Справа № 724/1704/19
Провадження № 1-кп/724/16/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_4

обвинуваченої: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6 .

В судовому засіданні 29.12.2020 приймали участь:

прокурор: ОСОБА_7

обвинувачена: ОСОБА_5

захисник: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин кримінальне провадження №0000029 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Круглик Хотинського району Чернівецької області, громадянка України, освіта вища, неодруженої, маючої на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючої завідувачкою акушерсько-гінекологічним відділенням КНП «Хотинська районна лікарня», раніше не судима,
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 140 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 наказом головного лікаря Хотинської ЦРЛ № 3Пв від 07.02.2011 призначена на посаду завідувача акушерсько-гінекологічним відділенням Хотинської ЦРЛ, що розташована за адресою: м. Хотин, вул. Богдана Хмельницького,4.

Перебуваючи на посаді завідувача пологово-гінекологічного відділення Хотинської центральної районної лікарні, будучи лікарем акушер-гінекологом вищої кваліфікаційної категорії, відповідно медичним працівником, професійними обов`язками якого, у відповідності до Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» є своєчасне і кваліфіковане обстеження та лікування пацієнта (ст. 34) тазабезпечення кваліфікованого медичного нагляду за перебігом вагітності та стаціонарна медична допомога при пологах (ст. 58), всупереч встановлених правил лікувального процесу, ОСОБА_5 під час прийняття пологів 25.01.2017 у ОСОБА_4 , неналежно виконуючи свої професійні обов`язки, внаслідок недбалого та несумлінного до них ставлення, допустила ряд недоліків, які в подальшому призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі дитини.

Так, 23.01.2017 вагітну ОСОБА_4 госпіталізовано до відділення патології вагітних Хотинської ЦРЛ, де вона перебувала під лікарським наглядом до 25.01.2017 включно. У подальшому, 25.01.2017 о 15 год. у ОСОБА_4 почалася пологова діяльність, яку вела завідувачка пологово-гінекологічного відділення Хотинської ЦРЛ ОСОБА_5 .

При спільному огляді ОСОБА_4 лікарем ОСОБА_8 та завідуючою пологово-гінекологічним відділенням Хотинської ЦРЛ ОСОБА_5 , встановлено діагноз: «Пологи І/І 39-40 тижнів, головне передлежання. 1-й період латентна фаза. АВО ізоімунізація. Плацентарна недостатність. Анемія вагітних легкого ступеня», розпочато спостереження за перебігом пологів, станом ОСОБА_4 та її плоду шляхом запису партограми, а також обрано план ведення пологів консервативний.

При цьому, ОСОБА_5 , яка вела пологи ОСОБА_4 , не вірно визначила фактори прогнозування ризику перинатальної та материнської патології, сумарна кількість балів яких відповідала високому перинатальному ризику, отже роділля та плід потребували більш ретельного спостереження, чого не було зроблено.

Того ж дня, о 22 год. 30 хв. після проведення огляду роділлі завідувачкою пологово-гінекологічним відділенням ОСОБА_5 , зважаючи на те, що згідно даних партограми, голівка плоду ОСОБА_4 ще о 19 год. знаходилась в площині входу в малий таз і в даному випадку зважаючи на повне відкриття шийки матки та відсутність прогресування опускання голівки, відповідно до висновку комісійної СМЕ № 106,107/18 від 30.01.2019, необхідно було провести невідкладні діагностичні заходи щодо ймовірного розвитку ускладнень та переглянути акушерську тактику ведення пологів, чого ОСОБА_5 не зробила.

Через неналежне ставлення ОСОБА_5 до виконання своїх професійних обов`язків, розвиток ускладнень в пологах та встановлення діагнозу: «Клінічно вузький таз» у роділлі ОСОБА_4 було діагностовано під час консілярного огляду лише о 23 год. 30 хв. 25.01.2017, за результатами чого було прийнято рішення про зміну тактики ведення пологів та проведення ургентного кесаревого розтину, як це передбачено вимогами клінічного протоколу «Клінічно вузький таз», затвердженого наказом МОЗ України № 782 від 29.12.2005. При оперативному втручанні, яке виконано 25.01.2017 в період з 23 год. 45 хв. до 00 год. 40 хв. було вилучено мертвого доношеного хлопчика.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 106,107/18 від 30.01.2019 причиною смерті дитини є інтранатальна гіпоксія, яка розвинулась в результаті гострого порушення матково-плацентарного кровообігу внаслідок крайового відшарування нормально розташованої плаценти на фоні однократного тугого обвиття відносно короткої пуповини навколо шиї та тулубу плоду.

