Справа № 161/9717/20 Провадження № 11-сс/802/379/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2020 щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ),

В С Т А Н О В И В:
18.06.2020 до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання заступника прокурора Волинської області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сосново Чайковського району Пермської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом «г» ч.3 ст.228.1, ч.1 ст.30, пунктом «г» частини 3 ст.228.1 КК Російської Федерації.

Клопотання умотивоване тим, що 25.05.2012 Південно-Сахалінським міським судом Російської Федерації щодо ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У період з 20.07.2012 по 18.01.2013 цим же судом неодноразово продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Разом з тим, 17.03.2013 Південно-Сахалінським міським судом Російської Федерації міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 була змінена з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

Постановою компетентного органу Російської Федерації від 05.04.2013 ОСОБА_8 притягнуто як обвинуваченого з одночасним пред`явленням йому обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених пунктом «г» ч.3 ст.228.1, ч.1 ст.30, пунктом «г» частини 3 ст.228.1 КК Російської Федерації, і обвинувальний висновок щодо останнього та інших осіб скеровано до суду.

Водночас ОСОБА_8 не з`явився 14.03.2014, 20.03.2014 і 10.04.2014 на судові засідання у кримінальній справі про його обвинувачення, у зв`язку з чим постановою Південно-Сахалінського міського суду Російської Федерації від 10.04.2014 підсудного оголошено у розшук, а міру запобіжного заходу змінено на тримання під вартою.

Постановою компетентного органу Російської Федерації від 13.08.2019 ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук з метою арешту та подальшої видачі для притягнення до кримінальної відповідальності.

09.05.2020 о 19 год 20 хв у пункті пропуску «Ягодин» відділу прикордонної служби «Рівне» в порядку ст.208 КПК України громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 було затримано.

Любомльським районним судом 12.05.2020 до ОСОБА_8 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб, термін дії якого спливає 18.06.2020 о 19 год 20 хв.

Міністерством юстиції України отримано запит компетентного органу Російської Федерації з проханням утримувати ОСОБА_8 під вартою та видати його для притягнення до кримінальної відповідальності.

Проведення екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_8 , Міністерство юстиції України відповідно до ст.587 КПК України доручило прокуратурі Волинської області.

У ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_8 є громадянином Російської Федерації.

Строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинені у 2012 році злочини, в тому числі і з урахуванням оголошення останнього в розшук, не минули.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2020 клопотання заступника прокурора Волинської області ОСОБА_11 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Міністерством юстиції України питання про його видачу та фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації, але не більше 12 місяців.

Постановлено утримувати ОСОБА_8 в ДУ «Луцький слідчий ізолятор».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистої поруки. Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Посилається на те, що клопотання прокурора про застосування екстрадиційного арешту було вручено ОСОБА_8 на українській мові, яку він не розуміє. Судом не було надано достатній час для ознайомлення з матеріалами справи та для здійснення перекладу клопотання прокурора, чим порушено право на захист ОСОБА_8 . При розгляді клопотання прокурора в суді першої інстанції також не були виконані вимоги, передбачені ст.584 КПК України, щодо дослідження документів, передбачених ч.4 цієї норми закону, а також ст.16 п.2, ст.12 п.2а Європейської конвенції про видачу правопорушників, оскільки ці документи не були перекладені державною українською мовою перекладачем, компетенція якого мала бути перевірена прокурором та судом. Крім того, судом не враховано, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, родину та утриманців, а також офіційне місце реєстрації на території України. Крім того, ОСОБА_8 не має на меті переховуватись від правосуддя, адже він не раз перетинав кордон України та не знав, що перебуває у розшуку. Він звернувся до Управління Міграційної служби у Волинській області із заявою про надання політичного притулку та статусу біженця, так як вся справа в Росії має політичне спрямування та є надуманою. На теперішній час відповідь на цю заяву ОСОБА_8 не надійшла. Ці обставини свідчать про те, що до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримували апеляційну скаргу і просили скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, міркування прокурора, який заперечував апеляційну скаргу та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Згідно із п.9 ч.1 ст.541 КПК України екстрадиційний арешт це застосування запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою з метою забезпечення її видачі (екстрадиції).

Відповідно до ч.1 ст.584 КПК України після надходження запиту компетентного органу іноземної держави про видачу особи за дорученням або зверненням центрального органу України прокурор звертається з клопотанням про її екстрадиційний арешт до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

На підставі ч.ч.10, 11 цієї статті Кримінального процесуального кодексу екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи (екстрадицію) та її фактичної передачі, але не може тривати більше дванадцяти місяців. У межах цього терміну слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, за клопотанням прокурора не рідше одного разу на два місяці перевіряє наявність підстав для подальшого тримання особи під вартою або її звільнення.

На думку апеляційного суду, проаналізувавши та дослідивши матеріали клопотання прокурора, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що є достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_8 екстрадиційного арешту до вирішення питання про його видачу компетентним органам Російської Федерації та його фактичної передачі.

Так, в ході екстрадиційної перевірки встановлено, що ОСОБА_8 є громадянином Російської Федерації.

Строки давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за вчинені у 2012 році злочини, в тому числі і з урахуванням оголошення останнього в розшук, не минули.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_8 намагався уникнути кримінальної відповідальності, оскільки після скерування кримінальної справи щодо нього до суду за викликами у судові засідання не з`являвся та покинув територію Російської Федерації.

При цьому, доводи апеляційної скарги захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, були предметом перевірки у місцевому суді та слідчий суддя, враховуючи вимоги ст.585 КПК України, обґрунтовано не взяв їх до уваги.

Дані, що позитивно характеризують ОСОБА_8 , на які посилається захисник в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Також апеляційний суд не вбачає порушення права на захист ОСОБА_8 , на що звертає увагу в апеляційній скарзі адвокат, оскільки у ході судового засідання брали участь захисник ОСОБА_8 та перекладач, слідчим суддею оголошено перерву для ознайомлення з матеріалами справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18.06.2020 щодо ОСОБА_8 ( ОСОБА_10 ) без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: