СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарях: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄРДР № 0005245 від 28 червня 2018 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, освіта вища, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , судимий: - 29 серпня 2012 року Деснянським районний судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання строком на 4 роки 6 місяців позбавлення волі; - 13 лютого 2014 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання строком на 5 років позбавлення волі, 27 травня 2014 року звільнений від подальшого відбування покарання на підставі акта амністії;

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Вінниця, українець, гр-н України, освіта неповна вища, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_3 , не судимий, -

обвинувачених, кожного окремо, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

сторони: прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачені: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відповідно, інший учасник потерпіла ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В:
28 червня 2018 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_8 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т Ак. Корольова, 8, незаконно, а ОСОБА_8 при цьому повторно, заволоділи автомобілем «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_14 , за таких обставин.

Так, за невстановлених обставин ОСОБА_8 та ОСОБА_9 домовились вчинити незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, вступивши у такій спосіб між собою в попередню злочинну змову. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, 28 червня 2018 року, приблизно о 03 год. 00 хв. ночі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 прибули до буд. 8 по пр-ту Ак. Корольова в м. Києві, де помітили припаркований автомобіль «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 . Діючи узгоджено між собою з метою незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за допомогою раніше придбаного ключа відкрили замок водійських дверей, проникли до салону вказаного автомобіля та змінили на ньому номерні знаки з НОМЕР_1 на НОМЕР_2 , щоб не бути викритими. Після цього ОСОБА_8 , особисто керуючи вказаним автомобілем, а ОСОБА_9 , перебуваючи в його салоні на місці пасажира, прибули на автостоянку території житлового масиву «Троєщина» в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Бальзака, 72-а, де і були затримані працівниками поліції.

Позиція сторони захисту.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав у повному обсязі і показав, що у серпні 2017 року був затриманий працівниками поліції Києво-Святошинського району, які вивезли його в Обухівській район та оформили затримання із викраденим нібито ним автомобілем «Лексус», що належав заступнику начальника поліції гр-ну ОСОБА_15 . Дана справа й досі не розглянута судом. Звільнившись через два місяці із СІЗО під заставу з`ясував, що належний його матері автомобіль «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_2 , який він залишив разом із ключем на СТО приятеля ОСОБА_16 в м. Київ по вул. Наумова, 2-А, вилучили правоохоронці. Він намагався з`ясувати, де його автомобіль, але пошуки результатів не дали. Майже через рік, перебуваючи вдома, він спустився у двір на звук сигналізації, яка спрацьовувала на автомобілі його брата «HONDA CRV», яким він також користувався. Біля машини був працівник поліції з обласного главку, який його затримував у 2017 році, і запропонував йому повернути автомобіль «КІА Rio» за грошову винагороду. Він погодився. Поліцейський наполягав на передачі грошей на території Святошинського району, у зв`язку з чим він, КОШМАК, погодився зробити викуп на парковці біля будинку № 6-Є по вул. Жолудєва м. Київ, оскільки знав цю місцевість. Домовленість між ними була здійснити викуп через тиждень. Для організації викупу, він, КОШМАК, попросив ОСОБА_17 з`їздити на викуп авто разом, щоб той перевірив і забрав його автомобіль, поки він буде передавати гроші, оскільки боявся обману. У вечорі 27 червня 2018 року, тобто приблизно через тиждень, близько о 21 год. він разом з КРІЛЕВСЬКИМ прибули на автомобілі брата «HONDA CRV» за адресою: м. Київ, вул. Жолудєва, 6-Є та заночували у знайомої ОСОБА_18 , з якою приятелював. При цьому, він взяв із собою 2 000 доларів США для викупу свого авто. Перебуваючи у квартирі ОСОБА_19 , вночі він почув звук сигналізації автомобіля брата і побачив у вікно поліцейського, з яким домовлявся про повернення свого авто. Після цього він із ОСОБА_17 вийшли до вказаного працівника поліції, поруч з ним була ще одна невідома особа. Ця особа разом із КРІЛЕВСЬКИМ, якому він, КОШМАК, дав технічний паспорт для звірки номерних знаків та VIN коду свого автомобіля «КІА Rio», пішли за цим авто, а він, КОШМАК, з грошима залишився з поліцейським. Через 15-20 хв. зателефонував ОСОБА_17 та повідомив, що йому віддали автомобіль «КІА Rio». Після цього повідомлення ОСОБА_20 передав поліцейському гроші і той пішов, а ще через 3-4 хв. у двір заїхав КРІЛЕВСЬКИЙ на автомобілі «КІА Rio» з номерами НОМЕР_2 і вони поїхали додому до нього, ОСОБА_20 . Приїхавши, він зателефонував цивільній дружині та попросив винести йому грошей для оплати стоянки. Коли жінка вийшла, то сіла у авто і вони поїхали та поставили машину на платну паркову, що була поруч. Коли вони виходили з парковки, їх затримали правоохоронці, позабирали телефони.

