ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 661/4213/17
Номер провадження 11-кп/819/827/20 Головуючий в 1-й інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст. 115,
ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника ОСОБА_7

Обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду, в режимі онлайн трансляції, матеріали кримінального провадження №0000315 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 з доповненнями та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 01.06.2020 року про продовження строку тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нова Каховка, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 309 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 309 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів до 30.07.2020 року, включно.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу з доповненнями.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує на те, що ухвала про продовження запобіжного заходу є незаконною та такою, що протирічить позиції «Європейської конвенції».

Зазначає, що перед початком розгляду справи судом не були розглянуті його клопотання, заперечення та відводи.

Прокурором клопотання було подано пізніше п`яти днів до закінчення попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, а також було подано прокурором перед самим його розглядом, а не за три години до його розгляду.

В клопотанні прокурора не підтвердженні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Так, потерпіла вже дала показання в суді, свідки та експерти вже допитані, він ніколи не намагався переховуватися від слідства, також немає доказів того, що він може перешкоджати слідству іншим способом, або вчинити інший злочин, оскільки він не має судимостей.

Зазначає, що у нього є постійне місце проживання, брат, сестра.

Просить скасувати ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 01.06.2020 року про продовження тримання під вартою.

Постановити нову ухвалу, якою змінити йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Також під час апеляційного провадження обвинувачений ОСОБА_8 подав доповнення до апеляційної скарги, в яких вказує на те, що не причетний до вчинення інкримінованого злочину та протягом трьох років безпідставно утримується під вартою, оскільки стороною обвинувачення не доведено ні існування обґрунтованої підозри, ні обвинувачення у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, ні існування ризиків неналежної процесуальної поведінки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 зазначає, що ухвала суду є незаконною, оскільки вона прийнята всупереч позиції Європейського суду та кримінального процесуального закону, суд обмежився лише переліком стандартних підстав для продовження запобіжного заходу без встановлення їх наявності та обґрунтованості, зміст попередніх ухвал є ідентичним, що свідчить про формальний підхід суду до розгляду клопотання.

Також вказує, що твердження про те, що обвинувачений може перешкоджати проведенню судового розгляду, повинні бути підкріплені фактичними доказами

Зазначає, що до клопотання не додано жодного доказу на підтвердження існування вищезазначених ризиків, а відтак зміст ухвали суду базується виключно на припущеннях сторони обвинувачення. Кожні 2 місяці протягом 2 років та 10 місяців суд першої інстанції продовжує термін тримання під вартою, постановляючи ухвали однакового змісту, що свідчить про формальний підхід суду до розгляду клопотання.

Просить ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 01.06.2020 року скасувати, постановити нову ухвалу та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
В апеляційній інстанції:

- захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_8 підтримали апеляційні скарги, вважають, що суд прийняв необґрунтоване рішення, просили скасувати ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 01.06.2020 року про продовження тримання під вартою відносно ОСОБА_8

- прокурор вважає апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника необґрунтованими, просить залишити їх без задоволення.

З`ясувавши обставини даного кримінального провадження, заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, обвинувачений ОСОБА_8 просив скасувати ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 червня 2020 року, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Мотиви Суду.
Із виділених матеріалів кримінального провадження, що надійшли із суду першої інстанції, вбачається, що у провадженні Новокаховського міського суду Херсонської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 309 КК України, відомості про які внесені до ЄРДР за №0000315.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 01.08.2017 року відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 29.09.2017 року, з метою запобігання ризикам переховатися від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, або завершення незакінченого злочину.

Надалі ухвалами слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області та судової колегії Новокаховського міського суду Херсонської області неодноразово було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання відносно ОСОБА_8 .

Ухвалою Новокаховського міського суду Херсонської області від 01.06.2020 року, що є предметом перегляду в апеляційному порядку, продовжено ОСОБА_8 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 30.07.2020 року включно.

Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року визнано неконституційним закріплене у статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідно до ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання від вартою, суд врахував дані про особу обвинуваченого, ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, та прийшов до висновку про наявність достатніх підстав, які свідчать про продовження існування ризиків - переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що з метою запобігання зазначених ризиків, застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, буде недостатнім, оскільки на думку суду такий захід примусу, не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу, суд має перевірити чи не зменшилися на стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії обрання (продовження) запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як видно із виділених матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні у тому числі особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.15, п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187 КК України.

Характер інкримінованого кримінального правопорушення, пов`язаного із нападом з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), з проникненням у приміщення із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, не доведене до кінця з причин, що не залежали від волі особи, яка виконала всі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, вказує на підвищену суспільну небезпеку скоєного.

Вбачається, що хоча ОСОБА_8 в силу ст. 89 КК України і є таким, що не має судимості, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не має роботи та сім`ї.

Перелічені відомості вагомо свідчать про продовження існування ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення, а тому суд обґрунтовано врахував вказані обставини приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, а також недоведеність наявності у нього міцних соціальних зв`язків, свідчить про правильність висновків суду про продовження існування на цій стадії кримінального провадження ризику переховуватися від суду.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України»).

Відомості про всі соціальні зв`язки обвинуваченого були досліджені, як на стадії застосування запобіжного заходу, так і на стадії продовження запобіжного заходу.

Суди визнали існуючі соціальні зв`язки недостатніми для того, щоб гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

Доказів того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали сталися суттєві зміни у соціальних зв`язках обвинуваченого чи виникли інші обставини, які б доводили те, що заявлені раніше ризики зменшилися, апелянти не надали.

Відомості про особу обвинуваченого у сукупності з іншими обставинами, що підлягають врахуванню відповідно до положень ст. 178 КПК України доводять, що на даній стадії кримінального провадження більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, як про те просить захисник та обвинувачений, не зможе запобігти наявним ризикам.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурором було визначено ризики, які на думку сторони обвинувачення продовжують існувати та станом на час розгляду кримінального провадження не зменшилися, навів прокурор і доводи в обґрунтування заявленого клопотання.

Зі змісту ухвали від 01.06.2020 року видно, що судом встановлено продовження існування ризиків та наведено мотиви, з яких виходив суд при вирішенні питання про доцільність продовження тримання під вартою, а тому твердження захисника та обвинуваченого про формальність підходу суду до вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого є безпідставними.

Сама по собі наявність у обвинуваченого власного житла не може свідчити про зменшення ризиків, встановлених судом, а відтак і слугувати правовою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який, як про те просить обвинувачений.

Тривалість тримання обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу.

Що стосується доводів обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що перед початком розгляду справи судом не були розглянуті його клопотання, заперечення та відводи, прокурором клопотання було подано пізніше п`яти днів до закінчення попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу, а також було подано прокурором перед самим його розглядом, а не за три години до його розгляду, то колегія суддів вважає їх позбавленими правових підстав, оскільки відповідно приписів ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою; до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З огляду на вищевикладене, твердження обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є непереконливими, а також з огляду на характер, вид та обставини вчинення злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_8 , відомості про його особу та вказані обставини, не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами, які б могли бути запорукою належної процесуальної поведінки та надали б можливість застосувати до останнього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Що стосується інших доводів, які були зазначені в апеляційній скарзі з доповненнями обвинуваченого ОСОБА_8 , щодо висновку експерта, показань потерпілої та свідків то вони позбавлені правових підстав, оскільки колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції щодо продовження строку дії запобіжного заходу, обраного відносно обвинуваченого.

Так, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого триває, питання про доведеність вини останнього судом першої інстанції не вирішено, а тому ці доводи апелянта не є предметом розгляду у даному апеляційному провадженні та відповідно до ст.392 КПК України можуть бути зазначені в апеляційній скарзі при оскарженні судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, являються голослівними та спростовуються матеріалами провадження.

Доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційних скарг захисника та обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого з доповненнями ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Новокаховського міського суду Херсонської області від 01.06.2020 року, відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_3