Таким чином, між неналежним наданням медичної допомоги, обумовленим несвоєчасною діагностикою ускладнень в пологах та настанням смерті дитини вбачається причинно-наслідковий зв`язок.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.2 ст.140 КК України не визнала та пояснила, що 23 січня потерпіла поступила в стаціонар по направленню дільничного лікаря, де і була оглянута. 25 січня о 15 годині розпочалася самостійна пологова діяльність, яка протікала, як для перших пологів, нормально. На 22:30 год. вже було повне відкриття і потерпіла була оглянута та їй було поставлено діагноз задній вид потиличного передлежання. Це означало, що пологи будуть важчі, але вони можливі. Необхідності проводити кесарів розтин на той момент не було. Спостерігали потерпілу протягом однієї години і потім було визначено діагноз клінічно вузький таз. Це відбулося о 23:30 год. і було прийнято рішення про закінчення пологів шляхом кесарського розтину, на який породілля погодилася і не заперечувала. О 23:45 год. вилучено мертвий плід чоловічої статті, без жодних ознак життя. Також було виявлено обвиття пуповиною навколо тулуба плода та відшарування плаценти. Перед операційною черговий лікар ще раз прослухав серцебиття дитини, будь яких ознаків щодо відшарування плаценти не було. ОСОБА_5 наголосила, що дитина на момент проведення операції була живою. Вилучення плода та операція пройшли без ускладнень. При цьому наголосила, що дитина вважається мертвим плодом, оскільки відсутні ознаки життя.

Не дивлячись на те, що обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю не визнала, її винуватість підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні наступних доказів.

Допитана в судовому засіданні потерпіла пояснила суду, що 23 січня була госпіталізована у зв`язку з пологами. До лікарні вона прийшла самостійно без направлення, оскільки вже наступив строк народжувати. 25 січня у потерпілої розпочався пологовий процес. Також пояснила, що відчувала сильний біль і запитала в лікаря ОСОБА_5 чи можна піти додому, оскільки вона не могла спати на лікарняному ліжку. ОСОБА_5 сказала, що подивиться її і тоді вирішить, що далі робити. Під час огляду у потерпілої «вийшли» чорні води неприємного запаху і розпочалася рвота. ЇЇ одягнули в халат і сказали піднятися на другий поверх, де знаходився родільний зал. Це відбувалося приблизно о 18:00 18:30 годині. Безпосередньо пологи приймала ОСОБА_5 , а не черговий лікар, а саме оглядала її, організовувала пологи. Також потерпіла ствердила, що не могла розродитися, їй кололи ліки, натискали на живіт. В подальшому, приблизно о 22:00 год. запропонували кесарів розтин, оскільки вона сама не могла розродитися і вона погодилася на операційне втручання. Відразу її почали готувати до операції. Після операції вона дізналася, що дитина народилася мертвою. Потерпіла підтвердила, що кесарів розтин їй пропонували зробити один раз, на проведення якого вона відразу погодилася.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем-анастазіологом. Пам`ятає, що перебував на чергуванні в реанімації і до нього зателефонували з пологового відділення та повідомили, що в них кесарів розтин, і він прийшов у відділення. Це був вечірній час. Перед операцією подивився жінку, виміряв тиск, а також запитав, як потерпіла чує дитину, на що остання відповідала «добре чую» і відразу розпочалася операція. Наркоз жінка перенесла нормально, під час операції вилучили мертвий плід. Зі сторони жінки ніяких ускладнень не було, наркоз жодним чином не міг вплинути на життєдіяльність дитини. Операція проводила особисто ОСОБА_5 . Від дзвінка до моменту проведення операції пройшло15 хв., не більше.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомив, що він працює акушер-гінекологом в Хотинській районній лікарні і йому відомо, що потерпіла ОСОБА_4 в 2017 році народжувала в пологовому будинку. Йому відомо, що пологову діяльність потерпілої вела ОСОБА_5 . Він був того дня на чергуванні. Перед кесаревим розтином був консиліум, до якого входили ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , анастазіолог ОСОБА_11 та було прийнято рішення про закінчення пологів шляхом кесаревого розтину, оскільки було встановлено, що у жінки клінічно вузький таз, а тому пологи були не можливі. Консіліум відбувся приблизно о 23:40 год. До проведення консіліума він особисто породіллю не оглядав. Під час проведення консіліума він особисто оглянув потерпілу і виміряв серцебиття дитини. Всі записи в медичній документації щодо перебігу пологів у потерпілої вела ОСОБА_5 . Операція була проведена протягом 15 хвилин після консиліуму, при цьому дитину вилучили на третій хвилині після початку операції. ОСОБА_10 був асистентом на операції, яку проводила ОСОБА_5 . Будь-яких ознаків життя у дитини не було, при цьому мало місце обвиття пуповини кругом тулуба. Загалом операція пройшла без ускладнень. Також ствердив, що потерпіла одразу погодилася на кесарів розтин, коли їй запропонували після проведеного консіліума, однак свідку не відомо, чи пропонувався потерпілій кесарів розтин до проведення консіліума.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні повідомила, що працює акушером в пологовому відділенні Хотинської районної лікарні та їй відомо, що потерпіла ОСОБА_4 народжувала у пологовому відділенні. Пологова діяльність у потерпілої протікала нормально. В подальшому після проведення консіліуму було вирішено провести кесарів розтин, оскільки жінка сама не могла народити. За результатами операції було вилучено мертвий плід чоловічої статті. Пологи вела ОСОБА_5 , а черговий лікар ОСОБА_10 був асистентом. Серцебиття дитини вимірювали, і порушень виявлено не було.

