нанесення тілесних ушкоджень, посягає на громадський порядок, а також на здоров`я осіб, і відноситься до небезпечних злочинів, з огляду на наслідки від такого насильства для потерпілих в подальшому і приходить до переконання, що в даному конкретному випадку відсутні підстави для визначення застави, оскільки її внесення у випадку визначення та відповідно звільнення підозрюваного з під варти, не гарантуватиме належним чином виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, не зможе нівелювати наявні на даний час ризики та забезпечити дієвість даного провадження. Вирішуючи дане питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави слідчий суддя враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу.

Жодних даних які б свідчили про існування на даний час підстав для визначення підозрюваному альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави слідчому судді не надано, тобто даних які б спростовували насильницький характер даного правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні даного клопотання враховує в сукупності всі наявні обставини даного провадження і не зважає лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення та констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави для обрання м`якшого запобіжного заходу підозрюваному, або які не виправдовують таке тримання підозрюваного під вартою стороною захисту не наведено і слідчим суддею в процесі судового розгляду не встановлено.

Відносно посилань захисника на наявність у підозрюваного травм, то жодних відомостей про те, що в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12) не може перебувати особа з вказаним діагнозом слідчому судді не представлено і не надано доказів, що підозрюваний не може отримувати відповідне наявному діагнозу лікування перебуваючи у Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Згідно до матеріалів клопотання 02.11.2020 о 00 год. 05 хв. ОСОБА_5 фактично був затриманий і обмежений у свободі пересування, а тому строки належить обчислювати саме з цієї дати.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк 60 днів до 31 грудня 2020 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під варту в залі суду, а тримання його здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань (№12).

Про прийняте рішення повідомити зацікавлених осіб.

Строк дії ухвали до 31 грудня 2020 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1