Справа 333/4770/20
Провадження №1-кп/333/603/20
УХВАЛА
Іменем України
24 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хачмас, Азербайджан, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В судовому захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи це тим, що обвинувачений ОСОБА_4 тяжко хворіє і згідно медичної довідки лікаря, останні не може утримуватися в СІЗО.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07.09.2020 ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід тримання під вартою до 04.11.2020.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ст. 9 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права (ратифікований Українською РСР 19 жовтня 1973 року), утримання під вартою осіб, які чекають судового розгляду, не повинно бути загальним правилом, але звільнення може здійснюватися в залежності від надання гарантій явки в суд.
При розгляді клопотань учасників процесу, суд враховує вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:
- тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
- у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (Vlasov v. Russia), №78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року).
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії», ризик втечі обвинуваченого не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати на те, що вона маловірогідна.
Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Ризик втечі зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Ноймайстер проти Австрії»).
Однак, необхідно враховувати, що тривалість проведення досудового розслідування та судового слідства поступово зменшує наявні ризики і таке зменшення може бути настільки суттєвим, що для їх запобіганню може бути застосовані інші більш м`які запобіжні заходи, а кожний факт продовження тримання особи під вартою потребує детального дослідження існуючих ризиків у сукупності із урахуванням тривалості їх застосування в поєднанні з іншими факторами.
Це стосується і ризику можливості з боку підозрюваного впливати на потерпілого та свідків сторони обвинувачення.
Судом встановлено, що за весь час проведення досудового розслідування від представника потерпілої не надходило жодної заяви, щодо здійснення на неї будь-якого впливу з боку будь-кого, в тому числі й з боку ОСОБА_4 . Крім цього судом встановлено, що згідно медичної довідки: виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 8703 (КНП «МЛЕ та ТТТМД» ЗМР) знаходився на лікуванні 10.07.2020 року. Діагноз: Колото-різана рана шиї. Операція від 10.07.2020 року: пхо різаного поранення.
РГ ОГП ( КНГІ МЛЕ та ШМД ЗМР) від 10.07.2020 року. Висновок: легені та серце без наявних патологічних змін.
Огляд сімейного лікаря (КНП ЦПМСД № 5 ЗМР) від 10.07.2020 року. Висновок : за станом здоров`я може утримуватись в умовах СІЗО.
Огляд нарколога (КНП ОКЗ з надання психіатричної допомоги ЗОР) від 13.07.2020 року. Висновок: Під спостереженням лікаря-нарколога не перебуває.
Огляд завідувача (Запорізька міська медична частина) від 20.07.2020 року. Висновок: гострий коронарний синдром? Надана невідкладна медична допомога. Викликана кардіобригада швидкої медичної допомоги.
Огляд кардіолога ( КНП МЛЕ та ШМД ЗМР) від 10.07.2020 року. Висновок: Ішемічна хвороба серця. Постінфарктний кардіосклероз (18.12.2019) Серцева недостатність І ФКIII Гіпертонічна хвороба III ст гр.р. IV. Лікування в умовах інфарктного блоку не потребує.
Виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 10329 (КНП «ЗОКЛ» ЗОР) з 21.07.2020 по 31.07.2020 року. Діагноз: Легенева емболія із згадкою про гостре легеневе серце. Інші уточнені форми легенево-серцевої недостатності. Надані рекомендації щодо амбулаторного лікування та обстеження.
Після виписки зі стаціонару КНП «ЗОКЛ» ЗОР находиться на стаціонарному лікуванні у ЗММЧ з діагнозом: Тромбоемболія легеневої артерії. ІХС. ПІКС (2019) СН І. ГХ III ст. Отримував контрольоване лікування та обстеження згідно рекомендацій.
Черговий кардіолог ( КНП МЛЕ та ШМД ЗМР) від 01.09.2020 року. Висновок: ТЕЛА (анамнестично 07.20). ІХС. ПІКС (2019)(анамнестично) СН II А. Торакалгія зправа.
З 10.09.2020 року по теперішній час знаходиться на стаціонарному лікуванні у кардіохірургічному (реанімаційному) відділенні КНП «ЗОКЛ» ЗОР з діагнозом: Тромбоемболія легеневої артерії. Гостра легенево-серцева недостатність.
Не зважаючи на лікування стан прогресивно погіршується за рахунок наростання легеневої недостатності.
Прогноз для життя несприятливий.

Таким чином, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , а також ті ризики, які на теперішній час залишилися, суд вважає що існує можливість запобігання ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника, змінивши запобіжний захід з тримання під вартою на більш мякий цілодобовий домашній арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Відкласти судове засідання.
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за місцем мешкання: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 24.11.2020.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1)не відлучатися за межі м. Запоріжжя, без дозволу суду;

2) утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілим в даному кримінальному провадженні;

3) прибувати до суду за викликом;
4) носити електронний засіб контролю;
5) не змінювати місце проживання без дозволу суду;
6) здати на зберігання до відповідних органів державної вади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу вручити під розпис ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його захиснику, прокурору, а також направити для відома начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України та передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1