Справа №463/7292/19
Провадження №1-кп/463/194/20
У Х В А Л А
судового засідання

20 липня 2020 р. Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000700 від 20.03.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.9 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :

в провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0000700 від 20.03.2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.9 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 27.05.2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 26.07.2020 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, терміном на два місяці.

У відповідності до п.20-5 «Перехідних положень» КПК України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановити такі особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. У разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Враховуючи вимоги зазначених положень КПК України, а також той факт, що один з членів колегії перебуває на лікарняному і те, що строк тримання під вартою особи спливає, дане клопотання слід вирішувати головуючим суддею одноособово.
Клопотання прокурор мотивує тим, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які враховані судом продовжують існувати, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання на строк до п`ятнадцяти років позбавлення волі та довічне позбавлення волі, останній може незаконно впливати на свідків, переховуватись від суду, продовжити займатись злочинною діяльністю, оскільки офіційно не працює. А тому менш суворі запобіжні заходи на думку прокурора є недостатніми для забезпечення обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений та захисник відносно клопотання заперечили, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у виді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, не має наміру впливати на свідків та ухилятися від явки до суду. Ризики, які зазначені прокурором не підтверджені жодними доказами та на сьогоднішній день не є актуальними.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 27.05.2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк запобіжного заходу закінчується 26.07.2020 року.
Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п.3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону тримання під вартою, як запобіжний захід, може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Ризиками, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачений обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, оскільки обвинувальний акт надійшов на розгляд суду, останній офіційно не працює, покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, свідчить про високий ступінь ризику переховування від суду. Крім того, в судовому засіданні на даний час ще не допитані усі свідки, що не виключає можливості здійснення впливу на них, а тому, наявні всі підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам, шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом на даному етапі не встановлено.
При цьому, доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченого інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків суду.
На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, так як інкриміновані обвинуваченому злочини вчинені із застосуванням насильства до потерпілого, що є небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, а також призвели до смерті іншої особи, яка зазнала нападу.

Керуючись ст.ст.181, 194, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, терміном на 2 (два) місяці.

Строк дії ухвали становить з 20 липня 2020 року до 19 вересня 2020 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1