Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/341/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 125 (106) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянула дистанційно в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2020 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українки, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючої, заміжньої, маючої на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
визнано винуватою та засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 3229 грн. 96 грн. майнової шкоди, 3000 грн. моральної шкоди та 5 600 грн. витрат на правову допомогу.
Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винною у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.
Так, 02 січня 2019 року близько 02 годин ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні кафе-бару «Зірка Сходу», що розташоване в будинку № 2 на площі Соборній міста Олександрії Кіровоградської області, діючи умисно, з мотивів існуючих неприязних відносин, підійшла до раніше знайомої їй ОСОБА_9 та діючи умисно, схопивши потерпілу обома руками за волосся, застосовуючи силу рук, скинула з дивану на підлогу, та завдала не менше трьох ударів кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_9 . Утримуючи потерпілу на підлозі, з метою завдання больових відчуттів останній, ОСОБА_8 почала здійснювати натискання пальцями обох рук на очі. Після цього дії ОСОБА_8 були припинені відвідувачами кафе-бару близько 02 год. 15 хв. В результаті протиправних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 згідно висновку судово-медичної експертизи № 12 від 23 лютого 2019 року були спричинені тілесні ушкодження у виді:
а) закритої черепно-мозкової травми, саден лоба, правої очниці, лівої носо-губної згортки, лівої вилиці, нижньої щелепи зліва, підборіддя зліва, верхньої губи, струс головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я на термін від 6 до 21 доби;
б) синця правого стегна, саден шиї зліва, правого ліктя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень як такі, що викликають скороминучий розлад здоров`я на термін до 6 діб.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію своїх дій, просила змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову та зменшити суму матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з неї, до 1344 грн. 26 коп., повністю відмовити потерпілій ОСОБА_9 в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що при вирішенні питання про розмір майнової шкоди суд недостатньо повно дав оцінку фіскальним чекам на придбання потерпілою деяких ліків. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 125 потерпіла ОСОБА_9 перебувала на стаціонарному лікуванні з 04.01.2019 року по 16.01.2019 року в неврологічному відділенні МКЛПЗ Міська лікарня № 1 з діагнозом: ЗЧМТ. Струс головного мозку. Контузія обох очей легкого ступеню Дисфункція яєчників. СРТК з закрепами. Два останніх діагнози - дисфункція яєчників та СРТК з закрепами ніяким чином не пов`язані з тими тілесними ушкодженнями, які отримала потерпіла, але вона надала суду фіскальні чеки на придбання ліків, призначених гінекологом та гастроентерологом. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 125 потерпілої після стаціонарного лікування невропатологом було рекомендовано приймати лише гліцин, всі інші ліки призначені для лікування дисфункції яєчників та СРТК з закрепами. Згідно медичної енциклопедії препарати платифілін, тиотриазолин, нормо цикл, свічки з гліцерином, діагноз, біонорм, олія насіння гарбуза, проктоседілова мазь, меверін призначаються при дисфункції яєчників, дізбактеріозі, кишкових розладах, закрепах, колітах. Суд правильно зменшив суму матеріальної шкоди на 1091 грн. 99 коп., оскільки визнав, що необхідність придбання деяких медикаментів та медпрепаратів не підтверджена відповідними медичними документами. Однак, суд не надав належної оцінки іншим фіскальним чекам, які були надані потерпілою у підтвердження розміру майнової шкоди, і суми, зазначені в них, не підлягають задоволенню, а саме:

- чек на 84,00 грн. неможливо прочитати які ліки були придбані, якого числа;