Як також уточнив обвинувачений ОСОБА_20 : - він до правоохоронних органів з приводу зникнення автомобіля матері та інших, на його думку, неправомірних дій працівників поліції не звертався; - співробітник поліції з обласного главку знаходив його, кожного разу активував сигналізацію автомобіля брата «HONDA CRV», на якому він, обвинувачений, тимчасово пересувався; - відразу після домовленості з поліцейським про повернення автомобіля він зробив за технічним паспортом страховий поліс, який залишав при собі; - КРІЛЕВСЬКИЙ повинен був звірити номерні знаки та VIN код із техпаспортом на авто, однак нічого про це не казав, автомобіль «КІА Rio», на якому приїхав ОСОБА_17 маючи наданий товаришем поліцейського ключ, зовні був схожий на автомобіль його матері, хоча були виявлені пошкодження пластикових панелей у салоні в районі коробки передач, номер кузова авто він, КОШМАК, не перевіряв, у багажнику виявив відмінність балону ГБО, нічого іншого особливого не бачив, залишивши машину він йшов по парковці до моменту свого затримання з пакетом в руках; - під час затримання в нього особисто забрали ключ від автомобіля «КІА Rio» (був окремий на кільці) та ключ від автомобіля «HONDA CRV» (на зв`язці ключів), два технічних паспорти на автомобілі «КІА Rio» та «HONDA CRV», страховку, телефон та паспорт, після цього тримали на землі біля години, потім приїхали слідчі, їх підвели до автомобіля, який був відкритий, і проводився його огляд, одним із понятих був охоронець, іншого понятого не пам`ятає, хоча осіб в цивільному було багато, здійснювалась фото фіксація огляду, процесуальні права їм роз`яснені не були; - пізніше його із цивільною дружиною та ОСОБА_17 було доставлено до райвідділку, де на них чинився тиск, через який він на початку оговорив себе; - він спеціальними знаннями та засобами для відкриття та заведення автомобіля без ключів не володіє; - на даний час доля належного його матері автомобіля «КІА Rio» не відома.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України також не визнав і повністю підтверджуючи показання КОШМАКА уточнив, що не може описати місце отримання ним автомобіля КОШМАКА, оскільки його від вул. Жолудєва вели дворами пішки хвилин до 20-ти, пам`ятає, що була якась паркова, після отримання ним автомобіля він телефонував КОШМАКУ та повідомив « ОСОБА_21 , в мене машина з ключами, я їду до тебе», перед цим він звірив лише реєстраційний номер по техпаспорту, а номер кузова не перевіряв і не має уяви, де він міг бути зображеним, при передачі йому автомобіль був заведений, ключ знаходився в гнізді запалювання, двері були відкриті. Як також він уточнив, спочатку автомобілем керував він, КОШМАК сидів поряд, жодних зупинок не було, за ними ніхто не слідкував, а вже біля свого будинку за кермо сів КОШМАК та заїхав на паркову. При затриманні у нього, КРІЛЕВСЬКОГО, вилучили посвідчення водія, телефон та ключі від квартири, із протоколом огляду місця події його не ознайомлювали, прав не роз`яснювали, адвокат не викликався.

Сторона захисту наполягала на тому, що обвинуваченням не здобуто і не надано суду будь-яких допустимих доказів винуватості КОШМАКА та ОСОБА_17 у вчиненні поставленого їм у провину діяння. Вважає пред`явлене обвинувачення безпідставним і таким, що ґрунтується виключно на припущеннях та недопустимих доказах, якими є результати проведених негласних розшукових слідчих дій та протоколу огляду місця події за участю затриманих. Заява про злочин потерпілої містить інформацію про одного невідомого крадія, а у витягу з реєстру про відкриття в той же день кримінального провадження вказано вже про дві конкретні особи, ОСОБА_17 випадково опинився поруч з КОШМАКОМ і вважав, що допомагає останньому повернути належний його сім`ї автомобіль, працівники поліції сфальсифікували докази обвинувачення. Враховуючи це, сторона захисту просила ухвалити виправдувальний вирок щодо обох обвинувачених.

Позиція сторони обвинувачення.
В обґрунтування винуватості КОШМАКА та ОСОБА_17 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, сторона обвинувачення подала докази, які були безпосередньо досліджені під час судового розгляду. Під час виступу в судових дебатах прокурор акцентував увагу на показаннях потерпілої та свідків, слідову інформацію та речові докази, виявлені на місці затримання обох обвинувачених, які у сукупності та взаємозв`язку вважав достатніми для того, щоб ухвали обвинувальний вирок.

Оцінка поданих сторонами доказів судом.
Винуватість обвинувачених КОШМАКА та ОСОБА_17 у вказаному злочині за встановлених судом обставин, кожного окремо, підтверджується, крім власне їх показань, в яких не заперечуються окремі обставини з фактичного боку, зокрема, щодо факту їх затримання поруч з предметом злочину, також й іншими дослідженими судом доказами, які не викликають жодних сумнівів у своїй належності, допустимості та достовірності, а у сукупності та взаємозв`язку є достатніми для того, щоб критично оцінити захисну версію обвинувачених та довести їх винуватість поза розумним сумнівом.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 показала, що 28 червня 2018 року, приблизно о 06 год. ранку, через домофон працівник поліції повідомив, що в них викрали автомобіль «КІА Rio», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований між будинками АДРЕСА_4 , але його вже знайшли і він знаходиться на майданчику в поліції. Очевидцем викрадення свого автомобіля вона не була, хоча вікна її квартири по АДРЕСА_5 виходять на стоянку, де стояв цей автомобіль з 26 червня 2018 року. Її автомобіль в той же день було повернуто, в салоні була пошкоджена панель коробки передач, номерні знаки покручені, а зовні автомобіль був цілий. Речі, які знаходились в автомобілі (відео реєстратор та страхові документи на нього) були також повернуті. Автомобіль довелося заводити за допомогою ключа, що зі слів правоохоронців, був вилучений під час затримання викрадачів, після перечіпування своїх ключів, вона повернула даний ключ поліцейським. Як також уточнила потерпіла: - відеоспостереження на момент викрадення авто не було, консьєржа в будинку немає, в автомобілі були тільки страхові документи на нього, двоє ключів від авто вона нікому не передавала, сигналізації на автомобілі не було; - реєстраційні номери на автомобіль НОМЕР_1 на момент її приїзду до поліції вже були встановлені, проте були погнуті; - автомобіль «КІА Rio», д.н.з. НОМЕР_1 перебуває у її власності більше двох років і є технічно справним, заяву про його викрадення вона писала в автомобілі поліції, а потім близько 10:00 год. поїхала до відділку поліції за машиною, працівники поліції мови про винагороду за розшук автомобіля не вели.

