КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №373/1222/20 Слідчий суддя в суді першої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/5683/2020 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України

У Х В А Л А
26 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2020 року,
за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
власника майна ОСОБА_8 ,
володільця майна ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Накладено арешт на транспортний засіб марки «PEUGEOT 806», 1997 року випуску, червоного кольору,номерний знак: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , для заборони власнику ОСОБА_9 та користувачу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та будь-яким іншим юридичним чи фізичним особам розпоряджатися та користуватися вказаним автомобілем, окрім як для проведення слідчих дій в кримінальному провадженні.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, ОСОБА_6 , подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14.09.2020 року по справі № 373/1222/20 - в частині накладення арешту на транспортний засіб - автомобіль марки «PEUGEOT806», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_4 . Постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні в цій частині клопотання слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що арешт автомобіля необґрунтований, безпідставний та протиправний. Автомобіль він добросовісно придбав на авторинку в м. Києві, нічого не знаючи про якісь його реєстраційні недоліки. Тому ніяких умисних та свідомих протиправних дій він не вчиняв. До самого автомобіля, як транспортного засобу, у слідства та слідчого судді питань немає. Питання є лише до техпаспорту та ДНЗ, які можна вилучити окремо від самого автомобіля, проти чого він не заперечує. Сам по собі автомобіль не є речовим доказом.
Також апелянт зазначає, що підозра у вчиненні будь-якого злочину у даній справі йому неоголошена, тому відповідно автомобіль не підлягає спеціальній конфіскації. Підстав для накладення арешту на автомобіль з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) немає, оскільки автомобіль належить виключно йому та взагалі відсутня потерпіла особа.
Апелянт зазначає, що він згідний написати слідчому розписку про відповідальне зберігання автомобіля і зобов`язуються не вчиняти дій по його приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, перетворенню чи відчуженню, що й не робив власне до вилучення автомобіля (ч.2, 11 ст.170 КПК України).
На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що йому не було надано ні клопотання про накладення арешту слідчим, у порушення вимог ч.1 ст.172 КПК України. Не було судом викликано його на судовий розгляд і не було навіть за його результатам направлено відповідну ухвалу.
Заслухавши доповідь судді, пояснення власника майна та володільця, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами частини 2 статті 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Враховуючи, що ухвалу від 14 вересня 2020 року було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.
В даному кримінальному провадженні 11.09.2020 дізнавач-інспектор СД Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Переяслав-Хмельницького відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з клопотанням про арешт майна, яке направив поштовим відправленням на адресу суду 09.09.2020. В якому просив накласти арешт на автомобіль марки «PEUGEOT 806», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_1 від 25.10.2003, де власником значиться ОСОБА_9 , яка проживає по АДРЕСА_2 , для заборони власнику ОСОБА_9 та користувачу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 , та іншим юридичним чи фізичним особам відчужувати, розпоряджатися та користуватися вказаним майном, окрім як для проведення слідчих дій в даному кримінальному провадженні.
14.09.2020 року ухвалою слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2020 року задоволено дане клопотання органу досудового розслідування.
Проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні доручено дізнавачам СД Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області, в тому числі ОСОБА_10 .
До внесення відомостей до ЄРДР, по даному факту, дізнавачем відповідно до ч.3 ст. 214 КПК України, були проведені невідкладні слідчі дії огляд місця події та транспортного засобу, про що складено відповідний протокол.
Згідно протоколу тимчасового вилучення майна від 08.09.2020 у ОСОБА_6 тимчасово вилучено автомобіль марки «PEUGEOT 806», 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , червоного кольору, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_1 від 25.10.2003 на ім`я ОСОБА_9 .
Постановою від 08.09.2020 дізнавача-інспектора ОСОБА_10 автомобіль марки «PEUGEOT 806», червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який розміщено на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів в с. Семенівка Баришівського району Київської області, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_1 від 25.10.2003, яке поміщено до спецпакету №7189604, визнано речовими доказами.
Копія вилученого свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_1 від 25.10.2003 містить відомості, що автомобіль марки «PEUGEOT 806», червоного кольору, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , належить ОСОБА_9 , яка проживає по АДРЕСА_2 .
Водночас, згідно відомостей, отриманих з бази Національної поліції за вказаним номером свідоцтва Серії НОМЕР_1 від 25.10.2006, воно видано на імя Корпорація «Індустріальна Спілка Донбасу» та на інший автомобіль марки «SCODA OCTAVIA» номер шасі НОМЕР_6 , сірого кольору
Згідно відомостей, отриманих з бази Національної поліції за реєстраційним номером НОМЕР_2 значиться автомобіль марки «АЗЛК 2140» (свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 13.10.1998) синього кольору, власником якого є ОСОБА_11 , (смт. Нижньогірський, Нижньогірський район).
Таким чином, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_1 від 25.10.2003 на автомобіль марки «PEUGEOT 806», червоного кольору, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , не відповідає офіційним реєстраційним даним Національної поліції. Відомості про реєстрацію автомобіля марки «PEUGEOT 806», номер кузова НОМЕР_3 у базі Національної поліції органом дізнання не виявлено.
Оскільки дана ухвала оскаржена тільки в частині накладення арешту на транспортний засіб марки«PEUGEOT 806», 1997 року випуску, червоного кольору, номерний знак: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно, колегією суддів не вирішується.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні органу досудового розслідування доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на транспортний засіб марки «PEUGEOT 806», 1997 року випуску, червоного кольору, номерний знак: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ,з тих підстав, що вказане рухоме майно є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права та свободи зокрема користувача майна ОСОБА_6 ,. з потребами кримінального провадження.
Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що транспортний засіб марки «PEUGEOT 806», 1997 року випуску, червоного кольору,номерний знак: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , яким ОСОБА_6 користувався може бути знищений чи перетворений тощо, оскільки останній надав компетентним органам свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_1 від 25.10.2003 яке містить відомості, що суперечать базі даних Національної поліції.
Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Тому, посилання апелянта на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України з огляду на те, що у вказаному кримінальному провадженні йому про підозру органом досудового розслідування не повідомлялось, у зв`язку з чим, на думку апелянта, у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на транспортний засіб марки «PEUGEOT 806», 1997 року випуску, червоного кольору, номерний знак: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 , не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.
Доводи апеляційної скарги власника майна про те, що накладаючи арешт слідчий суддя поверхнево дослідив підстави та докази, якими обґрунтовано клопотання прокурора про накладення арешту на майно, в результаті чого, всупереч ст. 132 КПК України, застосовано захід забезпечення кримінального провадження за відсутності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та обґрунтованої потреби, що виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи особи, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Крім того апелянтом не надано доказів на підтвердження добросовісності придбання транспортного засобу марки «PEUGEOT 806», 1997 року випуску, червоного кольору,номерний знак: НОМЕР_2 , номер кузова: НОМЕР_3 ,
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Також слід зазначити, що відповідно до постанови №5 від 3 червня 2016 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 КПК України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Разом з тим, як вбачається зі змісту скарги ОСОБА_6 , таким правом, наданим ст. 174 КПК України він не скористався.
При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 117, 170-173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 1, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Поновити ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 14 вересня 2020 року.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4