- чек № від 15.01.2019 р. на придбання свічок з гліцерином та нормоцикла на суму 314,90 грн.; чек № 0111399 від 16.01.2019 р. на придбання таблеток біонорм, олії насіння гарбуза, проктоседілової мазі на суму 244,90 грн.; чек № 0112446 від 27.01.2019 р. на придбання таблеток біонорм на суму 72,20 грн.; чек № 87704 від 27.01.2019 р. на придбання таблеток винпоцетину на суму 19,90 грн.; чек № від 14.02.2019 р. на придбання нормо циклу на суму 449,80 грн., розрахункова квитанція № 76 на суму 700,00 грн. за дослідження головного мозку. Потерпіла не надала доказів необхідності проведення такого дослідження, у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 125 не вказано призначення такого дослідження, а разом на суму 1885,70 грн. Ліки, придбані по вказаним чекам, застосовуються при лікуванні дисфункції яєчників та СРТК з закрепах, кишкових розладах. Три останніх чека датовані 27.01.2019 року та 14.02.2019 року, хоча тілесні ушкодження, спричинені потерпілій, відносяться до легких тілесних ушкоджень та з лікарні вона була виписана 16.01.2019 року. У виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 125 зазначено, що після проведеного лікування стан хворої покращився, головні болі, головокружіння не турбують, а тому вважає, що сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню складає 1344,26 грн. (3229,96 грн. -1885,70 грн.).

Також зазначила не визнає позовні вимоги потерпілої в частині стягнення моральної шкоди. Потерпіла зазначила, що моральна шкода полягає в тому, що її постійно переслідує відчуття страху, що іноді перетворюється на жах, перебуваючи на вулиці, в місцях відпочинку вона боїться, що з нею може статися щось подібне, стала боятися виходити на вулицю. В судовому засіданні потерпіла не надала належних доказів, які підтверджували б і моральні страждання. Суду були надані скріншоти зі сторінок потерпілої у соціальних мережах, з яких вбачається, що вже 21.01.2019 року потерпіла усміхнена та радісна, відпочиває у розважальних центрах. Також суд при вирішенні цього питання повинен був прийняти до уваги, що потерпіла своєю поведінкою спровокувала її на неправомірні дії, що вона сама визнала в судовому засіданні.

Вважає, що суд неправомірно стягнув з неї процесуальні витрати за правову допомога потерпілій в сумі 5600 грн. Під час постановлення такого рішення суд мав ретельно перевірити доводи цивільні х позовів з огляду на граничний розмір компенсації вищевказаних витрат (ч. 3 ст. 120, ч 5 ст. 121 КПК України), та врахувати положення, закріплені у Порядку оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів та Методиці обчислення розміру винагороди адвокатів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 465 від 17 вересня 2014 року.

Вказала, що має дитину - доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з 08.11.2018 року має статус дитини-інваліда та потребує домашнього догляду. Вона не працює, отримую соціальну допомогу до трьох років дитині в розмірі 860 грн. щомісячно, інших доходів не має, тому вважає, що при вирішенні питання про задоволення позовних вимог потерпілої необхідно врахувати ці обставини.

В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_11 просила апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок суду - без змін, мотивуючи тим, що на підтвердження витрат на лікування нею надано фіскальні чеки, найменування ліків в яких та період їх придбання повністю відповідає призначенню лікаря відповідно до виписки з її медичної карти та довідки МКЛПЗ міської лікарні №1 від 09.05.2019 року. Суд першої інстанції дав належну, повну та об`єктивну оцінку цим доказам.

Зазначила, що в апеляційній скарзі утверджуючи про призначення їй лікарем ряду медичних препаратів для лікування дисфункції яєчників та СРТК, обвинувачена посилається на медичну енциклопедію, при цьому не тільки не надає викопіювання з такої медичної енциклопедії, а навіть не вказує її автора, видавництво, рік видання тощо, що давало б хоч якусь можливість перевірити доводи обвинуваченої в цій частині. Обвинувачена не являється фахівцем в галузі медицини, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є виключно її особистими припущеннями, які не ґрунтується на належних та допустимих доказах. З клопотанням про виклик до суду лікаря для роз`яснення призначень обвинувачена та її захисник в суді першої інстанції не зверталися.

Крім того, зазначила, що такі захворювання, як дисфункція яєчників та СРТК з закрепами не являються для неї хронічними захворюваннями. Ці захворювання хоч і не відносяться до легких тілесних ушкоджень, спричинених їй обвинуваченою, але перебувають в причинно-наслідковому зв`язку з її діями та виникли внаслідок стресу та нервового перенапруження, викликаних вчиненням щодо неї злочину, вперше їх симптоми проявилися та їх було діагностовано саме після зазначених подій в період перебування на стаціонарному лікуванні, тому лікування призначалося комплексно.

Також безпідставними с твердження обвинуваченої про необхідність виключення з суми майнової шкоди сум за чеками, що датовані після закінчення стаціонарного лікування, оскільки після проходження стаціонарного лікування вона була змушена продовжувати лікування та продовжувала приймати медичні препарати у повній відповідності до призначення лікаря.

Вважає також безпідставними доводи апеляційної скарги щодо неприйняття до уваги розрахункової квитанції на суму 700грн. за дослідження головного мозку. Обвинувачена зазначає про відсутність доказів необхідності проведення такого дослідження. Дослідження головного мозку проводиться в діагностичних цілях з метою встановлення діагнозу та призначення наступного правильного лікування. Направлення на дослідження залишається у лікаря, який проводить дослідження, а висновок дослідження мітиться в медичній карті.

Обвинувачена не оспорює правильність встановлених діагнозів та експертного висновку про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, при цьому вважає, що для встановлення діагнозу дослідження не були необхідними.

Така позиція є суперечливою та має на меті уникнути необхідності відшкодування майнової шкоди, адже необхідність проведення дослідження головного мозку перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з злочинними діями обвинуваченої щодо неї. Ці витрати не були б нею понесені, якби обвинувачена не спричинила тілесні ушкодження.

Що ж до доводів апеляційної скарги в частині моральної шкоди, звертає увагу, що суд першої інстанції, задовольняючи цивільний позов в цій частині лише на суму 3000 гривень, вже прийняв до уваги, як можливу провокаційну поведінку з її боку так і матеріальний стан обвинуваченої і наявність у обвинуваченої малолітньої дитини-інваліда.

Скріншоти її фотографій від 21.01.2019р., де вона усміхається, на які посилається обвинувачена, вказуючи на відсутність моральної шкоди, взагалі не являються доказами. До того ж, навіть якщо й розглядати їх як докази, то та обставина, що 21.01.2019 року вона була здатна фотографуючись посміхнутися, не спростовує того факту по 02.01.2019 року їй було спричинено обвинуваченою тілесні ушкодження, а з 04.01.2019 року по 16.01.2019 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні.

Суд першої інстанції, керуючись принципами розумності та справедливості, надав належну оцінку тим фактам, що їй довелося пережити моральні страждання, пов`язані з фізичним болем, завданим їй обвинуваченою, доводилося вживати додаткових заходів для організації свого життя, її супроводжували негативні переживання та спогади, тривога, було порушено нормальний спосіб життя, принижено на очах сторонніх людей. Внаслідок дій обвинуваченої було спричинено шкоди також її зовнішності, її обличчя було в синяках, садинах та подряпинах, з голови вирвано велику кількість волосся. Деякий час вона не тільки не могла з`являтися на людях, а й сама не могла дивитися на себе в дзеркало, її вигляд був жахливим. Це викликало значні моральні страждання.

Вказала, що судом першої інстанції розмір моральної шкоди, з урахуванням усіх обставин справи, матеріального становища обвинуваченої та наявності в неї малолітньої дитини-інваліда, визначено в фактично мінімальному розмірі, вважає, що підстав для зміни вироку суду в цій частині не має. В противному випадку це приведе до порушення її права на справедливе відшкодування.

Заслухавши доповідача, обвинувачену ОСОБА_8 та в її інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Досудове розслідування та судове слідство у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які у повному обсязі, відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 125 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Оскільки, учасниками процесу доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 не оскаржується, колегія суддів не входить в їх обговорення.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_8 , суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії невеликої тяжкості, особу винної, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності ,позитивно характеризується за місцем роботи, заміжня, має на утриманні дитину-інваліда, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання скарг на неї не надходило, перебуває в відпустці по догляду за дитиною. Врахував відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання та із урахуванням висновку органу пробації дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливі при призначенні покарання у виді штрафу, яке на переконання колегії суддів буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як нею самою, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст.50 КК України.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо неправильного вирішення заявленого цивільного позову та стягнення надмірних сум матеріальної та моральної шкоди.

