Справа №293/269/21
Провадження № 1-кс/293/19/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 лютого 2021 рокусмт Черняхів

Слідчий суддя Черняхівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
слідчого ВП Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Черняхів скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Черняхівського ВП ГУНП в Житомирській області у кримінальному провадженні № 0000257 від 17.12.2020, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
В С Т А Н О В И В :
І. СУТЬ СКАРГИ
29.01.2021 ОСОБА_4 (скаржник) звернулась до Черняхівського районного суду Житомирської області зі скаргою на бездіяльність слідчого СВ Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, в якій просить:
- зобов`язати СВ Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області повернути законному власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 автомобіль марки «Mersedes-Benz-Sprinter», р.н. НОМЕР_1 .
Мотивуючи подану скаргу скаржник ОСОБА_4 зазначає, що 17.12.2020 її чоловік ОСОБА_5 , керуючи вказаним автомобілем став учасником ДТП, яка мала місце поблизу смт Черняхів Житомирської області.
По вказаному факту СВ Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 17.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
17.12.2020 на місці ДТП автомобіль було оглянуто та вилучено відповідним протоколом огляду місця події слідчим поліції Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області та поміщений на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів.
З 17.12.2020 по даний час належний ОСОБА_4 автомобіль знаходиться в правоохоронних органах, а саме в Черняхівському ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області, що значним чином впливає на життєдіяльність скаржника.
Скаржник вказує на те, що у порушення вимог ст. 171 КПК України слідчий не звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучене майно, тобто на автомобіль ОСОБА_4 та не повернув автомобіль власнику або особі у якої такий було вилучено.
Крім цього, скаржник зазначає, що її чоловік ОСОБА_5 звертався із відповідним клопотанням до слідчого СВ Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області із проханням повернути належний ОСОБА_4 автомобіль, однак слідчою ОСОБА_6 у повернені автомобіля, про що винесено відповідну постанову від 22.01.2021.
Також зазначає, що із належним їй автомобілем на протязі того часу, що він знаходиться на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області (з 17.12.2020), у слідчих органів була можливість провести всі необхідні слідчі та процесуальні дії.
Зважаючи на викладені обставини, скаржник просить задовольнити подану скаргу.
ІІ. ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН
Ухвалою від 29.01.2021 слідчий суддя прийняв до розгляду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Черняхівського ВП ГУНП в Житомирській області у кримінальному провадженні № 0000257 від 17.12.2020, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та призначив до розгляду на 01.02.2021.
Скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилась, в прохальній частині скарги просила судове засідання провести без її участі, в зв`язку з її зайнятістю .
Слідчий ВП Черняхівського ВП ГУНП в Житомирській області в судовому засіданні проти поданої скарги заперечив та вказав, що автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того вказав, що на момент розгляду скарги у кримінальному провадженні є непроведені судові експертизи. Зауважив, що особа, у якої вилучено транспортний засіб такий надала добровільно. У зв"язку з наведеними аргументами вважає, що повернути вилучений транспортний засіб на даний час неможливо.

ІІІ. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СЛІДЧИМ СУДДЕЮ
17.12.2020 року Черняхівським ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області внесено відомості до ЄРДР за №0000257 за ознаками кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.
Відповідно до п. 26 протоколоу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.12.2020 у ході огляду вилучено, зокрема, автомобіль марки «Mersedes-Benz-Sprinter», р.н. НОМЕР_1 .
Як убачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_4 є власником автомобіля марки «Mersedes-Benz-Sprinter», р.н. НОМЕР_1 .
Постановою від 22.01.2021 слідчим СВ Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській ОСОБА_6 в задоволені клопотання ОСОБА_5 у кримінальному провадженні , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000257 від 17.12.2020, за ознаками ч.1 ст. 286 КК України щодо повернення автомобіля марки «Mersedes-Benz-Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , який був вилучений 17.12.2020 у ОСОБА_5 відмовлено.
Зазначена вище постанова мотивована тим, що в ході досудового розслідування автомобіль «Mersedes-Benz-Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , вилучений при огляді місця події 17.12.2020, у кримінальному провадженні визнаний у порядку ст.ст. 98,100 КПК України речовим доказом. Також зазначено про проведення у кримінальному провадженні експертиз, що також є перешкодою для повернення автомобіля власнику.
Слідчий суддя у ході розгляду скарги встановив, що слідчий СВ Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області з клопотанням про накладення арешту на автомобіль, як на тимчасово вилучене майно, не звертався та на час розгляду скарги автомобіль марки «Mersedes-Benz-Sprinter», р.н. НОМЕР_1 власнику ОСОБА_4 не повернутий.
ІV. КРИМІНАЛЬНО-ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО
Виходячи з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора - є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає … у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Відповідно до частини 2 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про: зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
У відповідності до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку , встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
За приписами ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.
Згідно ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171,частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.
V. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ
У ході розгляду скарги слідчий суддя встановив, що слідчий у порядку визначеному нормами ст. 171 КПК України не звертався до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000257 від 17.12.20, а саме на вилучений 17.12.2020 під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Mersedes-Benz-Sprinter», р.н. НОМЕР_1 .
Вилучений під час огляду автомобіль марки «Mersedes-Benz-Sprinter», р.н. НОМЕР_1 є тимчасово вилученим майном у розумінні норм ч.2 ст. 168 та ч.7 ст. 237 КПК України.
Станом на день розгляду поданої скарги тимчасово вилучений транспортний засіб «Mersedes-Benz-Sprinter», р.н. НОМЕР_1 власнику не повернутий.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
На підставі викладеного, враховуючи, що вилучене майно під час проведеного огляду, щодо якого було надано добровільний дозвіл на його вилучення має статус тимчасово вилученого майна, скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна підлягає задоволенню.
З огляду, що на час вирішення скарги у матеріалах кримінального провадження відсутнє процесуальне рішення слідчого судді, яке б підтверджувало законність триманнятимчасово вилученого, слідчий суддя дійшов висновку про те, що вилучене майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104, передбачено, що зберігання речових доказів у вигляді автомобілів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.
При цьому у п. 32 вищезгаданого Порядку зберігання речових доказів зазначається, що фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.
Підсумовуючи викладене слідчий суддя дійшов висновку, що скарга ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СВ Черняхівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Водночас суд вважає безпідставними твердження слідчого про неповернення вилученого майна з тих підстав, що таке у кримінальному провадженні визнано речовим доказом, оскільки визнання органом досудового розслідування вилучених речей речовими доказами у кримінальному провадження не звільняють слідчого від обов`язку звернення до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно або негайного його повернення особі, у якої таке було вилучене. Також безпідставними є й твердження слідчого, що автомобіль не може бути повернутий власнику до надходження до слідчого висновків судових експертиз, оскільки нормами КПК України однозначно врегульовано питання щодо повернення чи неповернення тимчасово вилученого майна. Зокрема аналіз норм ст. 169,171 та 237 КПК України вказує лише на дві альтернативи слідчого щодо поводження з тимчасово виуленим майном - або арешт такого майна або його негайне повернення особі, у якої таке майно було вилучено

Керуючись статтями 169, 170, 173,237, 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу задовольнити.
Зобов`язати слідчого Черняхівського ВП Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_6 або іншу уповноважену особу на здійснення досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0000257 від 17.12.20 безоплатно повернути ОСОБА_4 (власнику майна)
- тимчасово вилучений транспортний засіб - автомобіль марки «Mersedes-Benz-Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , який зберігається за адресою: смт. Черняхів , вул. Шевченка,10.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді

Слідчий суддяОСОБА_1