н/п 1-кс/766/7238/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.08.2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4 , погоджене з прокурором військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання посилався на те, що в провадженні Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі перебуває кримінальне провадження внесене 09 липня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідування №0000065 від 29.01.2020, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва у даному кримінальному провадженні здійснюється військовою прокуратурою Херсонського гарнізону Південного регіону України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.11.2012 за №39кс старшого матроса ОСОБА_6 призначено на посаду старшого мінера відділення протичовнового озброєння мінно-торпедної команди мінно-торпедної бойової частини протичовнового корвету « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 бригади надводних кораблів Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою.

23 березня 2014 року Радою національної безпеки і оборони України прийнято рішення «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя в інші регіони України», введене в дію Указом Президента України від 24 березня 2014 року №339/2014.

Статтею 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян на правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено особливості припинення проходження громадянами України військової служби у військових формуваннях, пов`язані з тимчасовою окупацією території.

Частиною другою цієї статті встановлено, що військовослужбовці військових формувань, які не прибули до визначених пунктів у визначеними військовими формуваннями строки, вважаються такими, що залишили військові частини та зараховуються у розпорядження відповідних посадових осіб.

Відповідно до вимог пунктів 2, 3 спільної Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 06.05.2014 №Д-1 визначено строк з 6 травня по 12 травня 2014 року прибуття військовослужбовців Збройних Сил України до зазначених пунктів із тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і міста Севастополь. Вимоги даної директиви були розміщені на офіційному сайті Міністерства оборони України для вільного доступу та неодноразово висвітлювалися в засобах масової інформації.

Всупереч зазначених вимог, старший матрос ОСОБА_6 , достовірно знаючи статутні обов`язки, передбачені законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, вимоги вищевказаних законів та директив, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, проходячи військову службу на протичовновому корветі « ІНФОРМАЦІЯ_2 », в умовах тимчасової окупації Автономної Республіки Крим та АДРЕСА_1 , діючи умисно, в порушення статутних вимог, з метою взагалі ухилитись від військової служби, 13 травня 2014 року не прибув у встановлені терміни на материкову частину України та ухилявся від військової служби до 27 березня 2015 року, коли був звільнений з військової служби у запас Наказом командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України №37-РС від 13.05.2015.

В період 13 травня 2014 року по 27 березня 2015 року військовослужбовець ОСОБА_6 без поважних причин обов`язки військової служби не виконував, до військової частини безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління, за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, старший матрос ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді старшого мінера відділення протичовнового озброєння мінно-торпедної команди мінно-торпедної бойової частини протичовнового корвету « ІНФОРМАЦІЯ_2 » НОМЕР_2 бригади надводних кораблів ІНФОРМАЦІЯ_3 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 1 ст. 408 КК України - дезертирство, тобто самовільне залишення військової частини з метою ухилитися від військової служби.

Вказане підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження, копії яких надаються до клопотання, а саме:

- витягом з наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 Збройних Сил України №137 від 27.03.2015 «Про результати службового розслідування та притягнення винних до дисциплінарної відповідальності»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , який проходив військову службу з ОСОБА_6 на МПК «Луцьк» та підтвердив факт умисного невиходу останнього з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим на материкову територію України;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.03.2020, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 на фотознімку впізнав ОСОБА_6 ;

- інформацією з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, відповідно до якої ОСОБА_6 16.12.2019 в`їхав на материкову територію України, а 29.02.2020 - виїхав на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим, перетнувши КПВВ Каланчак.

23.07.2020 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 направлено повістки про виклик на 29.07.2020, 30.07.2020, 31.07.2020 для допиту як підозрюваного у кримінальному провадженні, однак на зазначені дати останній на допит не прибув.

Також, встановлено, що відповідно до інформації з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_6 16.12.2019 в`їхав на материкову територію України, а 29.02.2020 - виїхав на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим, перетнувши КПВВ Каланчак.

03.08.2020 у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від слідства, його місцезнаходження не відоме, на підставі ст. 281 КПК України його було оголошено в розшук та досудове розслідування у кримінальному проваджені зупинено, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тепениця Олевського району Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , українець, громадянина України, раніше не судимий, не одружений, з середньою спеціальною освітою, на час вчинення злочину старший мінер відділення протичовнового озброєння мінно-торпедної команди мінно-торпедної бойової частини протичовнового корвету « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 1 бригади надводних кораблів ІНФОРМАЦІЯ_3 , у військовому званні «старший матрос».

Санкція частини 1 статті 408 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до семи років та відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи, що на даний час існують ризики передбачені п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є доцільним звернутися із зазначеним клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_6 з метою його приводу до Херсонського міського суду Херсонської області, що знаходиться за адресою: вул. Маяковського, 6/29, м. Херсон, для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 4 ст. 189 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Доказів того, що слідчим виконано вищезазначені вимоги закону слідчому судді не надано, а запобіжний захід може застосовуватися лише до підозрюваної особи, і, як наслідок, дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може бути надано лише відносно такої особи.
Так, повідомлення про підозру ні ОСОБА_6 , ні особам, що проживають разом із ним, не вручалося, поштою не направлялося, а саме по собі складання такої підозри як процесуального документа, не є підставою вважати, що особа про неї повідомлена. Направлення повідомлення про підозру сестрі підозрюваного ОСОБА_8 не відповідає вимогам закону, оскільки ОСОБА_6 разом із нею не проживав та не проживає (згідно її пояснень він лише приїздив до неї у гості). Відповідно до пояснень та копії паспорта ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .

Крім того, прокурором не надано жодного доказу того, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування. Так, у наданих суду в підтвердження клопотання копіях документів немає жодного доказу щодо проведення розшукових дій з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 доказів його належного виклику до слідчого та не явки на такий виклик.

Так, згідно ч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

При цьому, сама по собі постанова про оголошення розшуку підозрюваного не є належним доказом того, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування та суду.

Керуючись ст. ст. 183,189 КПК України, ст. 286 ч. 1 КК України,

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу (відділу з розслідування військових злочинів) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_4 , погодженого з прокурором військової прокуратури Херсонського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1