ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 645/5681/20 Головуючий 1ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/1929/20 Доповідач ОСОБА_2
Категорія : арешт майна
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
користувача майна - ОСОБА_7
представника користувача
майна - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу представника користувача майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05 жовтня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СД Немишлянського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000382 від 26.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України ,-

ВСТАНОВИЛА:
27.09.2020 слідчий звернувся до суду із клопотанням погодженим з прокурором в якому просив накласти арешт на речові докази, що були виявлені та вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 , а саме: дитячий різнокольоровий з малюнком спереду «гусень» пересувний атракціон-паровозик на дизельному двигуні «FOX», 5 електричних атракціонів типу «автівки з мультфільмів», огороджені металевим червоним парканом висотою приблизно 1 метр, 5 рухомих електричних атракціонів «капсул» на магнітних подушках, огороджені жовтим парканом, карусель електрична «Зайчик» з чотирма кріслами, 2 атракціони електричні столи з аерохокею, 1 електричний атракціон «шалена годзіла» з цукерками та дитячими іграшками, 2 електричні атракціони на визначення фізичної сили, 1 ігрова кімната-лабіринт, 1 надувний батут, 2 електричні атракціони «Рибалка», 1 приміщення з устаткуванням «арбалетний тир» та , копія витягу з РПЄП, витяг з ЄДРПОУ, договір оренди нерухомого майна №01-01/2018 від 01.01.2018, заяви ОСОБА_7 про можливість розташування атракціонів біля будівлі кінотеатру «Київ» на 2018-2019 рр. з позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

В обґрунтування клопотання посилався на, що 26.09.2020 року о 13.07 годин до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що в парку «ім. Юр`єва», розташованому біля ТОВ «Кінотеатр Київ» за адресою: м. Харків, бул. Юр`єва, 1, травмовано дітей внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, оскільки перекинувся дитячий пересувний атракціон паровозик. За даним фактом СД Немишлянського ВП ГУ НП в Харківській області розпочато кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382 від 26.09.2020 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 271 КК України.

Вказував, що під час досудового розслідування було встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_7 здійснює підприємницьку діяльність з функціонування атракціонів та тематичних парків на території, яка розташована праворуч від входу до кінотеатру « ІНФОРМАЦІЯ_1 », але будь-яких документів, які би підтвердили законність її підприємницької діяльності на вказаній території ОСОБА_7 не надала. Майно, яке було виявлено та вилучено під час оглядів місця події за адресою: АДРЕСА_1 визнане речовим доказом в даному кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову.

Посилався на те, що вищезазначене вилучене майно, відповідає вимогам ст.98 КПК України щодо речових доказів та з метою законного вилучення, а також запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, псування, передачі, відчуження, є всі підстави для арешту зазначеного майна.

Ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05 жовтня 2020 року задоволено клопотання та накладено арешт на речові докази, що були виявлені та вилучені під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_7 , а саме: дитячий різнокольоровий з малюнком спереду «гусень» пересувний атракціон-паровозик на дизельному двигуні «FOX», 5 електричних атракціонів типу «автівки з мультфільмів», огорожені металевим червоним парканом висотою приблизно 1 метр, 5 рухомих електричних атракціонів «капсул» на магнітних подушках, огорожені жовтим парканом, карусель електрична «Зайчик» з чотирма кріслами, 2 атракціони електричні столи з аерохокею, 1 електричний атракціон «шалена годзіла» з цукерками та дитячими іграшками, 2 електричні атракціони на визначення фізичної сили, 1 ігрова кімната-лабіринт, 1 надувний батут, 2 електричні атракціони «Рибалка», 1 приміщення з устаткуванням «арбалетний тир» та , копія витягу з РПЄП, витяг з ЄДРПОУ, договір оренди нерухомого майна №01-01/2018 від 01.01.2018, заяви ОСОБА_7 про можливість розташування атракціонів біля будівлі кінотеатру «Київ» на 2018-2019 рр. з позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції представник користувача майна ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що слідчому судді до початку розгляду клопотання надавались докази того, що ОСОБА_7 не належать на праві власності атракціони на які просив накласти арешт слідчий, вона ними користується на правах оренди від 01.09.2020 року. Відповідно до договору орендодавець ФОП ОСОБА_10 , передав за плату орендареві у строкове користування обладнання в номенклатурі згідно прийому передачі, а орендар ОСОБА_7 зобов`язалася прийняти у строкове користування обладнання та сплачувати орендодавцю орендну плату.
Зазначає, що слідчим суддею при постановлені ухвали про арешт майна не дотримані вимоги норм КПК, органами слідства не доведена необхідність накладення арешту на майно, визначене у клопотанні дізнавача, яке є власністю третіх осіб, є передчасними та не відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, ОСОБА_7 та її представника, які підтримали доводи апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.09.2020 року встановлено, що 26.09.2020 року до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 травмовано дітей внаслідок порушення вимог законодавства про працю.

