Дата документу 02.12.2020 Справа № 326/1380/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/1271/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 326/1380/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Приморським районним судом Запорізької області, ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№ 11)», матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2020 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянська Запорізької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, який не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 години 00 хвилин 08 січня 2021 року, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в сумі 84 080 грн., та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його реєстрації та проживання, посилаючись на те, що слідчий суддя при прийнятті рішення не врахував, що ОСОБА_7 має стійкі соціальні зв`язки, а саме, постійне місце реєстрації та проживання, по якому позитивно характеризується, родину, неофіційно працює, а також на відсутність доказів того, що більш м`який запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, з наданих суду матеріалів провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні були заслухані пояснення підозрюваного, вислухані доводи слідчого, прокурора та захисника, а також були з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів, в них міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, а заявлені у клопотанні ризики наразі існують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується й колегія суддів.

Так, згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією якої передбачено покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин, тобто, про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, колегія суддів вважає, що приймаючи до уваги суворість покарання, яке передбачено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_7 може визнати, що негативні наслідки від спроби переховуватись від органів досудового розслідування або суду, створять для нього меншу шкоду, ніж ймовірність бути притягнутим до кримінальної відповідальності з призначенням відповідного покарання.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше судимий, у тому числі, за вчинення умисного злочину у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, що свідчить про антисоціальну поведінку підозрюваного, яка у сукупності з відсутністю у ОСОБА_7 стійких соціальних зв`язків, місця роботи та джерела прибутку, свідчить про можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення, тобто, про існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, на думку колегії суддів, існування ризиків, передбачених пунктами 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ґрунтується на реальних фактичних даних.

Що стосується даних про особу підозрюваного, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, а саме, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, по якому позитивно характеризується, то вони, всупереч доводам апелянта, не виключать можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не засвідчують відсутність наміру вчинення ОСОБА_7 дій, передбачених п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та не можуть бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт, оскільки жодним чином не вплинули і не стали стримуючим фактором у поведінці підозрюваного, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який є превентивним заходом та має на меті припинити та запобігти ймовірним ризикам у майбутньому.

Посилання захисника на наявність у ОСОБА_7 родини та неофіційної роботи колегія суддів вважає неспроможним, виходячи з того, що підозрюваний є розлученою особою /а.п. 43 зв./, а відомості про те, що він неофіційно працює та має джерело доходу, відсутні як в матеріалах провадження, так і не додані захисником до апеляційної скарги.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194 КПК України, застосував до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги захисника.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду Запорізької області від 12 листопада 2020 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задоволено клопотання слідчого СВ Приморського ВП Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 16 години 00 хвилин 08 січня 2021 року, з визначенням застави в сумі 84 080 грн., та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі її внесення, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: