Справа №766/7546/20
н/п 1-кп/766/2423/20
У Х В А Л А
про відмову в задоволенні клопотання
про закриття кримінального провадження

27.07.2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона клопотання прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592 від 02.02.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в:
Прокурор Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_3 звернулася до суду в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України із клопотанням про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000592 від 02.02.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України по факту надходження до Херсонського ВП заяви від ОСОБА_4 про те, що 28.11.2015 р. ОСОБА_5 , всупереч встановленого законом порядку, заволодів його автомобілем «Mercedes-BenzS 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким розпорядився на власний розсуд, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що передбачено ст. 49 КК України, а також не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_4 під час судового розгляду заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що проведене досудове розслідування є неповним та необ`єктивним. На належний йому автомобіль під час досудового розслідування було накладено арешт і він був доставлений на штраф майданчик, проте через певний час зник. ОСОБА_6 після тих подій він не бачив, а розмір завданої йому шкоди оцінює в 10 тисяч доларів США. Вважає, що клопотання прокурора є передчасним і таким, що задоволенню не підлягає.

Суд, заслухавши думку прокурора, яка наполягала на задоволенні клопотання з підстав викладених в ньому, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.02.2017 р. вбачається, що ОСОБА_4 просить вжити заходів органи поліції до поновлення права користування його транспортним засобом«Mercedes-BenzS 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким розпорядився ОСОБА_5 на підставі генеральної довіреності, яка була скасована.
В рамках проведення досудового розслідування проведено наступні слідчі дії: огляд місця події (протокол від 01.02.2017 р.), допитано в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , отримано дозвіл на тимчасовий доступ речей та документів, вилучення їх оригіналів, а саме: автомобіля та свідоцтва про реєстрацію, які перебувають у подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_1 , для подальшого повернення ОСОБА_4 (ухвала слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 22.03.2017 р. та 17.05.2017 р.), допитано потерпілого ОСОБА_4 , проте за твердженням прокурора згідно клопотання, не зважаючи на проведення ряду слідчих дій особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення встановити не вдалось, повідомлення про підозру не оголошувалось. Проте з такими висновками як Прокурора, так і органу досудового розслідування суд погодитись не може з огляду на таке.
Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
Матеріали кримінального провадження містять відомості про те, що на підставі заяви ОСОБА_4 зареєстровано відповідні відомості у ЄРДР під №0000592, про що свідчить витяг від 02.02.2017 р. з попередньою кваліфікацією протиправних дій за ч. 1 ст. 190 КК України, так і аналогічний витяг з попередньою правовою кваліфікацією за ст. 356 КК України. Проте жодних відомостей про зміну первинної кваліфікації матеріали кримінального провадження не містять, як і не можливо зробити висновок, розслідування яких саме протиправних дій щодо ОСОБА_4 здійснювалось.
В свою чергу санкція ч. 1 ст. 190 КК України передбачає найбільш суворе покарання у вигляді обмеження волі строком до трьох років. Санкція ст. 356 КК України в свою чергу передбачає найбільш суворе покарання у вигляді арешту строком до трьох місяців. Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України зазначені кримінальні правопорушення є кримінальними проступками, тобто діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи викладене та дату надходження заяви від потерпілого ОСОБА_4 (01.02.2017 р.) щодо заволодіння невстановленою особою його транспортним засобом формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. В той же час, закриття є однією з форм закінчення досудового розслідування, до якого норми кримінально процесуального закону містять певні вимоги.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.
Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудовогорозслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
А публічність, визначена ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Крім того, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження в рамках останнього було фактично проведено лише допит свідків та потерпілого, однак слідчим під час проведення досудового розслідування не вжито заходів до встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , а відповідно не проведено і його допит. Слідчим не встановлено місцезнаходження автомобіля «Mercedes-BenzS 320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не оголошено розшук останнього. Крім того, потерпілим як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду було зазначено, що розмір завданої йому матеріальної шкоди становить 10 тисяч доларів США, проте слідчим не було встановлено дійсного розміру завданої потерпілому матеріальної шкоди, що є обов`язковою умовою для кваліфікації протиправних дій за ст. 190 КК України, яка з огляду на пояснення ОСОБА_4 має відбуватись не за частиною 1. Визначення дійсного розміру матеріальної шкоди є головною передумовою, за якої буде вірно визначено попередню правову кваліфікацію протиправних дій відносно ОСОБА_4 і як наслідок з подальшим вірним визначенням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Також слід зазначити, що потерпілим було заявлено про вчинення щодо нього злочину саме ОСОБА_5 , про що і зазначено у витягу з ЄРДР під №0000592, а тому передчасним є звернення до суду з клопотанням, обґрунтованим фактом невстановлення особи причетної до вчинення протиправних дій.

Інших слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення обставин вчинення злочину, та осіб, причетних до його вчинення, матеріали кримінального провадження не містять, а проведені органом досудового розслідування не свідчать про ефективність такого розслідування. Суд приходить до висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України. Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019 р., як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0000592 від 02.02.2017 р. шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України. За таких обставин, матеріали кримінального провадження не свідчать як про ефективність досудового розслідування, так і про правильність висновків слідчого під час такого розслідування (кваліфікація, розмір завданої матеріальної шкоди, особа причетна до вчинення протиправних дій), а тому клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено передчасно.
Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000592 від 02.02.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1