Справа № 288/1608/20
Провадження № 1-кп/288/144/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого - ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в смт. Попільня Житомирської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000045 від 29 вересня 2020 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Корнин, Попільнянського району, Житомирської області, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, неодружений, на утриманні має одну малолітню дитину, приватний підприємець, раніше не судимий,

що обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23 серпня 2020 року, близько 03 години 00 хвилин поблизу кафе «Дрова», яке розташоване в селі Парипси, вулиця Лугова, 72, Попільнянського району, Житомирської області між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які відпочивали у вказаному кафе виникла словесна перепалка. Під час даного конфлікту ОСОБА_4 , який перебував поруч, побачив, що його цивільна дружина ОСОБА_8 сварилася на підвищених тонах із ОСОБА_6 , втрутився у вказану суперечку і у цей час у нього виник умисел на спричинення фізичного болю ОСОБА_6 , без нанесення тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вказаний час та місці, ОСОБА_4 завдав одного удару правою рукою в область обличчя ОСОБА_6 , внаслідок чого останній відчув різкий біль у нижній щелепі.

Вказані дії ОСОБА_4 завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 .

Своїми умисними діями, які виразились в умисному завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 126 КК України визнав повністю і дав показання, які відповідають змісту обвинувачення та погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 23 серпня 2020 року він відпочивав з своїми друзями у кафе «Дрова» в селі Парипси. Між ним та цивільною дружиною обвинуваченого - ОСОБА_8 виник конфлікт. Під час даного конфлікту обвинувачений наніс йому один удар кулаком правої руки в область обличчя і він відчув біль у нижній щелепі. Щодо скороченого порядку судового розгляду справи, без дослідження будь-яких доказів не заперечує.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, не оспорював їх, позиція його є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку згідно ст. 349 КПК України.

Виходячи з наведеного, суд вважає вину обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за частиною 1 статті 126 КК України, як умисно завданий удар, який завдав фізичного болю та не спричинив тілесних ушкоджень.

За загальним правилом, встановленим частиною першою статті 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах цього обвинувачення.
Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, згідно статті 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, згідно статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
При визначенні міри покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.
Враховуючи вищевикладені обставини, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, його суспільну небезпечність, особу винного, позицію прокурора, думку потерпілого та його представника, наявність пом`якшуючих обставин, інші обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції частини 1 статті 126 КК України у виді громадських робіт, та вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.

Речові докази по кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статтями 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 126 КК України і призначити ОСОБА_4 покарання за частиною першою статті 126 КК України у виді 150 годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1