Аналогічні показання надав суду і допитаний свідок ОСОБА_22 чоловік потерпілої, уточнивши, що також не був очевидцем викрадення належного його дружині автомобіля «КІА Rio», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , останній раз цей автомобіль бачив під вікнами будинку приблизно о 20 год. перед його викраденням вночі. Після повідомлення поліцейського про викрадення автомобіля він виглянув у вікно, автомобіля дійсно не було на місці. Коли поліцейський зайшов у квартиру, то повідомив що їх автомобіль знайшли. Він, свідок, зателефонував по «102» та повідомив, що в нього викрали авто, повідомивши марку та колір, по прибуттю поліції ним та його дружиною було надано пояснення та передано техпаспорт на автомобіль разом із двома комплектами ключів, а пізніше вони поїхали до відділку. На авто був встановлений штатний центральний замок проте дана система, як зрозумів свідок, вочевидь не спрацювала оскільки він нічого не чув. Коли вони прибули в поліцію, хтось із поліцейських надав ключ від авто, який був вилучений у викрадачів, бо їх ключі не підходили, цим ключем завели авто, виїхали зі стоянки поліції та поїхали перечіповувати ключі на автомобіль. Працівники поліції мови про винагороду не вели.

Повідомлені потерпілою та свідком обставини злочину знайшли своє підтвердження під час дослідження судом протоколу огляду місця події за участю потерпілої від 28 червня 2018 року та результатів його фото фіксації як додатку (т. 1 а. 62-70), за якими станом на 07 год. 07 хв. ранку 28 червня 2018 року на асфальтованій ділянці місцевості між будинками №№ 6 та 8 по просп. Корольова в м. Києві виявлено відсутність автомобіля «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який за документами зареєстрований за потерпілу ОСОБА_14 , остання добровільно видала свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_4 та два комплекти ключів до цього автомобіля.

Факт повернення потерпілій ОСОБА_14 саме цього автомобіля «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , двох комплектів ключів від нього, свідоцтва про його реєстрацію НОМЕР_4 та відеореєстратора засвідчений її показаннями та розпискою від 07 липня 2018 року (т. 1 а. 106-108).

Для завдань даного провадження суд достовірним ідентифікатором вказаного транспортного засобу визнає виключно номер шасі (кузова, рами) за свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу ( НОМЕР_3 ), який є незмінним, на відмінну від зовнішнього ідентифікатора, функцію якого виконують поточні державні номери його реєстрації.

Згідно з протоколами затримання ОСОБА_23 та ОСОБА_24 від 28 червня 2018 року (т. 1 а. 134-136; т. 2 а. 28-30) останні були фактично затримані поліцією за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 72-а (цілодобова охоронювана стоянка) 28 червня 2018 року о 06 год. 00 хв., а не о 12 год. 50 хв. як чомусь вважав захист, під час проведення з дотриманням вимог ч. 3 ст. 208 КПК України їх особистого обшуку речей, які мали б значення для даного провадження, вилучено не було. КРІЛЕВСЬКИЙ хоча не підтвердив свій підпис на протоколі свого затримання, проте факту самого затримання за викладених обставин не заперечував.

Всі ці відомості не оспорювались сторонами та у своїй сукупності вказують на достовірність показань потерпілої ОСОБА_14 та свідка ОСОБА_25 про відомі їм обставини незаконного заволодіння належного їх сім`ї автомобіля «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , подальшого його виявлення та повернення, які суд кладе в основу свого вироку, натомість вони та наведені документовані дані не містять жодних доказів, які могли б вказати на причетність до незаконного заволодіння вказаним автомобілем обвинувачених.

Так, згідно з даними протоколу огляду від 28 червня 2018 року та результатами його фото фіксації як додатку до вказаного протоколу (т. 1 а. 71-89), на території автостоянки за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 72-а станом на 07 год. 36 хв. ранку, тобто після фактичного затримання обвинувачених, виявлено автомобіль «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який оглянутий за санкцією суду за правилами обшуку (т. 1 а. 144-147), а поруч з ним КОШМАКА (курточка з білою смужкою на рукавах) з чорним поліетиленовим пакетом в руці та КРІЛЕВСЬКОГО також з поліетиленовим пакетом в руці, чого власне не оспорювали самі обвинувачені. За цим же протоколом на місці огляду були виявлені та вилучені: двоє номерів державної реєстрації НОМЕР_1 , брелок сигналізація, ключ від автомобіля «HONDA CRV», зв`язка ключів, ключ з написом «М», мобільний телефон з номером …45-73, поліс АВ 5014020, свідоцтво НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «HONDA CRV» д.н.з. НОМЕР_6 на гр-на ОСОБА_26 , свідоцтво НОМЕР_7 про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 ; мобільний телефон з номером …71-89, відеореєстратор «Genius DVR-HD560» чорного кольору та зарядний пристрій до нього; на самому автомобілі «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_2 сліди папілярних узорів, а саме, 3 із зовнішньої сторони кришки багажника, 2 з поверхні номерів д.н.з. НОМЕР_1 , по одному із зовнішньої сторони передніх лівих та правих дверей. Крім того, як видно з цього ж протоколу, виявленим на місці огляду ключем з написом «М» було відчинено автомобіль «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_2 , під час огляду салону якого виявлено, що коробка передач пошкоджена, а також вилучено змиви з поверхонь керма та важелю коробки передач, рукавиці, які знаходилися в передніх правих дверцятах бокового карману.

Вказані вилучені речі та автомобіль визнані речовими доказами (т. 1 а. 104-107), натомість вилучені під час огляду 7 слідів папілярних узорів та 2 змиви, рукавиці в межах даного провадження експертним шляхом не досліджувалися.

Суд в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 87 КПК України, визнає недопустимими доказами всі дані, які були встановлені (одержані) органом досудового розслідування 28 червня 2018 року під час огляду затриманих КОШМАКА та КРІЛЕВСЬКОГО і відображені у протоколі цієї слідчої дії (т. 1 а. 71-89), оскільки в порушення вимог ч. 3 ст. 208 КПК України вказаний огляд фактично затриманих вказаних осіб був проведений за правилами обшуку не у порядку ч. 3 ст. 208 КПК України та без засвідчення результатів особистого обшуку підписами самих осіб, які зазнали такого обшуку. Відтак, суд за вимогами ч. 2 ст. 86 КПК України не використовує вказані недопустимі докази щодо нібито виявлених безпосередньо у КОШМАКА та КРІЛЕВСЬКОГО документів, предметів та речей при поставленні даного вироку суду і не посилається на них, оскільки такі докази отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, зокрема внаслідок здійснення процесуальних дій (особистий обшук затриманого) з порушенням їх суттєвих умов.

