Провадження № 1-кп/161/349/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002964 від 11 серпня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бабиничі Народицького району Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, з вищою освітою, заміжньої, на утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої цивільного позивача ОСОБА_6 ,
представника потерпілої цивільного позивача ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_3 , 11 серпня 2019 року, близько 15 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки "Volvo V40", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Рівненській в крайній лівій смузі руху в напрямку до Київського Майдану зі сторони пр. Відродження у м. Луцьку, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташовується поблизу буд. № 73 вул.Рівненської в м. Луцьку, перед яким в крайній лівій смузі руху попереду в попутному напрямку зупинився транспортний засіб (марки моделі досудовим слідством не встановлено) перед нерегульованим пішохідним переходом, не вибрала безпечної швидкості, проявила безпечність та неуважність, неправильно оцінила дорожню обстановку, відволіклась від її спостереження, продовжила рух, змістившись в крайню праву смугу руху з метою об`їзду попутного автомобіля, тим самим, не переконалась у відсутності на пішохідному переході пішоходів, порушивши пункти 2.3 (б), 14.6 (в), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, не вжила негайних заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, таким чином не надала дорогу пішоходу ОСОБА_9 , 1941 р.н., яка здійснювала перехід проїжджої частини дороги по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно руху транспортного засобу, та здійснила наїзд на неї.

Внаслідок вищевказаних грубих порушень Правил дорожнього руху водій ОСОБА_3 , своїми необережними протиправними діями, які знаходяться в прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, спричинила пішоходу ОСОБА_9 , 1941 р.н., згідно висновку судово-медичної експертизи № 815 від 12 грудня 2019 року, тілесні ушкодження у вигляді: важкої закритої черепно-мозкової травми з забоєм головного мозку, посттравматичною ішемією лівої півкулі головного мозку, наявністю крові в основному синусі, яка ускладнилась сенсорно-моторною афазією /відсутність мови/ та глибоким правобічним геміпарезом, в руці до елегії, що за ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
У прямому причинному зв`язку із даною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є грубі порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 2.3 (б), 14.6 (в), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року, а саме: п. 2.3 (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п. 14.6 (в) обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом; п. 18.1 водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека; п. 18.4 якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні необережних дій, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, та дані її дії кваліфікує, як вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 вину у інкримінованому їй злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України визнала повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця і часу та наслідків, що настали, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого їй обвинувачення показала, що вона дійсно, 11 серпня 2019 року, в обідню пору доби, керуючи автомобілем марки "Volvo V40", рухаючись по вул. Рівненській в крайній лівій смузі руху в напрямку до Київського Майдану зі сторони пр. Відродження у м.Луцьку, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, змістилась в крайню праву смугу руху з метою об`їзду попутного автомобіля, при цьому, не надала дорогу пішоходу ОСОБА_9 , яка здійснювала перехід проїзджої частини дороги, після чого здійснила наїзд на останню. Щиро розкаювався у вчиненому, просила вибачення у потерпілої сторони та суворо її не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, дані про її особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд не вбачає.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує її молодий вік, наявність на утриманні малолітньої дитини, конкретні обставини кримінального правопорушення, а саме те, що правопорушення вчинено з необережності, грубість порушення Правил дорожнього руху, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою в результаті ДТП, інформацію про стан здоров`я самої обвинуваченої, яка на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває та за допомогою до них не зверталась, відомості про те, що вона вперше притягається до кримінальної відповідальності, добровільне відшкодування коштів в рахунок витрат потерпілої на лікування, думку самої потерпілої, яка просила суворо покарати обвинувачену з позбавленням права керувати транспортними засобами.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, в межах санкції частини статті, за якою вона засуджується у виді позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами, при цьому, на підставі ст. 75 КК України, звільняє її від відбування призначеного основного покарання із випробуванням, встановивши дворічний іспитовий строк із покладенням на неї обов`язків, згідно ст. 76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.
До початку судового розгляду КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради подала цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_9 в сумі 38546 грн.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2020 року за клопотанням ОСОБА_3 залучено співвідповідачем у даному провадженні ТДВ "Страхова Компанія "Ю.Ес.Ай".

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 цивільний позов не визнала, подавши письмовий відзив та зазначила, що вона у добровільному порядку передавала кошти на лікування потерпілої, решту повинна відшкодувати страхова компанія, а тому підстав для відшкодування нею затрачених коштів, закладом охорони здоров`я на її думку відсутні.
Разом з цим, оцінивши доводи учасників судового розгляду в сукупності, відомості про витрати закладу охорони здоров`я, що стверджується відповідною довідкою, цивільний позов КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради до обвинуваченої ОСОБА_3 та ТДВ "Страхова Компанія "Ю.Ес.Ай" про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_9 слід задовольнити частково та стягнути з обвинуваченої на їх користь кошти в сумі 38546 грн., в іншій частині стягнення таких коштів з ТДВ "Страхова Компанія "Ю.Ес.Ай" - відмовити.

До початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 подала цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в сумі 300000 грн. та витрат на професійну правову допомогу в сумі 80000 грн.
Свої позовні вимоги потерпіла ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що внаслідок ДТП її бабці завдано немайнових втрат, у зв`язку з моральними та фізичними стражданнями, які спричинили зміни у її житті, втрату можливості ходити, здатності до самообслуговування, перебування у безпорадному стані та прикутість до ліжка до кінця її життя, а також створення незручностей усій її родині.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 березня 2020 року за клопотанням ОСОБА_3 залучено співвідповідачем у даному провадженні ТДВ "Страхова Компанія "Ю.Ес.Ай".

В судовому засіданні потерпіла цивільний позивач, а також її представник підтримали поданий цивільний позов до обвинуваченої ОСОБА_3 .
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , заявлений до неї цивільний позов визнала частково в розмірі 50000 грн. морального відшкодування.
Заслухавши думки учасників судового розгляду, оглянувши та дослідивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення даного цивільного позову.
Відповідності до вимог ст. 128 КПК України особа, якій правопорушенням завдано шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно роз`яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Статтею 23 ЦК України визначено, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодуванні особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім завдання шкоди ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, яка відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала.
Частиною 1 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1193 ЦК України, суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.
Беручи до уваги вищевказані вимоги Закону, визначаючи розмір грошового відшкодування в рахунок моральної шкоди потерпілій ОСОБА_6 , на підставі вимог ст. 1167 ЦК України, суд враховує матеріальний стан відповідача, добровільне надання грошових коштів на лікування потерпілої, наявність на її утриманні малолітньої дитини, вимоги розумності та справедливості, тяжкість вчиненого злочину, глибину фізичних і душевних страждань потерпілої та її родини, зміни в її повсякденному житті, порушення нормальних життєвих зв`язків, інші обставини справи, ступінь вини обвинуваченої, у тому числі і те, що злочин вчинено з необережності, та оцінює їх в розмірі 120000 грн., які слід стягнути з ОСОБА_3 в користь потерпілої ОСОБА_6 , а тому цивільний позов в цій частині підлягає до часткового задоволення, в іншій частині стягнення таких коштів, у тому числі, з ТДВ "Страхова Компанія "Ю.Ес.Ай" - відмовити.

Водночас, інша позовна вимога в частині стягнення з ОСОБА_3 витрат на правову допомоги підлягає до повного задоволення і стягненню з неї на користь потерпілої ОСОБА_6 таких витрат, що підтверджується відповідними квитанціями.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судово інженерно - транспортної експертизи, які слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_3 в повному обсязі.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді позбавленням волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правовопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов КП "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради до обвинуваченої ОСОБА_3 та ТДВ "Страхова Компанія "Ю.Ес.Ай" про відшкодування коштів, витрачених закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_9 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства "Луцька міська клінічна лікарня" Управління охорони здоров`я Луцької міської ради майнову шкоду кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_9 в сумі 38546 (тридцять вісім тисяч п`ятсот сорок шість) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог до ТДВ "Страхова Компанія "Ю.Ес.Ай" відмовити.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 до обвинуваченої ОСОБА_3 та ТДВ "Страхова Компанія "Ю.Ес.Ай" про відшкодування моральної шкоди та витрат на професійну правову допомогу - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в сумі 120000 (сто двадцять тисяч) грн. 00 коп. та витрат на правову допомогу в загальній сумі 8000 (вісім тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог до ОСОБА_3 та ТДВ "Страхова Компанія "Ю.Ес.Ай" відмовити.
Речові докази: автомобіль марки "Volvo V40", реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути за належністю ОСОБА_10 .
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 серпня 2019 року, а саме, на автомобіль марки "Volvo V40", реєстраційний номер НОМЕР_1 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення інженерно - транспортної експертизи в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом:
Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1