УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

за участі прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинуваченого ОСОБА_12

потерпілого ОСОБА_13

представника потерпілого ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001987 від 04 вересня 2017 року по обвинуваченню:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця с. Ляніно Здвінського району, Новосибірської області, РФ, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, з повною загальною середньою освітою, одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого:

-14 квітня 1998 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України до покарання у виді виправних робіт строком на 2 роки з утриманням 15 % в дохід держави;

-20 вересня 2000 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 81 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією 1/2 частини майна;

-11 квітня 2005 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 188 КК України до позбавлення волі строком на 5 років;

-16 травня 2016 року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1

ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень, за що судимість у встановленому законом порядку не знята та не погашена,

- за ч. 1 ст.185 КК України,-

встановив:

Відповідно до обвинувального акту органом досудового слідства ОСОБА_12 обвинувачується у тому, що він у невстановлений слідством день та час, в період часу з березня по липень 2017 року, тимчасово проживаючи у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_15 , шляхом вільного доступу, умисно, таємно, з корисливих мотивів, викрав металеві рельси з-під трамвайної колії в кількості 2 штуки, довжиною по 6 метрів кожна, вартістю 2 480 гривень 87 копійок; металевий стелаж, довжиною 3 м, шириною 1 м, висотою 2 м, який складався з трьох полиць з арматури, вартістю 1 519 гривень; холодильник марки «Норд», висотою 150 см, вартістю 1 447 гривень; алюмінієвий лист розмірами 1,70 м*1,2 м, товщиною 2 мм, вартістю 42 гривні 23 копійки, пустий газовий балон ємкістю 50 літрів вартістю 368 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на загальну суму 5857 гривень 10 копійок.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковане як як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з вищевказаних підстав. Вказала, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності складають три роки з часу вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор зазначила, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_12 є кримінальним проступком, подія сталася більше трьох років тому, а саме, в період часу з березня по липень 2017 року, відтак, згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, які, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, складають три роки з часу вчинення кримінального правопорушення, минули.

Обвинувачений ОСОБА_12 не заперечував проти закриття кримінального провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, зокрема, що таке звільнення не є реабілітуючою підставою.

Заслухавши клопотання прокурора та думку обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг ч. 2 ст. 49 КК України.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді штрафу в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправних робіт на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Таким чином, згідно ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення класифікується як кримінальний проступок.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту кримінальне правопорушення вчинено у невстановлений слідством день та час, в період часу з березня по липень 2017 року і ця обставина сторонами кримінального провадження не заперечується.

З огляду на наведене, з часу вчинення злочину минуло більше 3 років, тобто у даному кримінальному провадженні, закінчився строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачений п. 2 ч.1 ст.49.

Відтак обвинувачений може бути звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених положенням п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до якого особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В той же час, згідно з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності є вчинення нею певного умисного злочину, незалежно від того, закінчено його чи ні, вчинений він одноособово чи у співучасті. Підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад кримінального правопорушення і особа винна в його вчиненні, а також умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг строків давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Отже, закон, який регулює питання звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності (ст. 49 КК), пов`язує зупинення строків давності не з постановами про зупинення слідства, а лише з умисними діями особи, спрямованими на ухилення від слідства.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 02 травня 2019 року була постановлена ухвала про розшук обвинуваченого та зупинено провадження по справі. 30 вересня 2019 року провадження по справі було відновлено в зв`язку з встановленням місця перебування останнього. Як вбачається із письмових пояснень обвинуваченого, останній не прибув на виклик до суду, оскільки не отримував судових повісток та протягом двох місяців перебував на лікуванні в протитуберкульозному диспансері в с. Геронимівка Черкаського району Черкаської області та надав письмове зобов`язання з`являтися до суду за першим викликом.

Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України, у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення обвинуваченого від суду.

Водночас матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_12 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від слідства та суду. Навпаки, як убачається з матеріалів справи останній не з`являвся на судові виклики з поважних причин, в зв`язку з тим, що фактично не отримував судових повісток та перебував на лікуванні, оскільки має тяжке захворювання на туберкульоз легень.

Інших даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_12 вчиняв умисні дії направлені на ухилення від слідства, матеріали кримінального провадження не містять, а тому підстав вважати про протилежне у суду немає.

Відтак, зупинення досудового розслідування або судового провадження у зв`язку з розшуком підозрюваного або обвинуваченого саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства чи суду. Такі висновки зробив Верховний Cуд в постанові від 03 липня 2019 року по справі № 551/403/16-к.

Таким чином, суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого прокурором клопотання, з огляду на те, що кримінальне правопорушення за яким він обвинувачуються є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу, що не перевищує трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та інші види покарань, не пов`язані з позбавленням волі, враховуючи, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст. 49 КК України, не зупинявся, не переривався та на день розгляду справи закінчився, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.

Судом належним чином роз`яснено обвинуваченому підстави та наслідки закриття провадження у зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності за закінченням строку давності, і останній не заперечував проти закриття провадження з відповідних підстав.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Крім того, в зв`язку із закриттям даного кримінального провадження цивільний позов ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням слід залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 12, 44, 49, ч. 1 ст. 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 284-288, 372 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001987 від 04 вересня 2017 року по обвинуваченню ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_13 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернутися із таким позовом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом 7 днів з моменту її проголошення, особами, які не були присутніми під час проголошення ухвали протягом 7 днів з моменту її отримання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Головуючий: ОСОБА_1