Справа № 464/4531/20
пр.№ 1-кс/464/1375/20
У Х В А Л А
про арешт майна

20 серпня 2020 року м. Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю інспектора сектору дізнання ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Сихівського районного суду м. Львова клопотання інспектора сектору дізнання Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000207 від 16.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України-

В С Т А Н О В И В :

17.08.2020 інспектор сектору дізнання Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулася із клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, що було вилученопід час огляду місця події 16.08.2020, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.02.2014 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування таким.
Клопотання про арешт майна обґрунтоване тим, що в провадженні СД Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000207 від 16.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в Сихівський ВП ГУ НП у Львівській області надійшло повідомлення 401 екіпажу про те, що за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 199 виявлено транспортний засіб ВАЗ 32105 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який при перевірці документів пред`явив посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.02.2014 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ознаками підробки.
Оглядом місця події від 16.08.2020 було виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.02.2014 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При перевірці бази АРМОР було встановлено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 видавалося на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.07.2014.
Вказане посвідчення водія визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
З огляду на вищевикладене, з метою збереження речових доказів під час досудового розслідування кримінального провадження виникла необхідність в накладенні арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.02.2014 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..
В судовому засіданні інспектор сектору дізнання Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 подане клопотання підтримала, просила його задовольнити. Додатково вказала, що володільцем на момент його виявлення та вилучення був ОСОБА_5 . Просила визначити місце зберігання вказаного речового доказу при матеріалах кримінального провадження № 0000207 від 16.08.2020.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, оглянувши матеріали, копії документів з кримінального провадження долучені до клопотання, приходжу до переконання про задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об"єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Клопотання про накладення арешту подано інспектором дізнання у строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України.
Інспектором сектору дізнання Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 доведено, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.02.2014 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 являється речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000207 від 16.08.2020, про що свідчить постанова інспектора сектору дізнання від 16.08.2020. Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення збереження доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Таким чином, враховуючи положення ч.2 ст.167 та ч.2 ст.170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Окрім цього, слідчим доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 170 КПК України.
Виходячи з викладеного, приходжу до висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідний для встановлення обставин у кримінальному провадженні та збереження речового доказу, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 117, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
клопотання задоволити.
Накласти арешт на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 14.02.2014 виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і зберігати речовий доказ при матеріалах кримінального провадження № 0000207 від 16.08.2020.
Позбавити права на відчуження, розпорядження та/або користування арештованим майном, особам, які наділені правами на вищевказані дії.
Копію ухвали негайно вручити дізнавачу.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 20.08.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1