УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю:представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Апеляційного суд м. Києва від 31 травня 2017 року у кримінальному провадженні №0000986 від 27 січня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

23 червня 2020 року адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Апеляційного суд м. Києва від 31 травня 2017 року у кримінальному провадженні №0000986 від 27 січня 2017 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що в провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000986 від 27 січня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченогоч.3 ст.289 КК України.

Ухвалою Апеляційного суд м. Києва від 31 травня 2017 року задоволено клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 та накладено арешт на автомобіль «Audi», модель «А4», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2017 року арешт на майно накладався з метою забезпечення збереження майна як речового доказу.

Адвокат ОСОБА_4 зазначає, що ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні №0000986, допитувалась в якості свідка, та не є підозрюваною, обвинуваченою у вказаному кримінальному провадженні, жодного відношення до кримінального провадження №0000986, автомобіль «Audi», модель «А4», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 не має, оскільки є її особистим майном, набутим на законних підставах, тому арешт на майно ОСОБА_3 було накладено безпідставно та необґрунтовано, а тому потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження відпала.

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених в ньому, та просив його задовольнити.

Уповноважений слідчий Шевченківського УП ГУНП у м. Києві,який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000986 від 27 січня 2017 року,у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Слідчим не було надано заперечень на клопотання про скасування арешту майна, які б спростовували доводи клопотання адвоката ОСОБА_4 та вказували б на необхідність подальшого застосування вжитого заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя, враховуючи думку представника власника арештованого майна, на підставі ст. 174 КПК України, визнав можливим проводити розгляд клопотання за відсутності слідчого, на підставі наявних даних, які вважає достатніми для вирішення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , вивчивши клопотання про скасування арешту майна та додані до нього матеріали, а також дослідивши матеріали клопотання про арешт майна, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник,законний представник, інший власник або володілець майна,представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження-судом.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого,їх захисника чи законного представника,іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують ,що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення,пересування, передачі майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного,обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000986 від 27 січня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження №0000986 від 27 січня 2017 року, ухвалою Апеляційного суд м. Києва від 31 травня 2017 року задоволено клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 та накладено арешт на автомобіль «Audi», модель «А4», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , із забороною відчуження, розпорядження та користування вказаним автомобілем

Як вбачається з тексту ухвали Апеляційного суду м. Києва від 31 травня 2017 року арешт на майно накладався з метою забезпечення збереження майна як речового доказу.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000986, допитувалась в якості свідка, та не є підозрюваною, обвинуваченою у вказаному кримінальному провадженні, а також не наведено жодних інших додаткових доводів в обґрунтування наявних ризиків, як підстави для подальшого втручання у права особи, зокрема щодо розпорядження та користування ОСОБА_3 автомобілем «Audi», модель «А4», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право розпорядження та користування ОСОБА_3 належним їй майном на підставі зазначених обставин,оскільки представником заявника доведено,що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

У зв`язку з чим, вважає доцільним частково скасувати арешт майна,накладений ухвалою Апеляційного суд м. Києва від 31 травня 2017 року, не вбачаючи потреби для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а відтак клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_3 , про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.170,171,173,174, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Апеляційного суд м. Києва від 31 травня 2017 року у кримінальному провадженні №0000986 від 27 січня 2017 року задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000986 від 27 січня 2017 року, ухвалою слідчого судді Апеляційного суд м. Києва від 31 травня 2017 року в частині накладення заборони розпорядження та користування автомобілем «Audi», модель «А4», 2011 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1