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що в січні 2017 року працювала в пологовому відділенні акушеркою палати патології вагітних і дитячою медсестрою. Будь-яких ургентних випадків на кінець січня 2017 року свідок не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_14 пояснила суду, що працює на посаді акушерки палати патології вагітних в пологовому відділенні Хотинської ЦРЛ. Пам`ятає, що ОСОБА_4 перевели у відділення у зв`язку з початком пологів, будь-яких екстрених випадків не було.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що він є чоловіком потерпілої ОСОБА_4 25 січня його дружина народила мертву дитину в пологовому будинку Хотинської ЦРЛ. Він під час пологів присутній не був, однак з 18:00 год до 21:00 год. був біля своєї дружини. Його дружину оглядала ОСОБА_5 і пологовий процес був в нормі. Свідок приїхав у лікарню, щоб забрати свою дружину, оскільки вона не могла спати на лікарняному ліжку. ОСОБА_5 повідомила, що лише після огляду зможе відпустити дружину додому, якщо все в нормі. Після огляду йому повідомили, що дружина буде народжувати, а тому її додому не відпускають. Його дружині запропонували зробити кесарів розтин і він погодився на операцію. Також пояснив, що на УЗД перед пологами їм сказали, що можливо будуть проводити кесарів розтин, оскільки дитина неправильно розташована. Після операції йому повідомили, що дитина загинула через обвиття пуповиною.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_16 пояснив суду, що працює завідувачем патології вагітності пологового відділення в м. Чернівці і йому відомі дані щодо пологів ОСОБА_4 , які проводилися в Хотинській ЦРЛ. Так, ОСОБА_4 двічі відмовлялася від госпіталізації. 25 січня у ОСОБА_4 розпочалася пологова діяльність, заведено партограму, о 22:30 год. жінка оглянута та занотовано повне відкриття, притримано вичікувальної тактики. Протягом однієї години лікар спостерігала за вагітною. О 23:30 год. жінка оглянута консілярно в складі трьох лікарів, нотується повне відкриття також, але присутні ознаки клінічної невідповідності. Діагностовано «клінічно вузький таз» і запропоновано закінчити пологи шляхом кесаревого розтину. З моменту встановлення діагнозу «клінічно вузький таз» розпочато операцію. О 23:45 год. вилучено мертвий плід і діагностовано відшарування плаценти, яке могло відбутися під час знеболення та перебування жінки на операційному столі, що і стало причиною загибелі плоду, який передбачити було неможливо. Також пояснив, що випадок перинатальних втрат слід вважати умовно-попереджувальним, тобто за умови ранньої діагности «відшарування плаценти», а не під час проведення операції. Всі інші, зафіксовані в експертному висновку, помилки не призвели до загибелі плоду. Також свідок вказав, що станом на 22:30 год. ознаків для діагнозу «клінічно вузький таз» в медичній документації зазначено не було, а тому такого діагнозу встановлено не було. За показами свідка, жінка лежала в наркозі, а тому скарг на нестерпний біль не було, визначити інші ознаки відшарування плаценти було неможливим.