Визнавши результати особистого обшуку обох обвинувачених недопустимими, суд однак не знаходить підстав для визнання недопустимими результатів огляду місця події в іншій частині, в тому числі через відсутність підписів обвинувачених у протоколі, оскільки вони не залучалися слідчим як учасники цієї слідчої дії, а також через фактичний огляд належного потерпілій автомобіля за її відсутності, оскільки це відповідало її інтересам, як про це вона прямо заявила в суді.

Крім того, суд не знаходить правових підстав для визнання недопустимими даних фото фіксації як додатку до вказаного протоколу огляду, як власне і даних фото фіксації як додатку до протоколу огляду місця події за участю потерпілої від 28 червня 2018 року, у зв`язку з їх засвідченням слідчим, який не проводив саму слідчу дію, на що звертав увагу захист. По-перше, у протоколі прямо вказано про застосування під час огляду фотоапарату, про що були повідомлені поняті (ч. 2 ст. 104 КПК України). По-друге, ці фотоматеріали засвідчені підписом слідчого, який став старшим групи слідчих за даним провадженням та окремо належно виготовив ці додатки, попередньо вилучивши їх за офіційним запитом (ч. 3 ст. 105 КПК України). По-третє, належність цих фотоматеріалів є очевидною через ідентифікаційні ознаки описаних в протоколі об`єктів огляду (номера реєстрації транспортних засобів) (ст. 85 КПК України).

Не вбачає суд підстав поставити під сумнів за клопотанням захисту дані вказаного протоколу огляду і через наявні в ньому виправлення, оскільки їх характер не є критичним.

Під час дослідження додатків до вказаного протоколу огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 72-а у виді фото таблиць потерпіла ОСОБА_14 уточнила, що виявлений і зафіксований автомобіль «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 (фото №№ 1-3), належить їй на праві власності, хоча і містить на собі інші реєстраційні номери, пошкоджень, які зафіксовані біля коробки передач, раніше не було, їх вона вперше побачила під час отримання автомобіля в поліції (фото №№ 21 та 22), виявлені номери державної реєстрації НОМЕР_1 (фото № 16) відповідають номерам реєстрації її автомобіля, також їй належать і вона впізнає відеореєстратор «Genius DVR-HD560» чорного кольору та зарядний пристрій до нього, які знаходилися в її автомобілі на момент угону (фото № 17). Натомість, і обвинувачені КОШМАК та КРІЛЕВСЬКИЙ ідентифікували себе на фото №№ 9 (курточка з білою смужкою на рукавах) та 10 відповідно, КОШМАК до того ж визнав, що після затримання він надав поліцейським діючий поліс АВ 5014020 та свідоцтво САО 203334 про реєстрацію транспортного засобу на зафіксований поруч на стоянці автомобіль «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору (фото №№ 1-3, 14, 15) вважаючи його помилково своїм.

Як вбачається з протоколу огляду предметів від 28 червня 2018 року (т. 1 а. 116-118), потерпіла ОСОБА_14 та свідок ОСОБА_22 її чоловік впізнали належний їх сім`ї відеореєстратор «Genius DVR-HD560» чорного кольору із зарядним пристроєм не тільки за зовнішніми ознаками, а й за вмістом особистої сімейної інформації, яка містилася на СД карточці-накопичувачі об`ємом у 32 гігабайти у даному реєстраторі, при цьому уточнили, що цей відео реєстратор перебував в салоні належного ОСОБА_14 автомобіля «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 . Результати цієї слідчої дії потерпіла ОСОБА_14 підтвердила під час судового розгляду.

Крім того, суд звертає увагу на те, що показання обвинувачених щодо наявних при них та вилучених предметів під час огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 72-а узгоджуються з даними фото таблиць до протоколу цієї слідчої дії та самим таким протоколом. Зокрема, КОШМАК визнав, що в нього працівники поліції вилучили ключ від автомобіля «КІА Rio», що узгоджується з виявленим під час огляду ключем з написом «М», брелок ключ від автомобіля «HONDA CRV» та зв`язку ключів, що зафіксовано на фото № 13, два технічних паспорти на автомобілі «КІА Rio» та «HONDA CRV», що узгоджується з виявленими під час огляду двома свідоцтвами НОМЕР_5 та НОМЕР_7 (фото № 14, 15), паспорт (фото № 14), страховий поліс, що узгоджується з виявленим під час огляду полісом НОМЕР_9 (фото № 15), мобільний телефон, який мав номер …45-73, що зафіксовано на фото № 11 та 12. КРІЛЕВСЬКИЙ визнав, що в нього працівники поліції вилучили телефон, який мав номер …71-89 (фото № 17 та 18).

Належність автомобіля «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 матері обвинуваченого ОСОБА_23 ОСОБА_27 підтверджена дослідженою судом довіреністю НВІ 562792 (т. 2 а. 62).

Оскільки показання обох обвинувачених в цій частині узгоджуються з документованими даними, в тому числі результатів проведеної слідчої дії, суд визнає достовірними і кладе в основу свого вироку як показання в цій частині обвинувачених, так і всі дані протоколу огляду місця події, які не визнані судом недопустимими.

За таких обставин, суд вважає безспірно доведеним вказаними доказами у своєму взаємозв`язку те, що 28 червня 2018 року близько 03 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, пр-кт Ак. Корольова, 8, незаконно, тобто поза волею власника, відбулося заволодіння автомобілем «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який за документами належить потерпілій ОСОБА_14 і який через декілька годин того ж ранку на автостоянці в АДРЕСА_6 , де були затримані поліцією ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , був виявлений але вже з іншими номерами державної реєстрації - НОМЕР_2 , які відповідають автомобілю зареєстрованому за родичкою ОСОБА_23 , а також з наявними при цьому особистими речами потерпілої та явними для обох обвинувачених ознаками зламу (пошкодження біля коробки передач), а для обвинуваченого ОСОБА_23 ознаками переробки системи ГБО.

