Справа №585/2184/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/328/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

12 червня 2019 року до Роменського міськрайонного суду Сумської області звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням, в якому просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково. В обґрунтування свого клопотання, стверджуючи, що став на шлях виправлення, засуджений посилався на те, що за період перебування в місцях позбавлення волі проходив лікування від туберкульозу та має тяжкі захворювання. Крім того, зазначав, що він є неконфліктною особою, а не працює у зв`язку з незадовільним станом свого здоров`я.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні вказаного клопотання. Своє рішення суд мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 вже звертався з аналогічним клопотанням до суду, доводи, викладені в його клопотанні вже були предметом судового дослідження, на підставі якого Сумським апеляційним судом 20 березня 2019 року було винесено ухвалу про відмову в задоволенні його клопотання. Тому, керуючись ч. 7 ст. 539 КПК України встановив звернення засудженого ОСОБА_7 з аналогічним клопотанням зловживанням правом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.12.2019 та постановити нову, якою задовольнити подане клопотання та звільнити його відповідно ст. 81 КК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги засуджений ОСОБА_7 зазначає, що став на шлях виправлення, однак суд відмовив йому у задоволенні клопотання по невідомим йому причинам позбавивши його прав.

04.02.2020, 18.02.2020, 22.04.2020, 27.04.2020 року до апеляційного суду засуджений ОСОБА_7 надіслав численні доповнення до своєї апеляційної скарги, в яких крім іншого, висловлює свою незгоду з ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2020, якою йому також відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання. Ухвали суду від 27.12.2019 та 14.04.2020 року засуджений вважає незаконними та такими, що позбавляють його прав та свободи та просить скасувати рішення суду та задовольнити його клопотання і звільнити умовно-достроково від відбування покарання. Крім того, просив об`єднати в одне кримінальне провадження його апеляційні скарги на зазначені ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.04.2020 та від 27.12.2019 року та розглянути їх в одному судовому засіданні. Зазначає, що став на шлях виправлення, що у нього є мати та дружина і хоча він хворий, проте все одно буде працювати на легкій роботі, має групу інвалідності.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 81 КК України визначено, що до осіб які відбувають покарання у виді обмеження волі, позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Сумського районного суду Сумської області від 21 березня 2014 року за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345, ч. 1 ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання даного покарання з покаранням за вироком Тростянецького районного суду Сумської області від 28 серпня 2013 року остаточно визначено до відбуття покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14 січня 2019 року, засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного за вироком Сумського районного суду Сумської області від 21 березня 2014 року, умовно достроково звільнено на не відбутий строк 1 рік 10 місяців 5 днів.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 20 березня 2019 року зазначену ухвалу Роменського міськрайонного суду від 14 січня 2019 року скасовано і засудженому ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Сумського районного суду Сумської області у виді 8 років позбавлення волі було відмовлено.

12 червня 2019 року засуджений ОСОБА_7 повторно звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з аналогічним клопотанням та доводами, які вже виступали предметом судового дослідження.

За результатами розгляду даного клопотання ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання на підставі ч.7 ст.539 КПК України.

Так, як передбачено у ч.7 ст. 539 КПК України, у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше 5 років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через 6 місяців.

Також, відповідно до ч.7 ст.154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше 5 років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через 6 місяців.

З наведеної норми закону вбачається, що особа, якій відмовлено виключно судом у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, впродовж певного періоду часу не може повторно звертатися з цього питання.

Враховуючи, що ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, зокрема ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, до остаточного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 8 років позбавлення волі та беручи до уваги ухвалу Сумського апеляційного суду від 20 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення та дату повторного звернення засудженого до суду з аналогічним клопотання - 12 червня 2019 року, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що розгляд повторного клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 стосовно того, що він став на шлях виправлення, у нього є мати та дружина, бажання працювати на легкій роботі, має тяжкі хвороби та групу інвалідності, колегія суддів вважає передчасними, оскільки на даний час засуджений ОСОБА_7 не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, однак за ним залишається таке право при настанні строків, передбачених у законі.

Вимога апелянта об`єднати в одне кримінальне провадження його апеляційні скарги на ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27.12.2019 та 14.04.2020 від року є необґрунтованими, оскільки дані вимоги не узгоджується з нормами КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 грудня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4