Справа № 466/6391/20
У Х В А Л А

02 листопада 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Донченка Ю.В.

секретар с/з Пилиців О.-І.І.

Справа № 459/6391/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - адвоката Петрика І.Я. про визнання протоколу за результатами НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо ОСОБА_2 з додатком (компакт-диск №14/191/12-3235); протоколу за результатами НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо ОСОБА_1 з додатком (компакт-диск 14/191/12-3234); протоколу за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_1 з додатками ( (компакт диск №14/191/12-2972, карта пам`яті №14/191/12-2971); протоколу (том №2 стор.234-241 к/п) за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_2 ; протоколу за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_1 з додатками (компакт диск №14/191/12-3115, карта пам`яті №14/191/12-3113); протоколу (том №2 стор.248-251 к/п) за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_2 ; протоколу за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_1 з додатками (компакт-диск №14/191/12-3116, карта пам`яті №14/191/12-3114); протоколу (том №2 стор.257-259 к/п) за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_2 а також протоколу про проведення обшуку автомобіля марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 за участю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.04.2020; додатків до протоколу обшуку автомобіля марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 за участю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.04.2020 (цифровий носій інформації Місrо- SD Кіngstоn, об`ємом 32 GВ; цифровий носій інформації «Арасег», об`ємом 16 Gb); десять грошових купюр номіналом 200 гривень кожна (речові докази) наступних серій та номерів: ЄИ4962590; УЕ4043525; ПГ0580232; ПЕ8426764; ЕИ3043355; УИ6873170; ТЖ9196694; ХЄ4352496; КД0698775; ЕД5847672 вилучених відповідно до протоколу обшуку автомобіля недопустимими доказами в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

з участю прокурора Шолопа Р.В.

захисника Петрик І.Я.

обвинуваченого ОСОБА_1

в с т а н о в и в :

21.08.2020 року до Шевченківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000201 від 18.02.2020 року про обвинувачення ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2020 року справу № 466/6391/20 розподілена на суддю Донченко Ю.В.

Ухвалою від 25.08.2020 року справа призначалась до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 01.09.2020 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

09.09.2020 року під час судового засідання захисником Петриком І.Я. подано письмове клопотання про визнання недопустимими доказами - протоколу за результатами НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо ОСОБА_2 з додатком (компакт-диск №14/191/12-3235); протоколу за результатами НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо ОСОБА_1 з додатком (компакт-диск 14/191/12-3234); протоколу за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_1 з додатками ( (компакт диск №14/191/12-2972, карта пам`яті №14/191/12-2971); протоколу (том №2 стор.234-241 к/п) за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_2 ; протоколу за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_1 з додатками (компакт диск №14/191/12-3115, карта пам`яті №14/191/12-3113); протоколу (том №2 стор.248-251 к/п) за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_2 ; протоколу за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_1 з додатками (компакт-диск №14/191/12-3116, карта пам`яті №14/191/12-3114); протоколу (том №2 стор.257-259 к/п) за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_2 .. Також 09.09.2020 року захисником Петриком І.Я подано письмове клопотання про визнання недопустимими доказами - протоколу про проведення обшуку автомобіля марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 за участю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.04.2020; додатків до протоколу обшуку автомобіля марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 за участю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.04.2020 (цифровий носій інформації Місrо- SD Кіngstоn, об`ємом 32 GВ; цифровий носій інформації «Арасег», об`ємом 16 Gb); десять грошових купюр номіналом 200 гривень кожна (речові докази) наступних серій та номерів: ЄИ4962590; УЕ4043525; ПГ0580232; ПЕ8426764; ЕИ3043355; УИ6873170; ТЖ9196694; ХЄ4352496; КД0698775; ЕД5847672 вилучених відповідно до протоколу обшуку автомобіля.

Свої клопотання захисник обґрунтовує тим, що наведені докази є недопустимими, повинні бути визнані такими судом, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини стороною обвинувачення.

Захисник Петрик І.Я. зазначає, що під час відкриття матеріалів вищевказаного провадження в порядку ст.290 КПК України, стороною обвинувачення (слідчим ) не надано доступ стороні захисту (захиснику та підозрюваному) до документів- матеріалів звукозаписів та відеозаписів, які долучені до протоколів за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій- (компакт дисків, карт пам`яті) а додатки носіїв інформації до протоколів за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_2 взагалі не долучені та опис документів кримінального провадження не внесені.