Встановлюючи причетність обох обвинувачених до незаконного заволодіння вказаним автомобілем, суд бере до уваги таке:

-за показаннями обох обвинувачених, які не спростовані поданими доказами, виявлений на автостоянці в м. Києві по вул. Бальзака, 72-а автомобіль «КІА Rio», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , весь час, починаючи з моменту його заволодіння і до моменту зупинки на території вказаної стоянки, перебував під їх особистим контролем, в управління третім особам не передавався, що виключає ймовірну його підміну;

-змішаний характер виявлених на місці затримання чітко та безспірно ідентифікованих самими обвинуваченими їх особистих речей (телефони, ключі, документи, реєстраційні номери автомобіля НОМЕР_2 , що належить матері КОШМАКА, тощо) з предметами, які їм очевидно не належали і власником яких є потерпіла (відео реєстратор із зарядним пристроєм, справжні номерні знаки державної реєстрації належного їй автомобіля - НОМЕР_1 ), а так само встановлення на автомобіль потерпілої чужих реєстраційних знаків НОМЕР_2 , виключає з боку обвинувачених помилку в предметі;

-наявність в розпорядженні обвинуваченого ОСОБА_23 документів на автомобіль аналогічної з автомобілем потерпілої модифікації та кольору «КІА Rio», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 , д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується дослідженими судом копією свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7 та оригіналом довіреності НВІ 562792 від 24 листопада 2016 року (т. 2 а. 60), не виправдовує дій обвинуваченого, а навпаки, вказує на їх свідомий характер, поєднаний із завчасним пошуком такого зовні схожого автомобіля;

Ці дані, на думку суду, у своєму взаємозв`язку безсумнівно вказують на причетність обох обвинувачених до свідомого незаконного заволодіння автомобілем «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який за документами належить потерпілій ОСОБА_28 .

Вказані висновки суду також повністю узгоджуються з даними протоколу огляду наданого директором ТОВ «Ніко-Сервіс» на запит слідчого під час досудового розслідування (т. 1 а. 118) відеозапису від 28 червня 2018 року з додатками до нього у виді фото таблиць, подій, які відбувалися 28 червня 2018 року, починаючи з 05 год. ранку на території автомобільної стоянки за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 72-А (т. 1 а. 119-129), на останньому з різних ракурсів зафіксовано, як о 05 год. 11 хв. на вказану автостоянку заїжджає та паркується наприкінці території стоянки автомобіль «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_2 чорного кольору, відразу після цього з задніх правих пасажирського дверей виходить жінка, яка ідентифікована під час судового розгляду обома обвинуваченими як ОСОБА_29 , з передніх правих пасажирського дверей виходить чоловік, який ідентифікований під час судового розгляду обома обвинуваченими як КРІЛЕВСЬКИЙ, а з лівих водійських дверей виходить чоловік, який ідентифікований під час судового розгляду обома обвинуваченими як КОШМАК. При цьому КОШМАК (курточка з білою смужкою на рукавах) дістає з багажного відсіку чорний пакет і заглядає під капот автомобіля, на якому вони приїхали, а потім всі втрьох йдуть у напрямку до виходу зі стоянки, як КОШМАК, так і КРІЛЕВСЬКИЙ тримають в руках темні пакети, що узгоджується з даними протоколу огляду місця їх затримання.

Допитана під час судового розгляду за клопотанням захисту свідок ОСОБА_30 після окремого роз`яснення їй права, передбаченого ст. 63 Конституції України, показала, що перебуває у цивільному шлюбі із обвинувачуваним КОШМАКОМ, має з ним спільну дитину, а КРІЛЕВСЬКОГО знала як друга КОШМАКА. У матері КОШМАКА був автомобіль «КІА Rio» чорного кольору, яким він користувався, але його вилучили правоохоронці з СТО ще у 2017 році, коли КОШМАКА затримували в іншій справі.

Увечері 27 червня 2018 року КОШМАК повідомив їй, що їде забирати цей автомобіль матері, оскільки має з цього приводу домовленості, які не вказав. Близько 6:00 год. 28 червня 2018 року КОШМАК зателефонував їй, попросив спуститись та взяти гроші, щоб поставити цей автомобіль на паркову, що вона і зробила. Після цього вона сіла з КОШМАК та КРИЛЕВСЬКИМ в цей автомобіль і вони припаркувались в кінці на стоянці, що розташована за їх будинком. Повертаючись додому біля шлагбауму, вони були затримані працівниками поліції. Затримання проводило три особи, поваливши обвинувачуваних на землю, а їй наказавши стояти на місці, після чого чекали слідчо-оперативну групу. У цей час працівники поліції вели з кимось розмови про переказ коштів на картку за повернення автомобіля. Після прибуття слідчого всі підійшли до автомобіля «КІА Rio» чорного кольору, ключі від якого вилучили у затриманих разом із мобільним телефоном та техпаспортом. КОШМАК та КРИЛЕВСЬКИЙ мали при собі лише ключі, мобільні телефони, документи та сигарети, це все було вилучено поліцейськими. Слідчий провів огляд автомобіля, присутніх при цьому, крім затриманих, було чоловік десять, слідчий відкривав багажник, нічого в машині не було знайдено, відібрав дактилоскопічні зразки із салону автомобіля, після чого її разом із КОШМАКОМ та КРІЛЕВСЬКИМ доставили до Святошинського ВП. Поняті при огляді автомобіля були відсутні, проводилась фіксація огляду на мобільні телефони працівників поліції. Номерний знак вона не пам`ятає, а візуально зовні та зсередини автомобіль був ідентичний автомобілю свекрухи.

