У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_3 про накладання арешту на майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 08 січня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 08 січня 2020 року, а саме: на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці за кадастровим номером :66:248:0025; та на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , на земельній ділянці за кадастровим номером :66:248:0025.

Своє клопотання ОСОБА_3 мотивує тим, що 10 лютого 2016 року між нею та ТзОВ «Еверест-буд-інжиніринг» було укладено договір № 1173/5/ЕМ купівлі продажу майнових прав. Об`єктом капітального будівництва є житловий комплекс «Флагман». Позивач вчасно не отримала те, на що розраховувала укладаючи договір, а саме дві квартири, запланований термін будівництва та введення в експлуатацію яких був 1-2 квартали 2017 року. Від вчиненого злочину, потерпілій завдано шкоду у сумі 442 400 грн.

Тому з метою запобігання відчуження майна, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, ОСОБА_3 просить накласти арешт на вищевказані квартири.

Разом з клопотанням заявницею було надано заяву про розгляд клопотання у її відсутність.

Прокурор та уповноважена особа Дніпровського УП ГУНП в м. Києві, будучи належним чином повідомлені, у судове засіданні не з`явилися, про поважність причин неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду до суду не надавали, а тому суд вважає за можливе розглянути клопотання за наявних матеріалів.

Вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, - слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Як вбачається із змісту заяви та долучених до неї документів, у них відсутні відомості, які підтверджують, відповідно до вимог ч.1 ст. 170 КК України, кому саме належить право власності на це майно та процесуальний статус особи або юридичної особи у цьому кримінальному провадженні.

Крім того, відсутні дані, відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, про визнання цього майна, у передбачений процесуальним законодавством спосіб, речовими доказом у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідча суддя, дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про накладання арешту на майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000136 від 08 січня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1