Допитана в якості свідка ОСОБА_17 повідомила суду, що вона входила до складу експертів судово-медичної комісії, під час якої розглядався випадок перинатальної загибелі дитини в Хотинській ЦРЛ. На 22:30 год., коли в жінки констатується повне відкриття, однак ознак «клінічно вузький таз» не було, в подальшому станом на 23:20 год. було вже діагностовано «клінічно вузький таз». Згідно історії пологів покази до оперативного втручання були встановлені о 23:30 год. і операція була проведена через 15 хв. Однак в результаті того, що дитина була обвита пуповиною відбулося відшарування плаценти, яке стало причиною загибелі дитини. Загалом тактика ведення пологів була вибрана правильно, деякі порушення були, однак вони не вплинули на загибель дитини. Згідно медичної документації страждання плоду зафіксовано не було, і перед початком проведення операції також не було. Однак відшарування плаценти могло відбутися за 15 хв., тобто під час підготовки та проведення операції. Мертвонароджена дитина не може бути неповнолітньою, оскільки вона не жила.

Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що він був членом експертної комісії, яка розглядала випадок загибелі дитини під час пологів. Щоб поставити діагноз «клінічно вузький таз» потрібен час та спостереження за породіллю. Коли був встановлений такий діагноз, то відразу жінку прооперували, однак причиною загибелі дитини було відшарування плаценти. Під час засідання комісії прийшли до висновку, що тактика була вибрана лікарем правильно. Передбачити відшарування плаценти неможливо. Якщо невелике відшарування, то дитина може залишитись живою, а якщо гостре відшарування, то це могло призвести до загибелі плоду. Діагноз «клінічно вузький таз» не міг призвести до відшарування плаценти. В даному випадку була коротка пуповина дитини.

Свідок ОСОБА_19 пояснила суду, що працює в департаменті охорони здоров`я і станом на 2017 рік була призначена секретарем експертної комісії і до її повноважень входило вести протокол засідання комісії. Вивчення медичної документації вона не здійснювала. Експерт ОСОБА_16 висловив свою думку щодо умовно-попереджувального випадку і комісія погодилася з таким висновком. Також вказала, що порушення пологів виявлено не було.

Свідок ОСОБА_20 пояснив суду, що є головним експертом за фахом акушерства та гінекології. На засіданні клініко-експертної комісії розглядався випадок Хотинської ЦРЛ щодо народження дитини мертвою. В жінки розвилась родова діяльність, перший період проходив нормально, але виникла ситуація «клінічно вузький таз». Тому було прийнято рішення завершувати пологи кесаревим розтином. Діагноз «клінічно вузький таз» наперед встановити неможливо, він може бути визначений лише в кінці першого періоду пологів. Була вилучена мертва дитина, обвита пуповиною і під час проведення операції відбулося передчасне відшарування плаценти, що і призвело до загибелі плоду. Якби відшарування плаценти відбулося до встановлення діагнозу «клінічно вузький таз», то у дитини пропало би серцебиття. А серцебиття у дитини на початок проведення операції було в нормі. На засіданні комісія прийшла до висновку, що випадок був умовно-попереджувальний.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що працює лікарем акушер - гінекологом Хотинської ЦРЛ. Їй відомо, що 25.01.2017 відбулися пологи шляхом кесаревого розтину у ОСОБА_4 , яка поступила до відділення. Огляд породіллі проводила ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 . Стан здоров`я був задовільний. У відділенні ОСОБА_4 провела дві доби, їй були проведені відповідні аналізи. 25.01.2017 розпочалися переймоподібні болі, стан жінки та дитини були в нормі і вона була переведена до пологового відділення. Діагноз «клінічно вузький таз» можна встановити лише в пологах.

Також вина обвинуваченої ОСОБА_5 підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- заявою потерпілої ОСОБА_4 від 22.02.2017 про те, що під час пологів в Хотинському пологовому будинку її дитина народилася мертвою (а.к.п 18);

- висновком експерта Чернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи №115 від 15.12.2017, де зазначено, що при вивченні та аналізі даних первинної медичної документації комісія експертів не знайшла підстав для кваліфікації дій медперсоналу під час пологів ОСОБА_4 як недбале ставлення до своїх обов`язків. Разом з цим, у висновку зазначено, що наявна розбіжність даних внутрішнього акушерського дослідження, яке проводилося о 22:30 год. та в 23:30 год. 25.01.2017, наводять на думку про можливість необ`єктивної оцінки лікарями стану плоду в другому періоді пологів (а.к.п. 27-40);

- історією пологів ОСОБА_4 №63, де зазначено про сумісний огляд із завідувачем пологового відділення ОСОБА_5 25.01.2017 о 15:00 год. та визначено план ведення пологів. 25.01.2017 о 22:30 год. проведений огляд потерпілої ОСОБА_4 констатовано повне відкриття ш/матки, ІІ період, задній вид потиличного передлежання. Пологи вирішено вести консервативно. О 23:30 год. повторний огляд потерпілої та встановлено діагноз «клінічно вузький таз». О 23:45 год проведено кесарів розтин, який був ускладнений передчасним відшаруванням нормально розташованої плаценти, що призвело до інтранатальної загибелі плоду (а.к.п. 50-101);

- протоколом розгляду перинатальної втрати від 09.02.2017 (а.к.п. 107-111);

- протоколом патологоанатомічного дослідження мертвонародженого №14/1 від 26.01.2017, де зазначено, що ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 23:45 год. народила мертвого хлопчика, причиною інтранатальної смерті доношеного мертвонародженого чоловічої статі послужила внутрішньоутробна асфіксія під час пологів, пов`язана з гострим порушенням матково-плацентарного кровообігу, внаслідок крайового відшарування нормально розташованої плаценти на фоні однократного тугого обвиття відносно короткої пуповини навколо тулуба та шиї плоду (а.к.п. 112-113);

- висновком КЕК від 14.03.2017 №4, в якому зазначені недоліки (відхилення) щодо надання медичної допомоги роділлі ОСОБА_4 , серед яких неправильне формування акушерського діагнозу та недіагностовано передчасне відшарування плаценти в ІІ періоді пологів (а.к.п. 118-120);

- експертним висновком від 12.03.2017, де зазначено помилки на рівні стаціонарної допомоги, в тому числі: неправильне формування акушерського діагнозу, не своєчасна діагностика аномалій пологової діяльності, а саме клінічно вузького тазу (скарги, об`єктивний статус, дані об`єктивного обстеження, та розбіжність даних ВАД, які проведені в 22:30 та в 23:30), не діагностовано передчасне відшарування плаценти в ІІ періоді пологів. Фактори, які могли вплинути на розвиток ускладнень: не своєчасна діагностика аномалій пологової діяльності (клінічно вузький таз), який потребував пологового розрішення шляхом кесаревого розтину станом на 22:30 год. 25.01.2017. Випадок перинатальних втрат роділлі ОСОБА_4 на етапі пологового відділення слід вважати умовно-попереджувальним (при умові ранньої діагностики ПВНРП) (а.к.п. 122-124);

- висновком комісійної експертизи ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» №106,107/18 від 30.01.2019, із зазначенням що на момент народження дитина була мертвою. З моменту госпіталізації та до початку пологової діяльності, були припущені ряд недоліків, однак вони не вплинули на вірний вибір тактики ведення пологів. Разом з цим комісія вважає, що в даному випадку мала місце несвоєчасна (пізня) діагностика розвитку ускладнень в пологах (клінічно вузький таз), яка потребувала негайного перегляду акушерської тактики пологорозродження шляхом кесарського розтину, не виключно станом на 22:30 год., чого не було зроблено та є недоліком. В даному випадку при своєчасній діагностиці ускладнень та терміновому пологорозродженні (до моменту відшарування плаценти), не виключно, що була можливість уникнути розвитку тяжких наслідків (смерті дитини). Таким чином, між неналежним наданням медичної допомоги, обумовленим несвоєчасною діагностикою ускладнень в пологах та настанням смерті дитини вбачається причинно-наслідковий зв`язок (а.к.п. 208-278);

- табелем обліку використання робочого часу пологового відділення на січень 2017 року, згідно якого 25.01.2017 року завідувачка пологовим відділенням ОСОБА_5 перебувала на робочому місці і виконувала свої професійні обов`язки (а.к.п. 332).

