Номер провадження: 11-кп/813/878/20
Номер справи місцевого суду: 501/2229/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретарів с/з ОСОБА_5 , ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 23 липня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000058 від 08 червня 2016 року відносно

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, водія ДП «Іллічівський морський торговельний порт», колишнього відповідального виконавця мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі за текстом ІНФОРМАЦІЯ_3 ), молодшого сержанта запасу, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 23 липня 2019 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Оскаржуваним вироком встановлено, що ОСОБА_8 , являючись колишнім військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи обізнаним в порядку проведення призову громадян для проходження військової служби, володіючи інформацією про призовників, приписаних до вказаного військкомату, внаслідок перебування в період з 11 березня 2015 року по 12 квітня 2016 року на посаді відповідального виконавця мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, вирішив схилити призовника ОСОБА_10 до надання йому грошових коштів, створивши у останнього враження про вигідність надання йому грошових коштів для оформлення висновку про непридатність до строкової військової служби за станом здоров`я.
Так, 10 липня 2016 року близько 13 години на АДРЕСА_2 , більш точної адреси досудовим розслідуванням не надалося можливим встановити, реалізуючи свій злочинний умисел, під виглядом військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 неправдиві відомості, а саме що він, тобто ОСОБА_10 , перебуває в списках осіб, які ухиляються від проходження строкової військової служби, у зв`язку з чим, при перетині держаного кордону України, у нього виникнуть проблеми і виїзд за межі території України для нього заборонений.
Продовжуючи розмову, з метою введення в обман, ОСОБА_8 , вказав, що у ОСОБА_11 , який являється товаришем ОСОБА_10 , аналогічна ситуація і дане питання він, тобто ОСОБА_8 , нібито може вирішити, шляхом надання йому грошових коштів у розмірі 1500 доларів США, з кожного, після чого вони отримають «білий квиток» - тобто висновок про непридатність до строкової військової служби за станом здоров`я, і в такому разі їх зможуть призвати на військову службу тільки у випадку настання військового стану в країні, тобто створив враження про вигідність надання йому грошових коштів для оформлення висновку про непридатність до строкової військової служби. По закінченню розмови, ОСОБА_10 повідомив, що йому необхідний час, щоб прийняти рішення.
Того ж дня, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_11 зміст розмови з ОСОБА_8 , після чого, будучі введеними в обман, побоюючись бути призваними на строкову військову службу, останні прийняли рішення погодитись на передачу ОСОБА_8 грошових коштів, але у сумі 1500 грн. з кожного, для вирішення питання щодо оформлення висновку про їх непридатність до строкової військової служби.
В подальшому, 22 липня 2016 року близько 18.30 годин, ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману чужим майном - грошовими коштами ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи біля адміністративної будівлі ПАТ «Одесагаз» Чорноморського управління експлуатації газового господарства, що розташовується за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Хантадзе, 13, діючи протиправно, видаючи себе за військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_4 , який нібито зможе сприяти в вирішенні питання щодо оформлення висновку про непридатність до строкової військової служби за станом здоров`я, з корисливих мотивів, шляхом обману, заволодів чужим майном ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - грошовими коштами у загальній сумі 3000 грн, за нібито сприяння в оформленні висновку військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 про непридатність до строкової військової служби призовників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за станом здоров`я, кожного окремо, при цьому не маючи повноважень на вирішення такого питання, чим заподіяв ОСОБА_10 та ОСОБА_11 майнову шкоду у сумі 1500 грн, кожному окремо.
Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржений вирок скасувати та ухвали новий вирок, яким визнати його невинуватим та виправдати за ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтував тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав вимоги своєї апеляційної скарги, а також звернувся до суду з заявою про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.
Захисник ОСОБА_9 підтримав заяву обвинуваченого ОСОБА_8 та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_7 не заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною 2 ст.285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Відповідно до приписів п.1 ч.2 ст.284, ч.4 ст.286, ч.3 ст.288 КПК, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення підстав, передбачених у ст.49 КК, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Так, п.2 ч.1 ст.49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
За змістом ст. 49 КК України закінчення строків давності є безумовною підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності, якщо вона подала про це клопотання.
Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 23 липня 2019 року, який не набрав законної сили, ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який, відповідно до положень ст. 12 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
Зазначений злочин ОСОБА_8 вчинив 22 липня 2016 року, тобто, станом на час апеляційного розгляду закінчився встановлений п.2 ч.1 ст.49 КК України трирічний строк давності.
Дані про те, що ОСОБА_8 ухилявся від слідства або суду чи вчинив новий злочин середньої тяжкості, тяжкий чи особливо тяжкий, в матеріалах кримінального провадження відсутні.
Апеляційним судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_8 наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин, на що останній погодився.
Положеннями ст.417 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що заяву обвинуваченого ОСОБА_8 про звільнення його від кримінальної відповідальності слід задовольнити та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, обвинувальний вирок щодо нього скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Керуючись статтями 284, 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, ст.49 КК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Заяву обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Іллічівського міського суду Одеської області від 23 липня 2019 року, яким ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, - скасувати.
Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.
Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі ст.417, п.1 ч.2 ст.284 КК України.
Ухвала Одеського апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4