Справа № 555/818/19
Номер провадження 1-кп/555/38/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Березне кримінальне провадження №0000123 від 10.03.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Рівне, жителя АДРЕСА_1 , з освітою вищою, фізичної особи підприємця лікаря-стоматолога, розлученого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

І.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
09 березня 2019 року, приблизно о 19.30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи за приміщенням сараю, що розташований в АДРЕСА_2 , на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, вступив у словесну суперечку із ОСОБА_8 та її матір`ю ОСОБА_9 , в ході чого в нього виник умисел на заподіяння ОСОБА_8 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, маючи на меті заподіяти тілесні ушкодження, підійшов до ОСОБА_8 та, тримаючи у правій руці ліхтар, рукояткою якого умисно наніс їй один удар в область лобної ділянки голови.

Внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововиливів в лобній ділянці голови дещо справа, в ділянці лона справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

ІІ.Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний як обвинувачений, ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відповідно до обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю та дав показання про те, що із потерпілою та її матрі`ю вони мешкають в одному будинку. Зранку 09.03.2020 року він ремонтував автомобіль у своєму гаражі та увімкнув музику. До нього прийшли потерпіла та її матір і стали казати, щоб він зробив тихіше звук, він відмовив, після чого вони викликали поліцію. Ввечері він відпочивав з друзями, і знову між ним, потерпілою та ОСОБА_9 виникла словесна суперечка. Потерпіла намагалась вдарити його в пахову ділянку, у відповідь на що він замахнувся ліхтариком та вдарив її в ділянку лоба. При цьому в стані сп`яніння він не перебував. У вчиненому розкаявся, вказав, що розуміє, що його поведінка була неприпустимою. Приніс потерпілій вибачення. Крім того, на вимогу потерпілої дав оголошення у місцевій газеті, що приносить їй вибачення. Також намагався відшкодувати заподіяну шкоду, для цього здійснив два грошові перекази в розмірі 1832 грн. та 3500 грн., однак поштовим відділенням кошти було йому повернуто. В судовому засіданні 27.11.2020 року також пропонував відшкодувати заподіяну шкоду у розмірі 7 000 грн.

Потерпіла ОСОБА_8 дала показання про те, що зранку 09.03.2019 року між нею та ОСОБА_4 виникла конфліктна ситуація з приводу того, що обвинувачений навмисно голосно увімкнув музику біля будинку, і на її зауваження зробити тихіше не реагував, а навпаки став висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою, тому вона викликала поліцію. Ввечері близько 19 години 30 хвилин вони з мамою пішли за територію будинку та розвели вогнище, щоб спалити сміття. В цей час до них підійшов обвинувачений, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Він став світити її мамі ОСОБА_9 ліхтариком в обличчя, висловлюватись на її адресу нецензурною лайкою та намагався грудьми відштовхнути її у бік багаття, а після цього ліхтариком наніс ОСОБА_9 один удар в область голови. На їх крики прибіг сусід ОСОБА_10 , який намагався заспокоїти ОСОБА_4 . Однак обвинувачений не заспокоївся, а підійшов до неї та наніс один удар взутою ногою в область живота, де у неї був післяопераційний шов, а потім ще один удар взутою ногою нижче живота. ЇЇ мама стала кричати : «Що ти робиш? У неї там шви після операції», на що обвинувачений відповів, що йому байдуже, і він отримує від цього задоволення. Також ОСОБА_4 наніс їй один удар по лівій руці та ліхтариком в ділянку лоба. Вказаний конфлікт вона знімала на телефон. Потерпіла також підтвердила, що ОСОБА_4 дав оголошення у газеті, згідно якого приніс їй вибачення, однак навмисно розмістив це оголошення не на першій сторінці і зазначив у ньому лише ініціали свої та її, а не повністю ім`я та по батькові.

В судове засідання 27.11.2020 року потерпіла ОСОБА_8 не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд провадження у її відсутності, просить обвинуваченому призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. При цьому просить врахувати, що щирого вибачення він їй не приніс і свою поведінку не змінив.

Представник потерпілої в судовому засіданні 27.11.2020 року вказав, що потерпіла не бажає отримувати кошти в рахунок відшкодування шкоди від обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_9 дала показання про те, що між її сім`єю та сім`єю ОСОБА_11 виникли напружені відносини з приводу будівництва обвинуваченим гаража. Обвинувачений неодноразово некоректно поводив себе що неї та її доньки. Зокрема, 09.03.2020 року зранку обвинувачений у себе в гаражі ремонтував транспортний засіб та дуже головно увімкнув музику. Вони зробили йому зауваження з цього приводу, проте він не відреагував, і вони викликали поліцію. Ввечері того ж дня вона та донька пішли зачинити сарай, а згодом розпалили за приміщенням сараю багаття, щоб спалити сміття. В цей час до них підійшов обвинувачений, який був напідпитку, та став ліхтариком світити їй у очі, а потім почав тикати їй в очі пальцями, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою. Після чого підійшов до неї впритул і став відштовхувати її грудьми вбік вогнища, а згодом вдарив рукояткою ліхтаря в область голови. Її дочка ОСОБА_8 стала кричати: «Рятуйте». Далі ОСОБА_4 підійшов до потерпілої та вдарив її взутою ногою область живота, а потім ще раз поміж ніг. Оскільки донька оборонялась руками, ОСОБА_4 вдарив її по руці, а також наніс їй удар ліхтариком в ділянку лоба.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що ОСОБА_9 зверталась до сільської ради з приводу будівництва гаража сім`єю ОСОБА_11 , і з цього приводу у них виникали конфліктні ситуації. Безпосередньо про події, який відбулись між потерпілою ОСОБА_8 та ОСОБА_4 09.03.2019 року, йому нічого не відомо. Також свідок вказав, що на запит органу досудового розслідування він надав позитивну характеристику щодо особи обвинуваченого, оскільки до сільської ради скарг на його поведінку у побуті не надходило.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 23.03.2019 року за участі ОСОБА_8 особа добровільного розповіла про обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_4 . Потерпіла вказала, що ОСОБА_4 наніс їй один удар взутою ногою в область живота, один удар взутою ногою поміж ніг, один удар по лівій руці та один удар рукояткою ліхтаря у область лоба.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 23.03.2019 року за участі свідка ОСОБА_9 особа добровільного розповіла про обставини заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , зазначивши, що обвинувачений наніс потерпілій один удар взутою ногою в область живота, згодом один удар взутою ногою поміж ніг, згодом один удар по лівій руці та один удар рукояткою ліхтаря у область лоба.

Судом було оглянуто речовий доказ у справі оптичний диск, на якому міститься відеозапис, що підтверджує факт виникнення конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 .

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 04.04.2019 року за участі обвинуваченого ОСОБА_4 особа добровільного розповіла про обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 , вказавши, що наніс потерпілій один удар правою рукою, в якій знаходився алюмінієвий ліхтар в область голови, а саме лівої брови.

Із висновку судово-медичної експертизи №169 встановлено, що на тілі ОСОБА_8 виявлені та згідно з наданими медичними документами лікарями відмічені такі тілесні ушкодження крововилови в лобній ділянці голови дещо справа, в ділянці лона справа, на правому стегні, на лівому стегні, садно на 1-му пальці лівої кисті, які могли утворитися 09.03.2019 року і як кожне окремо, так і у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень. Відмічений в медичній карті стаціонарного хворого діагноз «Посттравматична невралгія трійчастого нерва справа» виставлений лікарями на основі суб`єктивних факторів, не підтверджений об`єктивними клінічними даними, а тому при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається. Дані тілесні ушкодження могли виникнути не менше як від п`яти травматичних дій тупого(их) претмету(ів), якими могла бути рука, нога чи інші тупі предмети, диференційні ознаки яких в тілесних ушкодженнях не відобразилися. Локалізація та характер тілесних ушкоджень в сукупності не властиві для падіння на площину.

Відповідно до положень ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Зміни обвинувачення в суді відповідно до положень ст.338 КПК України не відбулося.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 в судовому засідання вказав, що потерпіла не має наміру ініціювати зміну обвинувачення щодо ОСОБА_4 .

Оцінивши зібрані по справі докази відповідно до положень ст.94 КПК України: кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, суд приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при викладених у вироку обставинах.

Злочинні дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

ІІІ.Призначення покарання
3.1 Позиція учасників судового провадження щодо призначення покарання.
Прокурор висловив позицію щодо необхідності призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин.
Потерпіла ОСОБА_8 відповідно до поданої 27.11.2020 року просить призначити ОСОБА_4 покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Представник потерпілої під час промови в судових дебатах підтримав позицію прокурора щодо необхідності призначення ОСОБА_13 покарання у виді громадських робіт, так як обвинувачений щиро у вчиненні злочину не розкаявся, вибачення приніс потерпілій лише в судовому засіданні, однак за його межами свою поведінку щодо потерпілої та її матері не змінив, продовжує голосно слухати музику, висловлюється на їх адресу нецензурною лайкою.