В сукупності оцінюючи перелічені вище докази, які зібрані відповідно до вимог кримінально - процесуального закону, є належними та допустимими, суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.
Суд критично відноситься до показів обвинуваченої, що станом на 22:30 год. відсутні були ознаки для встановлення діагнозу «клінічно вузький таз», оскільки зі змісту висновку експерта №106,107/18 від 30.01.2019 вбачається, що о 22:30 год. після огляду роділлі було зроблено запис в історії пологів, при якому жінка скаржилася на переймоподібний біль в нижньому відділі живота і попереку. Стан плоду оцінений, як задовільний «серцебиття ритмічне, ясне до 144 уд/хв». При внутрішньому акушерському дослідженні констатовано повне відкриття ш/матки та зафіксовано розташування голівки у площині входу в малий таз. Діагноз: пологи І/І 40 тижнів, ІІ період. Задній вид потиличного передлежання. Акушерська тактика залишена без змін. В даному випадку, зважаючи на повне відкриття шийки матки та відсутність прогресування опускання голівки (знаходилася в площині входу в малий таз з 19 год. за даними партограми), була необхідність в проведенні невідкладних діагностичних заходів щодо ймовірного розвитку ускладнень.
Однак обвинуваченою даних дій зроблено не було, і акушерська тактика не була переглянута. Тобто у випадку своєчасного, не виключно о 22:30 год. діагностування «клінічно вузького тазу», та проведення кесаревого розтину, була можливість до моменту відшарування плаценти уникнути розвитку тяжких наслідків (смерті дитини).
Наявний в матеріалах справи висновок експертаЧернівецького обласного бюро судово-медичної експертизи №115 та покази експертів, які були допитані в судовому засіданні в якості свідків, не свідчать про відсутність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України, оскільки ґрунтуються на даних, які містяться в медичних документах, в яких діагноз «клінічно вузький таз» констатовано лише о 23:30 год., а тому враховуючи те, що кесарів розтин був проведений протягом 15 хв, як це передбачено відповідними медичними протоколами, експерти не вбачалипідстав для кваліфікації дій медперсоналу під час пологів ОСОБА_4 як недбале ставлення до своїх обов`язків. Разом з цим, експертною комісією не досліджувалося питання можливості встановлення діагнозу «клінічно вузький таз» станом на 22:30 год. Хоча у висновку зазначено фактори, які могли вплинути на розвиток ускладнень: несвоєчасна діагностика аномалій пологової діяльності (клінічно-вузький таз), який потребував пологового розрішення шляхом кесарського розтину станом на 22:30год.; не діагностовано передчасне відшарування плаценти в ІІ періоді пологів, яке розвинулось на фоні клініки клінічно-вузького тазу.
Крім того, зі змісту наявного в історії пологів потерпілої №63 передопераційного огляду анестезіологом та протокол загального знеболювального (а.к.п. 80) вбачається, що вказаний огляд проведено 25.01.2017 о 23:00 год, тоді як консілярний огляд відбувся о 23:30 год. (а.к.п. 77), за участю анестезіолога, де і було встановлено діагноз «Клінічно вузький таз», а потерпіла доставлена до операційної о 23:30 год. Тобто огляд анестезіологом було проведено до встановлення зазначеного вище діагнозу. Внаслідок чого виникли дані розбіжності в медичних документах, судом не встановлено.
Також є безпідставними доводи захисника обвинуваченої про відсутність в даному конкретному випадку об`єкту складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України, оскільки, на його думку, не виникло нового життя.
Так, об`єктом складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України є життя та здоров`я особи, а також установлений порядок виконання медичними і фармацевтичними працівниками своїх професійних обов`язків. Початковим моментом життя людини є початок фізіологічних пологів,коли закінчився розвиток плоду і він дозрів для самостійного життя поза тілом матері, з`являється нове життя, яке вже повинно охоронятися кримінальним законом. Саме з початком пологового процесу мова йдеться не про плід, а про людину, яка підлягає кримінально - правовій охороні збоку держави.
Матеріалами справи встановлено, що у потерпілої розпочалися фізіологічні пологи, а смерть дитини настала у ІІ періоді пологів.
Крім того, у висновку експерта №106,107/18 від 30.01.2019 зазначено, що між неналежним наданням медичної допомоги, обумовленим несвоєчасною діагностикою ускладнень в пологах та настанням смерті дитини, а не плоду, вбачається причино-наслідковий зв`язок.
Отже, є в наявності об`єкт складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 140 КК України - життя дитини.