На переконання колегії суддів суд першої інстанції при вирішення заявленого цивільного позову, дотримався вимог закону та обґрунтовано стягнув з обвинуваченої на користь потерпілої суми у відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди та на правову допомогу при цьому цивільний позов суд обґрунтовано задовольнив частково в межах реально понесених витрат на лікування та понесених моральних страждань.

Необґрунтованими та безпідставними є доводи обвинуваченої, щодо не надання судом першої інстанції належної оцінки іншим фіскальним чекам, які були надані потерпілою у підтвердження розміру майнової шкоди, і суми, зазначені в них, не підлягають задоволенню, оскільки судом першої інстанції правильно враховано, що підлягає стягненню сума витрат на медичні препарати та обстеження, які призначалися хворій та які рекомендовані в подальшому після виписки з лікарні, про що зазначено в виписці з медичної карти стаціонарного хворого, а також в довідці МКЛПЗ Міської лікарні №1 від 09.05. 2019 року про придбання ОСОБА_9 медичних препаратів під час знаходження на стаціонарному лікуванні, та придбання яких підтверджено фіскальними чеками та квитанціями, тобто сума, витрачена потерпілою на лікування та підтверджена відповідними медичними документами і чеками, складає (4 321,95 1091,99) = 3229 грн. 96 коп.

Також необґрунтованими та безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо неприйняття до уваги не визнання нею позовних вимог потерпілої в частині стягнення моральної шкоди, оскільки в судовому засіданні потерпіла не надала належних доказів, які підтверджували б і моральні страждання, а також, що суду були надані скріншоти зі сторінок потерпілої у соціальних мережах, з яких вбачається, що вже 21.01.2019 року потерпіла усміхнена та радісна, відпочиває у розважальних центрах, оскільки судом першої інстанції правильно враховано, що потерпілій ОСОБА_9 дійсно прийшлось переносити моральні страждання, пов`язані із заподіянням їй тілесних ушкоджень, фізичного болю та докладати додаткових зусиль для організації свого життя в зв`язку із їх заподіянням, необхідністю звертатися до лікаря та перебувати на стаціонарному лікуванні, відчувати дискомфорт.

Крім того, безпідставними є доводи апеляційної скарги обвинуваченої щодо не врахування судом першої інстанції, що потерпіла своєю поведінкою спровокувала її на неправомірні дії, що вона сама визнала в судовому засіданні, оскільки судом першої інстанції при визначенні суми моральної шкоди яка підлягає стягненню з обвинуваченої враховано, що дії обвинуваченої були спровоковані поведінкою потерпілої.

Також при визначенні суми моральної шкоди судом першої інстанції враховано, що обвинувачена ОСОБА_8 не працює, знаходиться в відпустці по догляду за дитиною, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є дитиною-інвалідом та потребує догляду, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченої в цій частині задоволенню не підлягає.

Крім того, суд обґрунтовано стягнув витрати на правову допомогу в сумі 5 600 грн. при цьому обґрунтовано врахував, що потерпілою подана квитанція до прибуткового касового ордеру №1 від 13.06.2019 року про витрати на правову допомогу в сумі 5600 грн. та в матеріалах є договір на надання правої допомоги від 13.02.2019 року. При цьому колегія суддів враховує, що по кримінальному провадженню було проведено 6 судових засідань у тому числі підготовче судове засідання де приймав участь представник потерпілої-адвокат.

Порушень вимог кримінального процесуального закону яке б стало підставою для зміни чи скасування по суті правильного винесеного судом рішення колегією суддів не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його зміни відсутні, а тому апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_12 Ремез