У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/2944/20

№ 1-кп/183/1258/20

08 жовтня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000748 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого сталеваром ТОВ «Кабельний завод Енергопром», судимого: 13.11.2019 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України до обмеження волі строком 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням строком 2 роки, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

В судовому засіданні поставлено на розгляд питання доцільності продовження строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 .

Прокурор ОСОБА_5 просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки ризики, які враховувались при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому продовжують існувати, про що подав відповідне клопотання.

Захисник ОСОБА_6 просив змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Інші учасники кримінального провадження, кожен окремо, підтримали думку захисника ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників процесу суд дійшов наступних висновків.

Дослідивши клопотання прокурора з приводу продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , суд дійшов наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.
При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховується той факт, що ОСОБА_3 займався суспільно корисною працею, оскільки до затримання був працевлаштованим, однак суд також враховує, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину, віднесеного законом до категорії тяжких в період іспитового строку за попереднім вироком, за вчинення якого, у разі визнання його винуватим, обвинуваченому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 4 до 6 років, крім того, підтверджень наявності у ОСОБА_3 захворювань, які перешкоджають йому утримуватися під вартою суду стороною захисту не надано.
Суд вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який враховувався судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу на цей час не зменшився, залишається реальним та продовжує існувати, характер та обставини протиправних дій, в яких обвинувачується ОСОБА_3 , дають суду підстави вважати, що обвинувачений у разі обрання йому альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, судом не встановлено.
Захисником ОСОБА_6 будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно вказували на зміну або відсутність обставин, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суду не надано.

Суд вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою не буде ефективним і не сприятиме своєчасному розгляду кримінального провадження, та не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Крім того, судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
За таких обставин, враховуючи, що судове провадження не може бути завершене до сплину строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 з об`єктивних причин, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 по 04 грудня 2020 року включно.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

Обвинуваченому у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 04 грудня 2020 року включно.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кодексу, щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Суддя ОСОБА_1