Також є неспроможними посилання захисника на те, що в обвинуваченні не розкрито належним чином об`єктивну сторону кримінального правопорушення.
Так, зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 не провела невідкладні діагностичні заходи щодо ймовірного розвитку ускладнень та не переглянула акушерську тактику ведення пологів станом на 22:30 год., що в подальшому призвело до смерті дитини.
Не приймаються до уваги доводи сторони захисту, що висновок комісійної судово-медичної експертизи №106/107-18 не можна вважати переконливим та категоричним.
Так, вищезазначений висновок є конкретним та категоричним, що між неналежним наданням медичної допомоги, обумовленим несвоєчасною діагностикою ускладнень в пологах та настанням смерті дитини вбачається причинно-наслідковий зв`язок, а тому суд ставить в основу обвинувачення даний висновок.
Крім того, даний висновок не суперечить і висновку №115, який містить фактори, які могли вплинути на розвиток ускладнень: несвоєчасна діагностика аномалій пологової діяльності (клінічно-вузький таз), який потребував пологового розрішення шляхом кесарського розтину станом на 22:30 год.; не діагностовано передчасне відшарування плаценти в ІІ періоді пологів, яке розвинулось на фоні клініки клінічно-вузького тазу.
Враховуючи вищенаведене, дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 140 КК України, як неналежне виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки неповнолітньому.
Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості (на момент вчинення діяння). Обвинувачена за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, працюєзавідувачкою акушерсько-гінекологічним відділенням КНП «Хотинська районна лікарня», раніше не судима, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не одружена, має на утриманні одну неповнолітню дитину.
Обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_5 , а саме Хотинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Чернівецькій області від 29 жовтня 2019 року вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є низький, при цьому ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється також, як низький. На думку Хотинського районного сектору, виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням усього вищевикладеного, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченої, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права займатися лікарською діяльністю,оскільки кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_5 як медичним працівником, а неналежне виконання нею своїх професійних обов`язків призвело до загибелі дитини, а тому суд визнає за неможливе збереження за нею права обіймати посаду лікаря та займатися лікарською діяльністю.
Крім цього, зваживши на обставини справи, вік обвинуваченої, позитивну характеристику за місцем проживання та роботи, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та на підставі ст.75КК України вважає за необхідне звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, який буде достатнім для того, щоб обвинувачена в умовах здійснення контролю за її поведінкою довела своє виправлення.
Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При цьому, судом враховується, що обвинувачена не визнала своєї вини у вчиненні даного кримінального правопорушення та відсутніобставини, що пом`якшують покарання, а тому суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.

Відшкодування судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, покладаються на обвинувачену на підставі ст.124 КПК України.
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права займатися лікарською діяльністю строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо вона в період іспитового строку 1 (одного) року не вчинить нового кримінального правопорушення, і буде виконувати покладені на неї обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні (а.к.п. 44), а саме: індивідуальна картка вагітної та породіллі; історія пологів №63, картка розвитку новонародженого №63; протокол розгляду перинатальної візити; протокол паталогоанатомічного дослідження №14/1; експертний висновок; висновок за результатами клініко-експертної оцінки з акушерсько-гінекологічної допомоги від 14.03.2017 №4; експертний висновок - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь держави витрати за проведення Чернівецьким НДЕКЦ МВС України почеркознавчої експертизи №966-К від 15.08.2019 в розмірі 1256,08 грн. (однієї тисячі двісті п`ятдесят шість гривень 08 коп.)

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1