Справа № 308/9696/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000123,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000123, яке мотивоване тим, що 02.09.2020 року до Ужгородського РВП надійшло повідомлення від працівника СРПП Ужгородського РВП, про те що під час перевірки документів на легковий автомобіль марки «AUDI» номерний знак НОМЕР_1 , було зафіксовано спрацювання бази даних "Інтерпол", який значиться як викрадений (країна-ініціатор Німеччина).
02 вересня 2020 року, інспектором СД Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП України в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , дані відомості було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000123 за ч. 4 ст. 358 КК України.
04 вересня 2020 року слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, розглянула клопотання інспектора СД Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНІ1 в Закарпатській області та наклала арешт на наступне майно: автомобіль марки «AUDI» моделі «А7» з номерним знаком « НОМЕР_1 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
Вказує, що на теперішній час орган досудового розслідування провів всі необхідні слідчі дії та судові експертизи, транспортний засіб був оглянутий експертами НДЕКЦ і відповідні висновки надали органу досудового розслідування. Зокрема по транспортному засобі марки «AUDI» моделі «А7» з номерним знаком « НОМЕР_1 » було проведено такі судові експертизи, як транспортно-трасологічна експертиза номерного позначення кузову автомобіля та технічна експертиза по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу.
Також просить врахувати те, що з 02.09.2020 року транспортний засіб знаходиться на території Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області на відкритому повітрі, не накритий у зв`язку з чим руйнується лакофарбове покриття належного йому автомобіля та втрачаються технічні характеристики автомобіля в цілому, що в подальшому приведе до матеріальних витрат пов`язаних із відновленням технічного стану.
Зазначає, що враховуючи, що судові експертизи по даному кримінальному провадженні проведені то він як володілець майна не зможу приховати, пошкодити, попсувати, знищити, перетворити чи відчужити речовий доказ.
Враховуючи вищезазначене, заявник просить скасувати арешт автомобіля марки «AUDI» модель «А7» р/н НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 та скасувати арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, водночас подав заяву, в якій просив подане клопотання про скасування арешту майна розглянути без його участі. Клопотання підтримує, просить його задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі.
Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, носить у собі тимчасовий характер.
Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.
Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, власник майна, який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Оскільки заявником таке клопотання про часткове скасування арешту заявлено одночасно зі скаргою на бездіяльність слідчого, така скарга розглядається слідчим суддею та клопотання про скасування арешту майна віднесено до компетенції слідчого судді, в зв`язку з цим, клопотання може бути розглянуто в даному провадженні з метою економії процесуального часу.
Арешт майна може бути скасовано повністю ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
У свою чергу, слідчий суддя звертає увагу на норми ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, де закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном.
Під час розгляду клопотання встановлено, що Ужгородським РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2020 за №0000123.
04.09.2020 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по справі № 308/8887/20 накладено арешт на вилучене в ході проведеного огляду місця події 02 вересня 2020 року майно в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000123 від 02 вересня 2020 року, а саме на: автомобіль марки «Audi» модель «А7» номерний знак « НОМЕР_1 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , в частині використання та розпорядження такими.
Слідчим суддею встановлено, що у рамках даного кримінального провадження № 0000123, проведено транспортно-трасологічну експертизу номерного позначення кузову автомобіля та технічну експертизу по свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу
Заявник вказує у клопотанні, що вилучений автомобіль тривалий час перебуває на штраф майданчику, на відкритому просторі, через що на даний автомобіль впливають різні природні явища, які спричиняють пошкодження у вигляді корозійного стану, що завдає власнику значного збитку.
Слідчим суддею встановлено, що на даний час провадження у справі не закінчено, проводиться досудове розслідування. На теперішній час не досягнута мета, з якою накладався арешт майна, а саме, не вичерпані усі можливості щодо отримання доказів, які б могли свідчити про наявність або відсутність складу злочину, в тому числі шляхом проведення процесуальних дій із речовим доказом.
Згідно з протоколом Першим Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя з метою забезпечення розумного балансу між завданнями кримінального провадження та майновими інтересами володільця майна вважає за необхідне задовольнити клопотання частково, а саме, слід скасувати заборону користуватись таким майном, так як на даному етапі досудового розслідування, арешт майна в частині заборони розпоряджатись таким забезпечить потреби досудового розслідування та завдання кримінального провадження.
З огляду на викладене слідчий суддя із врахуванням положень ч.1 ст.100 КПК України не вбачає перешкод для передачі вказаного речового доказу на відповідальне зберігання його володільцю в разі часткового скасування арешту в частині можливості користування автомобілем.
Зважаючи, що арештоване майно залишається речовим доказом у справі, а тому може виникнути необхідність проведення з ним слідчих дій на стадії досудового розслідування, слідчий суддя вважає необхідним залишити чинною заборону розпорядження вказаного майна до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити частково.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04 вересня 2020 року, у рамках кримінального провадження за № 0000123 від 02 вересня 2020 року, арешт на автомобіль марки «Audi» модель «А7» номерний знак « НОМЕР_1 » та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , - в частині заборони користування автомобілем марки «Audi» модель «А7» номерний знак « НОМЕР_1 », ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_3 та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , та передати зазначене майно на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1