Справа № 481/1353/20
Провадж.№ 1-кп/481/173/2020
В И Р О К
іменем України

04.11.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новий Буг кримінальне провадження № 0000176 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла, Черкаської області, українця, громадянина України, з повною середньою освітою, фізичної особи-підприємця « ОСОБА_4 », не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_5 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,
потерпілий ОСОБА_6
Встановив :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Судом встановлено та визнано доведеним, що 13.06.2020 року, близько 01години 40 хвилин, в нічний час доби, за відсутності опадів, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 , рухався по сухій чистій проїжджій частині автодороги Н-11 «Дніпро-Миколаїв», в напрямку м. Новий Буг, Миколаївської області, зі швидкістю приблизно 100 км/год.
Автодорога Н-11 «Дніпро-Миколаїв» в місці пригоди призначена для руху в двох напрямках, має по одній смузі в кожному напрямку руху, зустрічні потоки розділені дорожньою розміткою 1.5 Розділу 34 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями.
Під час руху на 246 км. даної автодороги, грубо порушив вимоги п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б» 12.1 та 12.6 «г» ПДР України, а саме: будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги цих правил, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, рухався із перевищенням дозволеної швидкості, не обрав безпечну швидкість руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух свого транспортного засобу та безпечно керувати ним, не впорався з його керуванням та допустив його перекидання на проїзній частині.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.
Позиція обвинуваченого ОСОБА_3
Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 13.06.2020 року, близько 01:40 години, в нічний час доби, він із дружиною ОСОБА_7 повертався до свого місця проживання із с. Великі Копані, Херсонської області, де були на закупівлі овочів. Оскільки це була не перша ніч коли він був у дорозі як водій, відпочивав лише по кілька годин, тому він був дуже стомлений. На ділянці автодороги Н-11 «Дніпро-Миколаїв», в напрямку м. Новий Буг, Миколаївської області, на 246 км., обвинувачений, скоріш за все заснув через утому, і як наслідок не зміг контролювати подальший рух автомобіля через, що сталася дорожньо-транспортна пригода. Його дружина ОСОБА_7 в цей час спала на пасажирському сидінні поруч із обвинуваченим. Внаслідок травм отриманих під час перевертання автомобіля дружина померла.
Обвинувачений додав, що розірвання шлюбу із ОСОБА_7 було фіктивним, вони продовжували проживати разом як подружжя та вести спільний бізнес. Тієї злощасної ночі він не хотів, щоб дружина їхала з ним, однак вона наполягла на спільній поїздці. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, та просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі, а також просив не позбавляти його права керування транспортним засобом, оскільки для того, щоб забезпечити собі заробіток, він повинен їздити за продуктами та овочами. Крім того, він забезпечує роботою щонайменше трьох осіб, які є найманими працівниками, але якщо його позбавлять права керування транспортними засобами, він буде вимушений припинити підприємницьку діяльність та звільнити найманих працівників.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Окрім показань обвинуваченого, його вина також підтверджується доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду.
Так з показань потерпілого ОСОБА_6 , вбачається, що обвинувачений по справі є його вітчимом, який виховував його з семи років, а ОСОБА_7 була його матір`ю. Потерпілий підтвердив, що після юридичного оформлення розірвання шлюбу обвинувачений та його мати продовжували проживати разом, він ніколи не бачив сварок між ними, будь-яких змін у сімейному устрої не відбулось. ОСОБА_7 була лідером у сім`і, саме вона керувала бізнесом. Також потерпілий підтвердив, що дійсно обвинувачений ОСОБА_3 не хотів, щоб ОСОБА_7 їхала із ним на закупівлю овочів, з цього приводу між ними навіть відбулась сварка, однак ОСОБА_7 все ж таки наполягла на своєму, і 12.06.2020 року поїхала разом із обвинуваченим.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що ні він, ні його рідний брат будь-яких претензій до ОСОБА_3 через загибель матері не мають, вони розуміють, що то був трагічний випадок, після якого самому обвинуваченому ОСОБА_3 була потрібна моральна підтримка, оскільки він тяжко переніс смерть дружини. Також потерпілий просив не призначати обвинуваченому покарання пов`язане із позбавленням волі, оскільки в даному випадку це є недоцільним. Крім того потерпілий просив не позбавляти обвинуваченого права на керування транспортними засобами, оскільки в такому випадку він буде позбавлений можливості займатися підприємництвом, що є його єдиним джерелом доходу. Крім того буде позбавлено роботи ще декілька осіб, які є найманими працівниками в магазинах обвинуваченого.
Аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, суд приймає їх до уваги, оскільки вони в цілому узгоджуються між собою та іншими доказами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, висновками експертиз, які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.
Так, з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.06.2020 року, схеми та фототаблиць до нього вбачається, що оглядом, який розпочато о 03:30, встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди 246 км. +100м. автодороги Н-11 «Миколаїв-Дніпро» в районі с. Новополтавка, Новобузького району, Миколаївської області, огляд проведений у нічний час та світанковий час, без опадів. Протоколом приведено опис пошкоджень транспортного засобу, учасника ДТП: автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з зазначенням його місця розташування та зовнішніх пошкоджень (а.к.п.55-66).
Вказані у протоколі та додатках до нього відомості підтверджують встановлені судом обставини щодо місця дорожньо-транспортної пригоди, що в свою чергу в цілому відповідає і поясненням обвинуваченого, допитаного під час судового слідства.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 61 від 15.07.2020 року в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала від хронічної серцево-судинної недостатності на грунті захворювання хронічної ішемічної хвороби серця в поєднанні з гіпертонічною хворобою. При дослідженні виявлені тілесні ушкодження: рана в лобній області зліва; численні поверхневі ссадна в області зовнішньо-бічної поверхні лівої верхньої кінцівки та передній поверхні нижніх кінцівок; по одному синцю в правій величній області та в області правої ключиці; переломи ребез справа: 3-12 по попередньо-підпахвовій та навколо хребетній лініям. Всі наявні ушкодження утворились від дії якихось тупих твердих предметів, можливо в умовах ДТП ( можливо внаслідок травмування в салоні авто при зіткненні з перешкодою). Виявлені при дослідженні трупу тілесні ушкодження в прямому причино-наслідковому зв`язку із смертю постраждалої не перебувають, однак виявлені переломи ребер могли посилити наявну у постраждалої серцево-судинну недостатність і опосередковано сприяти настанню смерті. ( а.к.п.75-76)
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 69-К від 01.09.2020 року, смерть ОСОБА_7 настала в результаті закритої тупої травми грудної клітини у вигляді множинних переломів ребер ( загальним числом 20) справа за кількома анатомічними лініями, що ускладнилися шоком та жировою емболією які підтвердженні даними судово-гістологічного дослідження. За ступенем тяжкості переломи ребер і крововиливи в міжреберні м`язи носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень і перебувають в прямому причинному зв`язку зі смертю (а.к.п. 77-82).
Відповідно висновку експерта № 395 від 20.07.2020 року, на момент ДТП рульове керування та робоча гальмівна система автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися у працездатному стані. Несправностей автомобіля, які могли б виникнути до ДТП та могли би вплинути на рух, а також невідповідностей щодо технічного стану транспортного засобу вимогам ПДР України та ДСТУ 3649:2010 в вищевказаних досліджуваних системах та механізмах не виявлено. На момент ДТП ходова частина автомобіля знаходилась у технічно несправному та працездатному стані. Технічна несправність ходової частини даного автомобіля, що полягає у встановленні на одну вісь шин різних моделей з різними малюнками протектора, виникла до ДТП (а.к.п. 83-89).
Згідно висновку експерта № 393 від 17.07.2020 року, автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 імовірно не контактував з іншим транспортним засобом ( а.к.п.90-96).
Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 20-1021 від 16.09.2020 року за умов викладених в постанові про призначення експертизи і матеріалів справи водію автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 в своїх діях необхідно було керуватись вимогами пунктів 12.1, 12.6 «г» ПДР України. За умов, викладених в постанові про призначення експертизи і матеріалах провадження, належним виконанням вимог пунктів 12.1, 12.6 «г» ПДР України водій автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 мав би технічну можливість попередити ДТП і тому з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП ( а.к.п. 98-101).
Таким чином, вказані висновки, у сукупності з іншими доказами в справі, доводять порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху України, що в свою чергу призвело до наслідків, викладених вище та наявну у нього можливість запобігти їх настанню, шляхом дотримання ним вимог п.п.1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.1, 12.6 «г» Правил дорожнього руху України.
Дані докази за кримінальним провадженням, суд знаходить належними та допустимими, так як вони підтверджують існування обставин, щодо вчинення даного злочину обвинуваченим ОСОБА_3 , достовірність яких ним не спростовано.
Аналіз та оцінка приведених належних та допустимих доказів за кримінальним провадженням в сукупності, приводить суд до переконання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_3 ..
Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .
Протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло смерть ОСОБА_7 ..
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.
Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття.
Обставин, які, відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлені.
Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
Згідно з приписами ст.50 КК покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Окрім наведеного, відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року) та «Фрізан проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Суд зазначав, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 15.10.2008 року) Суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив необережний тяжкий злочин.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який є приватним підприємцем, має задовільний стан здоров`я, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
З урахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, при призначенні покарання ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочину, поведінку обвинуваченого після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, також вимоги ст.50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних злочинів, враховуючи пояснення потерпілого ОСОБА_6 про те, що обвинувачений після ДТП був у важкому моральному, пригніченому стані, суд вважає можливим у даному конкретному випадку, призначити покарання у виді позбавлення волі не у максимальному розмірі визначеному санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а строком на 5 років позбавлення волі.
Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_3 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відсутність претензій з боку потерпілого та його клопотання про призначення обвинуваченому покарання не пов`язаного із позбавленням волі, морально-емоційне ставлення до вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, наявність місця роботи, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому відповідно до вимог ст.75 КК України, ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Санкція ч.2 ст.286 КК України передбачає додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом на строк до трьох років, або без такого.
Враховуючи всі пом`якшуючі обставини і дані про особу ОСОБА_3 , те що потерпілий ОСОБА_6 наполегливо просив суворо обвинуваченого не карати, зокрема не позбавляти права керувати транспортними засобами, оскільки в такому разі він буде позбавлений можливості заробітку для проживання та буде позбавлено місця роботи ще трьох найманих працівників, які також залишаться без заробітку, оскільки підприємницька діяльність обвинуваченого потребує використання ним транспортного засобу, те, що ОСОБА_3 до кримінальної та адміністративної відповідальності, ні до, ні після вчиненого не притягувався, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння не перебував,суд вважає, що недоцільно призначати обвинуваченому додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Цивільний позов не заявлявся.
По справі наявні процесуальні витрати, які понесені на залучення експертів у загальному розмірі 3759, 28 грн., а саме на:
судово-автотехнічну експертизу по дослідженню технічного стану транспортного засобу №395, вартістю 1307,6 гривень;
судову транспортно-трасологічну експертизу № 393 вартістю 1307,6 гривень;
судову автотехнічну експертизу по дослідженню механізму і обставин ДТП №20- 1021, вартістю 1144,08 гривень.
На підставі ст.. 174 КПК України арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва віл 19.06.2020 року на речовий доказ автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід скасувати, а сам автомобіль передати потерпілому.
Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до приписів п.п.5,7 ч. 9 ст.100 КПК України.
Питання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу судом не вирішувалось.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369-371, 373, 374, 532 КПК України, суд

Ухвалив :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі положень ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку, відповідно до приписів ст. 165 КВК України..
Речові докази:
автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_2 належав ОСОБА_7 , повернути потерплому ОСОБА_6 ;
диск в корені якого знаходяться фото з місця ДТП та який приєднаний до Протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.06.2020 року залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, понесені за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, у загальному розмірі 3759 (три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 28 коп.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Новобузький районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1