Так, обшук проведено слідчим Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Львові Дем`яновським В.В. Постановою про визнання предметів та речей речовими доказами від 15.04.2020 вищевказані грошові купюри були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 00001 від 18.02.2020 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час проведення обшуку (протокол про проведення обшуку автомобіля марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 від 15.04.2020) слідчий ДБР Дем`яновський В.В. заборонив та не надав можливості ОСОБА_1 скористатись правовою допомогою адвоката, що підтверджується аудіо- та відеозаписами, які містяться на цифрових носіях інформації долучених до протоколу обшуку.

Обвинувачений ОСОБА_1 та захисник заявлені клопотання підтримали та просили їх задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотань захисника заперечив, оскільки вважає наведені докази допустимими.

При цьому прокурор зазначив, що на даному етапі судового розгляду не можливо надати однозначну оцінку цим доказам, оскільки вони повинні бути оцінені у сукупності з іншими наданими суду доказами.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши в межах заявленого клопотання матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Конституційний Суд України у Рішенні N 12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України зазначив, що визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що "обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом", дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК.

Частиною першою статті 87 КПК передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд зауважує, що отримання доказів завжди обумовлено вчиненням стороною кримінального провадження цілеспрямованих дій з метою їх збирання. Аналіз положень частини другої цієї статті в редакції від 13 квітня 2012 року дає підстави зробити висновок, що саме вчинення з цією метою стороною обвинувачення діянь, які істотно порушують права і основоположні свободи людини, має наслідком визнання отриманих у такий неправомірний спосіб доказів недопустимими.

Законодавцем заборонено стороні обвинувачення вчиняти дії, спрямовані на примушування будь-якої особи до визнання винуватості або говорити з приводу підозри чи обвинувачення, а вчинення дій всупереч цій забороні має визнаватися істотним порушенням прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Крім того, виходячи з положень ст.86 КПК України Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Без перевірки інших доказів сторонами обвинувачення та в разі наявності і доказів захисту, суд позбавлений можливості встановити всі обставини та підстави отримання таких доказів.

Отже, для прийняття відповідного процесуального рішення оцінка доказів повинна проводитися не тільки з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а і в їх сукупності, з врахуванням достатності та взаємозв`язку, без відокремлення один від одного в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Обставини, на які посилається захисник у своїх клопотаннях і які він вважає встановленими фактами, на даний час перевіряються судом шляхом дослідження наданих сторонами доказів.

З огляду на положення ст. ст. 86, 87 КПК України, які встановлюють критерії допустимості доказів в межах кримінального провадження, враховуючи підстави на які посилається захисник в своєму клопотанні, враховуючи заперечення надані прокурором, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд вважає клопотання на даній стадії судового розгляду задоволенню не підлягає, вказані докази підлягають дослідженню з подальшим вирішенням їх недопустимості в порядку, визначеному ч.1 ст.89 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 94, 369, 372 КПК України, суддя -

постановив :

У задоволенні клопотань захисника обвинуваченого ОСОБА_1 - Петрика І.Я. про визнання протоколу за результатами НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо ОСОБА_2 з додатком (компакт-диск №14/191/12-3235); протоколу за результатами НСРД зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж щодо ОСОБА_1 з додатком (компакт-диск 14/191/12-3234); протоколу за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_1 з додатками ( (компакт диск №14/191/12-2972, карта пам`яті №14/191/12-2971); протоколу (том №2 стор.234-241 к/п) за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_2 ; протоколу за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_1 з додатками (компакт диск №14/191/12-3115, карта пам`яті №14/191/12-3113); протоколу (том №2 стор.248-251 к/п) за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_2 ; протоколу за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_1 з додатками (компакт-диск №14/191/12-3116, карта пам`яті №14/191/12-3114); протоколу (том №2 стор.257-259 к/п) за результатами НСРД аудіо-відео контролю щодо ОСОБА_2 а також протоколу про проведення обшуку автомобіля марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 за участю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.04.2020; додатків до протоколу обшуку автомобіля марки «Опель Омега», д.н.з. НОМЕР_1 за участю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.04.2020 (цифровий носій інформації Місrо- SD Кіngstоn, об`ємом 32 GВ; цифровий носій інформації «Арасег», об`ємом 16 Gb); десять грошових купюр номіналом 200 гривень кожна (речові докази) наступних серій та номерів: ЄИ4962590; УЕ4043525; ПГ0580232; ПЕ8426764; ЕИ3043355; УИ6873170; ТЖ9196694; ХЄ4352496; КД0698775; ЕД5847672 вилучених відповідно до протоколу обшуку автомобіля недопустимими доказами - відмовити.

Вирішити питання недопустимості вказаних доказів в порядку, визначеному ч.1 ст.89 КПК України, з врахуванням всіх досліджених судом доказів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю. В. Донченко