Справа № 216/6864/20
Провадження № 1-кс/216/2873/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2020 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №8 клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001877 від 01.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вказане клопотання слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, яке мотивоване таким.

30.11.2020 року о 08 годині 30 хвилин в світлий час доби в Металургійному районі м. Кривого Рогу по мокрому асфальтному покриттю проїжджої частини дороги вул. Тарасової, з боку вул. Кобилянського в напрямок проїжджої частини дороги вул. Гетьманська, рухався автомобіль «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , направлений для проходження на стан алкогольного сп`яніння до КНД, який по вул. Тарасової, допустив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_6 , котра переходила проїзну частину вул. Тарасової, з права на ліво за напрямком руху автомобіля по нерегульованому пішохідному переходу, позначеного дорожньою розміткою та дорожніми знаками.

В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 , була травмована, отримавши травми у вигляді: ЗЧМТ, СГМ, гематома потилочної частини, закритий перелом потиличної кістки, госпіталізована до відділення політ-травми.

01.12.2020 відомості про вказану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001877 з попередньою кваліфікацією за ознаками злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ДТП було вчинено на автомобілі «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , видане Центр ДАІ 1204, від 10.03.2015 року, під керуванням водія-власника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає АДРЕСА_1 .

Вказаний автомобіль був вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.11.2020 року та на даний час зберігається на території майданчику для зберігання транспортних засобів Криворізького РВП КВП ГУНП у Дніпропетровській області.

Враховуючи те, що на автомобілі «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , було скоєно дорожньо-транспортну пригоду та він сам по собі є речовим доказом. В ході досудового розслідування та судового провадження може виникнути необхідність провести експертизу об`єктом дослідження якої може бути даний автомобіль, провести за допомогою саме цього автомобіля слідчий експеримент, чи інші слідчі дії, а використання даного автомобіля, його ремонт, відчуження можуть приховати сліди кримінального правопорушення які маються на автомобілі.

Також, не виключена можливість умисного відновлення пошкодженого автомобіля з метою приховування слідів кримінального правопорушення особою, яка підозрюється у вчиненні злочину.

У судове засідання слідчий надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в зв`язку з тим, що він зайнятий в інших слідчих діях, клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме майно.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що викладені в клопотанні обставини підтверджуються доданими до нього слідчим документами, а саме:

1. Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001877 від 01.12.2020 року;

2. Копією протоколу огляду місця ДТП від 30.11.2020 року;

3. Копією договору свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 10.03.2015 року;

4. Копією постанови про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні від 01.12.2020 року.

За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження, оскільки є достатні підстави вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому слідчим суддею враховуються вимоги ч. 4 ст. 173 КПК України про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна та зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З огляду на наведене, виходячи із загальних засад кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вказаного майна як доказу вчинення кримінального правопорушення, враховуючи розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є достатньо обґрунтованим, тому його слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 172, 173, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна у досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001877 від 01.12.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , видане Центр ДАІ 1204, від 10.03.2015 року, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити власнику та уповноваженим ним особам розпорядження, користування та відчуження автомобіля «ВАЗ 21150», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1