Ухвала
Іменем України
27 жовтня 2020 року

м. Київ
справа № 171/2151/17

провадження № 51 4372 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року та ухвала Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2019 року,
встановила:
За вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року ОСОБА_5 засуджено до покарання у вигляді громадських робіт за місцем роботи строком на один рік з відрахуванням щомісячно в дохід держави п`ятнадцяти відсотків з його заробітку.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався. Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_6 , та стягнуто на його користь з ОСОБА_5 6 559,47 грн матеріальної шкоди, 3000 грн моральної шкоди та 19 384,40 грн витрати пов`язані із наданням правової допомоги.
Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 24 червня 2019 року вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року залишив без змін.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність просить скасувати вирок місцевого та ухвалу апеляційного судів та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2019 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК, та надано скаржнику семиденний строк для усунення недоліків скарги.
Ухвалу суду касаційної інстанції було невідкладно надіслано на адресу зазначену у касаційній скарзі.
Верховний Суд, дотримуючись норм кримінального процесуального закону, з метою забезпечення права особи на захист та на касаційний розгляд, неодноразово направляв ОСОБА_4 копію ухвали Верховного Суду від 05 вересня 2019 року на його адресу.
Проте, як убачається з наявних в матеріалах провадження за вказаною скаргою рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, 13 серпня, 27 серпня, 21 вересня, 22 жовтня 2020 року копію вказаної ухвали було повернуто до суду касаційної інстанції без вручення адресату.
Суд виконав усі можливі та необхідні дії для повідомлення ОСОБА_4 про залишення його касаційної скарги без руху, однак він не вжив ніяких заходів та не використав всіх процесуальних можливостей, щоб в розумні інтервали часу дізнатися про стан потрібного йому провадження.
На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_4 не зацікавлений в отриманні інформації щодо подальшого руху його касаційної скарги.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
Оскільки в установлений касаційним судом строк ОСОБА_4 не усунув недоліки, на які йому вказувалося в ухвалі касаційного суду та протягом 13 місяців не цікавиться станом розгляду його касаційної скарги, з невідомих причин не отримує судову кореспонденцію у відділенні поштового зв`язку, його касаційна скарга підлягає поверненню.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановила:
Повернути касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2019 року та ухвала Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2019 року, разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3