Справа № 451/1340/19
УХВАЛА
27.08.2020 року м. Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів. В обґрунтування свого клопотання посилався на існування на даний час ризиків, які визначені у ст. 177 КПК України, а тому просив продовжити строк застосування запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 заперечила проти заявленого клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 щодо заявленого клопотання заперечив, зазначив, що клопотання є необґрунтованим.
Заслухавши учасників кримінального провадження, розглянувши питання доцільності тримання під вартою, суд встановив наступні обставини справи та виходить з наступних мотивів.
Обвинуваченому ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами суду, востаннє 01 липня 2020 року ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області відносно обвинуваченого.
ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 30 серпня 2020 включно.
Станом на 27 серпня 2020 року вказане кримінальне провадження не розглянуто по суті.
Згідно ст.331 ч.3 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
На адресу суду надійшло письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки строк тримання під вартою ОСОБА_6 , неодноразово продовжувався ухвалами суду та закінчується 30 серпня 2020 року, однак, ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишились незмінними.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини "Тейс проти Румунії", автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Заслухавши думку прокурора, який клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити, пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність, на даний час, ризиків, визначених ст. 177 КПК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який обвинувачується, у вчиненні тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується становить виключно позбавлення волі від 5 до 8 років, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків, з метою запобігання можливості переховуватись від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, тому слід продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , строком на 60 днів, а клопотання прокурора задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183, 193-194, 196-197, 200, 331, 372, 376 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лопатин Радехівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 днів до 27 жовтня 2020 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику, а також направити уповноваженій службовій особі Львівської установи виконання покарань №19 для виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного протягом п`яти діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1