В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/1273/20
02 грудня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани матеріали кримінального провадження № 0000076, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 жовтня 2020 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глибоке Богородчанського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , з повною загального середньою освітою, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, непрацюючого, раніше не судимого, громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за що передбачена кримінальна відповідальність ч.1 ст. 185 КК України.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Обвинувачений ОСОБА_5 27 жовтня 2020 року близько 19 год, перебуваючи на території господарства свого знайомого ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , побачив бензопилу марки «Vitals», яку вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав бензопилу марки «Vitals», вартістю 2200 грн.

Викраденим майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 2200 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в вчиненому кримінальному проступку, передбаченому ч.1 ст.185 КК України визнав та підтвердив, що 27 жовтня 2020 року близько 19 год, перебуваючи на території господарства свого знайомого ОСОБА_4 , що в АДРЕСА_1 , побачив бензопилу марки «Vitals». Скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно її викрав.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та про порядок їх дослідження, суд, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, врахувавши, що учасники судового провадження не заперечують проти цього, правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, та що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого, співставивши їх з фактичними обставинами справи, приймаючи до уваги, що фактичні обставини справи ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані вірно за ч.1 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Вина обвинуваченого у вчиненому доведена у повному обсязі.

При призначенні покарання судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

У відповідності до положень ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно ст. 50 цього ж Кодексу, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
У ст. 17 Закону від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

У справах «Бакланов проти Росії» та «Фрізен проти Росії» Суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує позитивну характеристику на ОСОБА_5 по місцю проживання, його майновий стан, що він має на утриманні одну неповнолітню дитину, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах лікувальних закладів не перебуває, раніше не судимий, заподіяна ним шкода відшкодована, думку потерпілого щодо покарання.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти власності, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

За наведених обставин, даних про особу обвинуваченого та його майновий стан, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 50, 65 КК України, ст.ст. 100, 349, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Речовий доказ: бензопилу марки «Vitals», яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , повернути власнику ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуюча ОСОБА_1