Сторона захисту просить призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу, покликаючись на те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, активно сприяв його розкриттю, за місцем проживання характеризується позитивно, в судовому засіданні приніс вибачення потерпілій, давав у пресі оголошення з вибаченням, вживав заходів щодо відшкодування шкоди.
3.2. Мотиви призначення покарання судом.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2015, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із особливостей конкретного злочину і його обставин.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставини, які пом`якшують покарання, - ще щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Сторона потерпілого заперечила щодо прийняття судом до уваги як обставини, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття, оскільки такого не відбулося.
Щире каяття засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини, характеризується щирим осудом цієї поведінки, висловленні жалю з приводу вчиненого, вибаченні перед потерпілими та прийнятті заходів по відшкодуванню шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав свою вину в межах пред`явленого обвинувачення, вказав, що його поведінка щодо потерпілої була неприпустимою і приніс потерпілій вибачення. Крім того, обвинувачений дав оголошення в газеті, в якому також вибачився перед потерпілою. Із представлених стороною захисту квитанцій вбачається, що ОСОБА_4 намагався відшкодувати заподіяні збитки шляхом поштового переказу коштів на зареєстровану адресу місця проживання потерпілої на загальну суму 5332 грн. В судовому засіданні вказував на готовність сплатити потерпілій грошові кошти в рахунок відшкодування шкоди у розмірі 7 000 грн., однак представник потерпілої вказав, що ОСОБА_8 не бажає отримати ці кошти від ОСОБА_4 .
Сторона потерпілого покликалась на те, що обвинувачений навмисно продовжує вчиняти відносно ОСОБА_8 та її матері ОСОБА_9 протиправні дії, однак доказів на підтвердження цих обставин суду представлено не було.
Таким чином, суд вважає, що така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття винної особи в судовому засіданні знайшла своє підтвердження.
Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, - не встановлено.
Згідно характеристики на ОСОБА_4 за місцем проживання особа характеризується позитивно.
Із медичних довідок Березнівської ЦРЛ вбачається, що обвинувачений на обліку у лікаря- нарколога та лікаря - психіатра не перебуває.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість кримінального правопорушення та його наслідки у виді шкоди здоров`ю потерпілої, відсутність обставин, що обтяжують покарання, обставини, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги дані про особу винного, який раніше не притягувався кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку про можливість призначення особі покарання у виді штрафу відповідно до санкції ч.1 ст.125 КК України, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

ІV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Потерпіла ОСОБА_8 заявила цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що в результаті протиправних дій ОСОБА_4 їй були заподіяні тілесні ушкодження, з приводу яких вона перебувала на стаціонарному лікуванні та понесла у зв`язку з чим витрати на придбання ліків та проїзд до медичного закладу м.Рівне у розмірі 1731,89 грн.

Крім того, в результаті вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення їй було заподіяну моральну шкоду, яка виразилась у фізичному болі та стражданнях, які вона зазнала у зв`язку з ушкодженням її здоров`я. В результаті отриманих тілесних ушкоджень вона перебувала на стаціонарному лікуванні, була позбавлений можливості вести нормальний спосіб життя, ходити на роботу, спілкуватись з друзями. Заподіяну їй моральну шкоду оцінює в 10 000 грн., а також

просить стягнути з обвинуваченого витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 позовні вимоги визнав частково, в загальному розмірі 7 000 грн.

При вирішенні цивільного позову потерпілої суд приймає до уваги наступні обставини.

Згідно положень ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що заподіяла таку шкоду.

Відповідно до епікризу 2072 ОСОБА_8 в період з 15.03.2019 року по 19.03.2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КЗОЗ «Березнівська ЦРЛ». Згідно фіскальних чеків ОСОБА_8 понесла витрати на придбання ліків на загальну суму 1391 грн.

Крім того, потерпілою заявлена вимога про стягнення 340 грн. на проїзд до медичного закладу м.Рівне і на підтвердження вказаної обставини долучено корінці квитка, однак із представлених документів неможливо становити дату поїздки, крім одного корінця від 04.06.2019 року, також відсутні будь-які докази щодо перебування потерпілої ОСОБА_8 у медичному закладі м.Рівне.

На підставі наведеного, суд вважає, що стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 підлягає матеріальна шкода у розмірі 1 391 грн., у задоволенні вимоги про стягнення грошових коштів на проїзд до медичного закладу м.Рівне у розмірі 340 грн. слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Судом за результатами досліджених доказів у кримінальному провадженні встановлено, що внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно легке тілесне ушкодження, що безумовно викликали фізичний біль та душевні страждання, яких потерпіла зазнала, викликало зміни в її морально-психологічному стані, що внесло в її життя душевний та моральний дискомфорт.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги, що дії обвинуваченого стосовно потерпілого були спрямовані проти здоров`я особи, що є однією із важливіших цінностей людини охоронюваних державою, в, виходячи із вищезазначеного, враховуючи глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, обставини скоєння кримінального правопорушення, керуючись вимогами розумності і справедливості, суд вважає, що стягненню з ОСОБА_4 на користь потерпілої підлягає моральна шкода у розмірі 7 000 грн.

Крім того, потерпілою заявлено вимогу про стягнення з обвинуваченого витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн.

Відповідно до положень п.1 ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються з, зокрема, витрат на правову допомогу.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати ( ч.1 ст.124 КПК України).
05.04.2019 року між ОСОБА_8 та адвокатом ОСОБА_6 було укладено угоду про надання правової допомоги.
Відповідно до акту виконаних робіт від 03.06.2019 року розмір витрат на правову допомогу потерпілій склав 5 000 грн., які були оплачені відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №2/19.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані кошти підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь потерпілої.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 1391 (одну тисячу триста дев`яносто одну) грн. матеріальної шкоди, 7000 (сім тисяч) грн. моральної шкоди та 5 000 (п`ять) тисяч гривен витрат на правову допомогу.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Вирок суду може бути оскаржено до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Березнівський районний суд Рівненської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1