В подальшому прокурором надано витяг з ЄРДР за № 0000382, згідно якого 29.09.2020 року внесені відомості, а саме: під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000382 від 26.09.2020 року за ознаками проступку, передбаченого ч.1 ст. 271 К України встановлено, що в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, а також встановлено, що в діях невстановлених осіб вбачаються ознаки кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.172 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події від 26.09.2020 року, який проведено з 13 год. 50 хв. до 14 год. 20 хв., встановлено: земельна ділянка, яка розташована за адресою: м. Харків, парк Бульвару Юр`єва (2-а) біля кінотеатру «Київ», розташований дитячий потяг, який має причеп. При зовнішньому огляді виявлено подряпини з правої сторони, під час огляду було виявлено та вилучено 13 атракціонів, а також касовий апарат «Міні Т-400», грошові кошти в сумі 200 грн. та 50 грн.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців вбачається, що ОСОБА_7 зареєстрована як фізична особа-підприємець з 20.04.2011 року.

Відповідно до гарантійної розсипки ОСОБА_7 26.09.2020 року отримала на відповідальне зберігання ігорні автомати в кількості 13 шт., та зобов`язалася їх зберігати та надати за першою вимогою.

З протоколу огляду місця події від 01.10.2020 року вбачається, що на відкритій ділянці місцевості, розташованої праворуч від кінотеатру «Київ» за адресою: АДРЕСА_1 тимчасово вилучене під час огляду 26.09.2020 року майно, передане під гарантійну розписку ОСОБА_7 , не виявлено.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

В клопотанні слідчий, як на підставу накладення арешту на майно послався лише на те, що вилучені речі та документи мають суттєве значення для доказування у кримінальному провадженні та в сукупності підтверджують факт вчинення кримінального правопорушення. При цьому, клопотання не містить належного обґрунтування мети та підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні майно. Слідчий обмежився лише перерахуванням майна, на яке просив накласти арешт, однак не розмежував і не конкретизував таке майно, не зазначивши, яке відношення має саме це майно до даного кримінального провадження.

Колегія суддів зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на невідповідність клопотання слідчого про накладення арешту на майно вимогам ст.171 КПК України і не надав відповідної правової оцінки клопотанню слідчого, оскільки воно не містить належного обґрунтування мети та підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні майно.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження до початку судового розгляду представником ОСОБА_7 були надані копії договору оренди обладнання № 01-09/01 від 01.09.2020 року та акт прийому-передачі від 01.09.2020 року, відповідно до яких ФОП ОСОБА_10 передав за плату орендареві ОСОБА_7 у строкове користування обладнання в номенклатурі згідно прийому передачі, а орендар зобов`язався прийняти у строкове користування обладнання та сплачувати орендодавцю оренду плату.

Таким чином, слідчий суддя при постановленні ухвали про задоволення клопотання про арешт майна необґрунтовано відхилив доводи представника ОСОБА_7 щодо необхідності встановлення власника майна, та при зверненні з клопотанням слідчим усупереч вимог п.3 ч.2 ст.171 КПК України не досліджено питання, щодо встановлення власника майна. Також, поза увагою слідчого судді залишилось те, що до клопотання слідчого не було надано документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Також колегія суддів, зазначає, що при зверненні з клопотанням майно на яке необхідно накласти арешт зазначено без визначення індивідуальних, родових ознак (серія, номер, тощо), що в свою чергу унеможливлює ідентифікацію майна.

Отже, вищевказане свідчить про неконкретизованість та неповноту клопотання слідчого, яке, згідно імперативної вказівки законодавця, за таких обставин підлягає обов`язковому уточненню, шляхом повернення клопотання відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України прокурору для усунення недоліків.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, на що слідчий суддя не звернув уваги та не виконав приписів ч. 3 ст. 172 КПК України, згідно яких встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, своєю ухвалою повинен був повернути клопотання прокурору для усунення недоліків, в зв`язку з чим постановлена слідчим суддею ухвала не містить належного обґрунтування прийнятого ним рішення, що вказує на допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та вказує на необхідність скасування ухвали.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді незаконною та невмотивованою, та приходить до висновку про те, що при розгляді клопотання та постановленні ухвали були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які унеможливлювали прийняття законного та обґрунтованого рішення, які у відповідності до вимог ст. 409 та 412 КПК України є підставою для скасування ухвали слідчого судді.

З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги невідповідність клопотання слідчого вимогам ст.171 КПК України, яка не була усунута слідчим суддею районного суду в супереч норм ч.3 ст.172 КПК України, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню, з прийняттям нової ухвали про повернення клопотання слідчого прокурору для усунення недоліків, з підстав його невідповідності вимогам ст.171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392,404,405,407,418,419,423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Фрунзенського районного суду м.Харкова від 05 жовтня 2020 року скасувати.

Матеріли клопотання слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_9 , погодженого з прокурором Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000382 від 26.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.271 КК України, повернути слідчому для усунення недоліків та приведення у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України, надавши для цього строк 72 години з моменту отримання повного тексту ухвали.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді