справа № 197/39/21
провадження № 1-в/197/10/21
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26січня 2021 року

Широківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника установи

відбування покарань: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Широке подання Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшло подання Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник установи відбування покарань підтримав подання.

Прокурор, засуджений в судовому засіданні просили суд задовольнити подання.

З наданого суду подання та матеріалів випливає, що:
ОСОБА_5 засуджено 09.07.2015 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі; згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.04.2016 року зараховано період з 22.07.2014 року по 18.11.2015 року, включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України; згідно ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.10.2017 року невідбутий строк позбавлення волі замінено на обмеження волі на підставі ст. 82 КК України. ОСОБА_5 відбув 2/3 призначеного строку покарання.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 12.12.2019 року засудженому відмовлено в умовно-достроковому звільненні, оскільки він не довів своє виправлення. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07.02.2020 року ухвала від 16.12.2019 року залишена без змін.
Початок строку відбування покарання 22.07.2014 року.

Станом на 26.01.2021 року не відбута частина покарання засудженого складає 07 місяців 04 дні.

Під час перебування в Державній установі Дніпровська установа виконання покарань (№4) Міністерства юстиції України з 24.07.2014 року характеризувався посередньо. Стягнень не мав. Не заохочувався.
З 09.12.2015 року відбував покарання у Державній установі Синельніківська виправна колонія (№94) Міністерства юстиції України, характеризувався посередньо, мав 3 заохочення та 1 стягнення (зняте).
З 21.11.2017 року відбував покарання у Державній установі Ігренський виправний центр (№133) Міністерства юстиції України, характеризується позитивно, має 8 заохочень, мав 1 стягнення (погашено), працевлаштований на ТОВ "Фрост", яке у разі його звільнення умовно-достроково зобов`язується його працевлаштувати.
З 11.09.2020 року й до тепер відбуває покарання у Державній установі «Широківський виправний центр (№ 75)». Стягнень та заохочень не має.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України випливає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як слідує з роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Таким чином, з вищенаведених статей випливає, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.

Суд враховує вищевикладене, а також те, що, хоча засуджений і має 11 подяк, однак має 02 стягнення, ніяких дій щодо поховання або відшкодування витрат на поховання загиблої людини (його матері) засудженим з 2014 року не вчинялося (хоча отримував доходи), як і щодо встановлення пам`ятника (про це засуджений повідомив в судовому засіданні, а також те, що у загиблої особи є лише один родич це він). Під час розгляду справи, як зазначено у вироку, засуджений провину не визнавав. В судовому засіданні 26.01.2021 року засуджений повідомив, що йому дуже шкода, що загинула людина, він щиро розкаюється у вчиненому. Суд розцінює слова засудженого, не підтверджені діями, намаганням швидше звільнитися від відбування покарання.

Крім того, суд враховує, що, хоча стягнення і не було накладене, засуджений 07.12.2019 року порушив Правила внутрішнього розпорядку, внаслідок чого з ним проводилася профбесіда і було попереджено про відповідальність за повторне порушення ПВР (арк. 150-153 особової справи засудженого), тобто за 05 днів до розгляду судом питання про його умовно-дострокове звільнення.

З моменту прибуття 6 місяців тому до Державної установи «Широківський виправний центр (№ 75)» засуджений не мав жодного заохочення.
Отже, заохочення не носять системний характер, оскільки засуджений періодично вчиняє порушення у вчиненому не розкаявся.

Доводи засудженого стосовно того, що він працевлаштований, що підтверджується відповідними клопотаннями адміністрації та підприємства, само по собі не є підставою для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення, як і здобуття освіти.
Отже, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов у їх сукупності.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення, оскільки своєю поведінкою він не довів своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 372, 395, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Широківський районний суд Дніпропетровської області. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ОСОБА_6