Також свідок ОСОБА_30 уточнила, що: - могла заплутатися у днях, коли саме перед затриманням КОШМАК пішов з дому; - на автостоянці, де відбулося їх затримання, є камери відеоспостереження, автомобіль забрали працівники поліції, ключі від нього вилучили у КОШМАКА; - на них чинився тиск збоку працівників поліції, проте їй не відомо, щоб хтось звертався із відповідною заявою чи скаргою до компетентних органів; - на фото таблицях до протоколу огляду місця події від 28 червня 2018 року (т. 1 а. 75-89) вона впізнає стоянку, де їх було затримано, автомобіль свекрухи «КІА Rio» чорного кольору (а. 75-76, 78, 79, фото №№ 1-3, 5-8), паспорт, техпаспорт КОШМАКА, його ключі (а. 77, фото №№ 13, 14), себе поруч з КОШМАКОМ (а. 80, фото № 9), КРІЛЕВСЬКОГО з працівником главку (а. 80, фото, 10), належний КОШМАКУ телефон номер …45-73 (а. 81, фото, 10), інші зафіксовані речі їй не відомі (а. 82-83 та 86, фото №№ 16, 17, 18 та 24 відео реєстратор, автомобільні номери НОМЕР_1 , вміст багажника), пошкодження біля коробки передач свідок пояснила ремонтом, який відбувався на СТО, звідки забрали цей автомобіль поліцейські у 2017 році; - на фото таблицях до протоколу огляду відео від 28 червня 2018 року (т. 1 а. 119-129) вона впізнає стоянку, де їх було затримано, автомобіль свекрухи «КІА Rio» чорного кольору, себе, КОШМАКА та КРІЛЕВСЬКОГО, при цьому останній стоїть поруч, коли КОШМАК відкриває капот.

Обвинувачені КОШМАК та КРІЛЕВСЬКИЙ підтвердили свою ідентифікацію, про яку повідомила суду свідок ОСОБА_31 .

Суд в цілому визнає показання свідка ОСОБА_30 достовірними і тому також кладе їх в основу свого вироку за деякими винятками. Так, суд, керуючись правилами ч. 6 ст. 97 КПК України, визнає недопустимими показання вказаного свідка з чужих слів, а саме КОШМАКА, про причину залишення ним дому у вечорі 27 червня 2018 року, оскільки первинні показання обвинуваченого в цій частині свого підтвердження не знайшли. Суд критично оцінює, а відтак відхиляє показання свідка ОСОБА_30 щодо переліку предметів, які КОШМАК та КРИЛЕВСЬКИЙ мали при собі під час затримання, щодо безрезультатного огляду багажника автомобіля, на якому вони приїхали, оскільки ці показання свідка спростовані показаннями самих обвинувачених та документованими даними. Також, суд критично оцінює, а відтак відхиляє показання свідка ОСОБА_30 , які є її оціночними судженнями дій поліції, підстав затримання обвинувачених та відсутності при цьому понятих.

Отже, показання допитаного свідка захисту ОСОБА_30 у визнаній судом допустимій та достовірній частині не суперечать показанням потерпілої та свідка ОСОБА_25 , узгоджуються з ідентифікаційними даними учасників подій, зафіксованих у протоколі огляду відеозапису від 28 червня 2018 року з додатками до нього у виді фото таблиць, з даними протоколів затримання ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , огляду місця події на території автостоянки за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 72-а, частково з показаннями обвинувачених щодо наявних при них та вилучених предметів під час такого огляду.

Більш того, на штучний характер версії обвинувачених КОШМАКА та КРІЛЕВСЬКОГО про провокацію злочину з боку працівників поліції вказує і власна поведінка КОШМАКА як найбільш ініціативного учасника таких подій, яка за умов існування такої версії є абсолютно алогічною.

КОШМАК повідомив, що залишав автомобіль матері на СТО з одним ключем, що є цілком логічно. Проте, свідомо не вказує на долю другого ключа від цього автомобіля, оскільки розуміє, що виглядає однаково дивно як і залишення такого другого ключа на СТО, так і вдома, коли він їде нібито забирати своє авто від поліції. За версією КОШМАКА, він будучи обуреним підробкою поліцією доказів у вчиненні тяжкого злочину, утриманням через це під вартою, а у подальшому ще й фактично викраденням автомобіля матері, на протязі року офіційно не заявляє про це, а у подальшому, звинувачуючи у таких незаконних діях конкретних поліцейських, саме з ними нібито веде ділові перемовини з приводу ще й і оплатного повернення належного сім`ї автомобіля. Більш того, маючи сумніви у доброчесності таких поліцейських, спеціально залучає КРІЛЕВСЬКОГО для ідентифікації за технічним паспортом пропонованого ними для викупу автомобіля «КІА Rio», який таку ідентифікацію не тільки не проводить, а й, за його словами, і не знає як це робити, проте це не заважає КОШМАКУ віддати гроші за нібито отриманий від «негідників-поліцейських» чужий не перевірений автомобіль і вважати його автомобілем матері. Не зупиняє КОШМАКА і відразу виявлене ним в салоні нібито переданого поліцейськими автомобіля пошкодження панелі в області коробки передач та зовсім інший прилад газоболонного обладнання, який він виявив в багажнику. Оглядаючи двигун вказаного автомобіля, КОШМАК і за таких умов не вважав за необхідне перевірити за наявним при собі свідоцтвом про реєстрацію номер шасі (кузова, рами) цього автомобіля, щоб про це відразу заявити поліцейським, які за його версією просто чатували на нього, щоб підставити.

Взагалі не витримує критики версія КОШМАКА, за якою він, не довіряючи поліцейському, спеціально направляє для перевірки свого автомобіля за номером кузова третю особу КРІЛЕВСЬКОГО, і зовсім не поцікавившись результатами такої перевірки віддає гроші за автомобіль як за свій, а будучи затриманим і знову викритим тим самим поліцейським, нікому не заявляє про вказану провокацію, дані про це стороною захисту не подані, відмовляється свідчити про таку провокацію слідчому (т. 2 а. 63).

За показаннями КОШМАКА поліцейський, який нібито бажав отримати винагороду за автомобіль його матері, запропонував зустріч на території Святошинського району, не уточнюючи саме місце такої зустрічі, його обрав КОШМАК, орієнтуючись на місце проживання своєї знайомої, і саме це місце виявилося в кількох хвилинах ходьби від стоянки, на якій перебував аналогічний за параметрами автомобіля матері КОШМАКА автомобіль потерпілої, який до того ж, за версією КОШМАКА, поліцейські завели під вікнами потерпілої і чекали біля нього з відкритими дверима товариша КОШМАКА.

Всі ці дані вказують на очевидно штучний характер захисної версії обвинувачених, яка ними самими вперше озвучена в суді за результатами дослідження всіх доказів обвинувачення, враховуючи вразливий характер окремих з них.

На нещирість позиції КОШМАКА додатково вказує і те, що за загально доступними даними МТСБУ серед діючих полісів станом на 28 червня 2018 року полісу на транспортний засіб НОМЕР_2 не існувало, а виявлений поліс АВ 5014020 обліковувався як втрачений, страхова компанія, якій він належав, позбавлена права укладати договори ще з березня 2017 року, а відтак він не міг оформити, як стверджував у суді, вказаний поліс у червні 2018 року.

Не зважаючи на такі дані, судом для сторони захисту були створені додаткові умови для доведення сумнівності версії обвинувачення, проте цього захист не досяг і за новими даними, які досліджувалися з дотриманням правил, передбачених ч. 11 ст. 290 КПК України.

Так, допитана під час судового розгляду за клопотанням захисту свідок ОСОБА_32 показала, що обвинувачуваного ОСОБА_20 знає із 2018 року, коли той допомагав їй робити ремонт житла за адресою: АДРЕСА_7 . 27 червня 2018 року вона повідомила КОШМАКУ, що з наступного дня у зв`язку з постійним працевлаштуванням в подальшому зможе робити ремонт лише у вихідні дні, КОШМАК попросив дозволу заїхати до неї у вечорі на квартиру у справах, на що вона погодилась. Близько 21 год. КОШМАК приїхав до неї на своєму автомобілі, під час спілкування вона, свідок, бачила в нього долари, сума невідома, на запитання, навіщо йому гроші, КОШМАК повідомив, що йому треба викупити свій інший автомобіль із штрафного майданчику, деталі при цьому не повідомляв. КОШМАК залишив квартиру приблизно в 03-04 год. ночі 28 червня 2018 року. Після цього КОШМАК не відповідав на дзвінки. Також свідок уточнила, що до неї КОШМАК приїхав на темному джипі, марку якого не знає, з невідомим приятелем присутнім в залі суду КРІЛЕВСЬКИМ.

Допитаний під час судового розгляду за клопотанням захисту свідок ОСОБА_33 показав, що з КОШМАКОМ знайомий по роботі на СТО за адресою: м. Київ, вул. Наумова, 2-А на території гаражного кооперативу. Він, свідок, є співвласником даної СТО, а КОШМАК там неофіційно працював (проходив стажування) десь півроку. Приблизно два роки тому на СТО було проведено обшук працівниками Святошинського УП ГУ НП у м. Києві та вилучено автомобілі з обладнанням. У той час на СТО перебував автомобіль «КІА Rio» чорного кольору, на якому приїхав КОШМАК та який теж вилучили. Про подальшу долю цього автомобіля йому невідомо, обвинувачуваного ОСОБА_20 він більше не бачив.

Разом з тим, обставини, очевидцями яких були свідки ОСОБА_34 та ОСОБА_35 , не спростовують висунуте обвинувачення, навпаки, підтверджують покладені в його основу дані про спільне перебування КОШМАКА з КРІЛЕВСЬКИМ локально поруч із стоянкою автомобіля, зовні схожого на автомобіль родини КОШМАКА, який у подальшому був ними протиправно вилучений, що власне узгоджується із даними досліджених судом протоколами огляду місця події та санкціонованого судом обшуку автомобіля від 28 червня 2018 року з додатками (т. 1 а. 90-103, 111-115, 143), за якими на місцевості за адресою: м. Київ, вул. Жолудєва, 6-Е станом на 11 год. ранку виявлено автомобіль «HONDA CRV» д.н.з. НОМЕР_6 , яким тимчасово користувався обвинувачений КОШМАК, уточнивши, що цей автомобіль був оформлений на брата ОСОБА_36 , і саме на ньому він, обвинувачений, прибув до своєї знайомої за вказаною адресою.

Враховуючи викладене, суд визнає достовірними показання потерпілої, свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_30 у визнаній судом допустимій частині, дані, які містять протоколи огляду місця події, предметів за участю потерпілої від 28 червня 2018 року, огляду та обшуку автомобіля «HONDA CRV» д.н.з. НОМЕР_6 , огляду наданого директором ТОВ «Ніко-Сервіс» відеозапису з додатками, розписка потерпілої про повернення майна, протоколи затримання обвинувачених щодо місця їх затримання, а також у допустимій частині протокол огляду місця події від 28 червня 2018 року за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 72-а, оскільки вони у наведеній частині узгоджуються між собою та мають взаємодоповнюючий характер. Тому, показання обох обвинувачених, які узгоджуються з об`єктивними документованими даними результатів проведених слідчих дій, суд також визнає достовірними і кладе в основу свого вироку, а в іншій частині їх показання оцінює критично як недостовірні та надумані, а тому відхиляє.

На наявність попереднього умислу на спільне вчинення злочину в КОШМАКА та КРІЛЕВСЬКОГО вказує узгоджений характер їх дій, коли вони разом протиправно заволодівають очевидно чужим автомобілем, оскільки спільно змінюють на ньому заздалегідь заготовлені реєстраційні номери, які пов`язані з родиною ОСОБА_20 , та переміщуються на ньому до моменту їх затримання з попередніми реєстраційними номерами власника.

