Код суду 233 Справа № 233/4448/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області обвинувальний акт і угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним по кримінальному провадженню (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000133 від 27 серпня 2020 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

16 серпня 2020 року, приблизно о 21.00 год. (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_7 , проходив по вул. Керамічній м. Костянтинівка Донецької області та знайшов USB флеш накопичувач (картка пам`яті).
17 серпня 2020 року, прийшовши до свого будинку по АДРЕСА_1 , приблизно о 02.00 год., ОСОБА_7 перевірив даний USB флеш накопичувач та побачив на ньому електронно-цифровий підпис key 74372l.jks, який належить потерпілій ОСОБА_4 , та текстовий файл до нього з паролем dol23456. Розуміючи, що за допомогою вказаного електронно-цифрового підпису та паролю до нього можливо встановити повні персональні дані володільця та використовуючи їх встановити наявність банківських рахунків володільця цифрового підпису, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_4 .
Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 за допомогою сайту id.diia.gov.ua встановив, що потерпіла є приватним підприємцем, та через сайт державного реєстру декларацій дізнався особисті дані потерпілої ОСОБА_4 .
Після цього, реалізуючи свій злочинний умисел, 17 серпня 2020 року, приблизно о 04.00 год. (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_7 зайшов на сайт ІНФОРМАЦІЯ_2 для бізнесу, де за допомогою вказаного електронно-цифрового підпису та паролю до нього зайшов на вказаний сайт до особистого кабінету потерпілої ОСОБА_4 та виявив на особистому рахунку останньої грошові кошти у розмірі 2726,36 грн., і в цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами з банківського рахунку потерпілої ОСОБА_4 .
Далі ОСОБА_7 створив від імені потерпілої ОСОБА_4 корпоративний рахунок № НОМЕР_1 на своє ім`я, на який з рахунку потерпілої ОСОБА_4 17 серпня 2020 року о 12.16 год. перевів 1000 грн., того ж дня, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи в той же спосіб, о 12.22 год. перевів 1000 грн. на свій вищевказаний корпоративний рахунок, та того ж дня, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи в той же спосіб, о 12.51 год. перевів 700 грн. на свій вищевказаний корпоративний рахунок, підтвердивши переказ за допомогою вищевказаного електронно-цифрового підпису, паролю до нього та використавши пароль підтвердження, який було надіслано до електронного кабінету сайту https://otp24.privatbank.ua - приват24 для бізнесу потерпілої ОСОБА_4 , після чого розпорядився викраденими коштами на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальні збитки на загальну суму 2700 грн.
Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Разом з обвинувальним актом на адресу суду надійшла угода про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 від 29 вересня 2020 року. Відповідно до угоди про примирення, потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо: формулювання обвинувачення, кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, відшкодування майнової шкоди, узгодженого покарання обвинуваченому, а саме: у виді громадських робіт строком 80 годин, згоди сторін на його призначення, наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, та наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення від 29 вересня 2020 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджене сторонами покарання. Повідомила, що обвинуваченим їй повністю відшкодовано завданий кримінальним правопорушенням збиток.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 та законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначили, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просили угоду про примирення затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Укладення угоди сторонами є добровільним, відповідає фактичним матеріалам справи, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищенаведене, заслухавши думку прокурора, захисника, законного представника, обвинуваченого, потерпілу, які просили затвердити угоду про примирення, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч.5 ст. 474 КПК України його права, обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про примирення.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про примирення, що укладена 29 вересня 2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 по кримінальному провадженню № 0000133 від 27 серпня 2020 року, затвердити.

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 вересня 2020 року покарання у виді громадських робіт строком 80 (вісімдесят) годин.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обвинуваченому ОСОБА_7 не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ по справі: системний блок персонального комп`ютера, який переданий на зберігання законному представнику неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , - вважати повернутим за належністю.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно, після його проголошення, вручити засудженим та прокурору.

Суддя