Належність як доказу протоколу обшуку від 28 червня 2018 року (т. 1 а. 144-146), санкціонованого судом (т. 1 а. 133) і проведеного в житлі за місцем проживання ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_2 , допустимими доказами не доведена, тому відомості, що він містить, суд не бере до уваги.

Поняті ОСОБА_39 та ОСОБА_40 викликалися за клопотанням захисту проте, їх явка забезпечена не була.

Суд в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України з підстав, передбачених ч. 1 ст. 41, ч. ч. 3 та 6 ст. 246 ст. 290 КПК України, визнає недопустимими доказами всі дані, які були встановлені (одержані) органом досудового розслідування і зафіксовані у протоколі за результатами проведення візуального спостереження за особою від 07 серпня 2018 року (т. 1 а. 206-207), оскільки в порушення вимог вказаних норм процесуального законодавства ця слідча дія проведена співробітником оперативного підрозділу за відсутності даних про відповідне доручення слідчого, не містить згадки про таке доручення і сам протокол,а процесуальні документи, які стали підставою для проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії не були відкриті стороні захисту та не подавалися до суду. Більш того, відсутні дані про те, що сторона обвинувачення взагалі вживала необхідні та залежні від неї заходи, спрямовані на розсекречення таких процесуальних документів. Відтак, суд за вимогами ч. 2 ст. 86 КПК України не використовує вказані недопустимі докази при поставленні даного вироку суду і не посилається на них, оскільки такі докази отримані внаслідок здійснення процесуальних дій з порушенням їх суттєвих умов.

За таких обставин, суд, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, рівність перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами провадження їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний поданий сторонами доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає за результатами даного судового розгляду доведеним в межах висунутого обвинувачення те, що 28 червня 2018 року близько 03 год. 00 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т Ак. Корольова, 8, за попередньою змовою групою осіб незаконно, а ОСОБА_8 при цьому повторно, заволоділи транспортним засобом автомобілем марки «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_14 , а тому ці дії обох обвинувачених, кожного окремо, кваліфікує за ч. 2 ст. 289 КК України.

Органи досудового розслідування ставили у провину конкретно КОШМАКУ відкриття замку водійських дверей, проникнення до салону автомобіля потерпілої та керування ним, а КРІЛЕВСЬКОМУ спостереження за обстановкою та заміну на цьому автомобілі державних номерних знаків, проте суд виключає в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України з обвинувачення вказівку на таку конкретизацію дій обвинувачених, оскільки вона не доведена поданими доказами. Водночас ці висновки суду не впливають на правову оцінку в цілому дій вказаних осіб, які виключно спільними діями досягли поставленої мети незаконно заволодіти транспортним засобом автомобілем марки «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 .

Суд також виключає з обвинувачення посилання на те, що КОШМАК та КРІЛЕВСЬКИЙ мали спільний намір вчиняти незаконні заволодіння транспортними засобами як системні множинні дії, оскільки такого поданими доказами не доведено.

Суд, керуючись правилами ч. 3 ст. 337 КПК України, також виключає з обвинувачення КОШМАКУ та КРІЛЕВСЬКОМУ вказівку на завдання ними великої матеріальної шкоди потерпілій чи матеріальної шкоди у великому розмірі, як буквально вказано в обвинувальному акті, оскільки у сформульованому обвинуваченні вартість транспортного засобу, яким протиправно заволоділи обвинувачені, не визначена, а відтак вартісні показники збитків, що є обов`язковим у таких випадках, органом досудового розслідування у провину не ставилися. Не охоплює такої кваліфікуючої ознаки, як завдання великої матеріальної шкоди, і визначена межами обвинувачення правова кваліфікація злочину.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, який неодноразово судимий до реальної міри покарання за вчинення системних крадіжок, пов`язаних з проникненням в житло громадян, проте належних висновків для себе не зробив, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, характеризується посередньо, хоча працює, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, хвору матір. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_41 , судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_42 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу винного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відтак відсутні сумніви в його осудності, характеризується посередньо, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дорожнього руху, одружений має на утриманні двох малолітніх дітей. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_42 , судом не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за неможливе виправлення ОСОБА_23 та ОСОБА_24 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначає їм покарання за вчинений ними злочин в межах санкції ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі, при цьому, враховуючи менш активну роль ОСОБА_24 у меншому розмірі для нього і без призначення додаткового покарання, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними, а також іншими особами нового злочину.

Клопотання щодо заходів забезпечення сторони не заявляли.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_43 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з конфіскацією майна.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_44 та ОСОБА_45 рахувати з дня їх затримання та приведення даного вироку до виконання в частині призначеного судом основного покарання у виді позбавлення волі. У строк відбутого покарання зарахувати строк їх обох затримання та перебування під вартою в межах даного кримінального провадження, а саме з 28 червня 2018 року до 26 (включно) серпня 2018 року.

Речові докази (т. 1 а. 104-107) автомобіль «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , двоє номерів державної реєстрації НОМЕР_1 , два комплекти ключів від нього, свідоцтво про реєстрацію цього транспортного засобу НОМЕР_4 , відеореєстратор «Genius DVR-HD560» чорного кольору та зарядний пристрій до нього повернути потерпілій ОСОБА_46 , скасувавши арешт на вказані предмети; - брелок сигналізація, ключ від автомобіля «HONDA CRV», зв`язка ключів, мобільний телефон з номером …45-73, свідоцтво НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «HONDA CRV» д.н.з. НОМЕР_6 на гр-на ОСОБА_26 , свідоцтво НОМЕР_7 про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «КІА Rio» д.н.з. НОМЕР_2 , чорного кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_8 повернути обвинуваченому ОСОБА_41 , скасувавши арешт на вказані предмети; - мобільний телефон з номером …71-89 повернути обвинуваченому ОСОБА_42 , скасувавши арешт на вказані предмети; - сліди папілярних узорів, змиви з поверхонь керма та важелю коробки передач, рукавиці, поліс АВ 5014020, ключ з написом «М» - знищити, скасувавши арешт на вказані предмети.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_47