Справа № 298/224/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

16.11.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/787/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2020 року щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого,

обвинуваченого за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 02 серпня 2020 року (включно) із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить суму 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

У разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_5 покладено такі обов`язки: прибувати до прокурора чи суду за їх першою вимогою; повідомляти прокурора чи суд про зміну місця проживання; не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований чи проживає, без дозволу прокурора чи суду; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

В ухвалі суду вказується на те, що у провадженні Перечинського районного суду знаходиться кримінальне провадження щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_5 , що ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 13 червня 2020 року (включно) із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн. Окрім того, в ухвалі вказується на те, що встановлені під час досудового розслідування та судового розгляду передбачені ст. 177 КПК України ризики не відпали і не зменшились. У тому числі ризики переховування від суду, що підтверджується даними про особу обвинуваченого і тим, що обвинувачений переховувався від органів досудового слідства на території Львівської області і був оголошений у розшук, незаконного впливу на потерпілого та свідків, які продовжують проживати неподалік місця, де проживає обвинувачений, та вчинення іншого кримінального правопорушення. Разом із цим, вказується на те, що обвинувачений ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, неодружений, утриманців та будь-яких матеріальних доходів не має, будь-яким майном не володіє. Тому, з огляду на наведене, беручи до уваги тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_5 , і те, що передбачені ст. 177 КПК України і встановлені у судовому рішенні ризики, не відпали, не зменшились і продовжують існувати, суд прийшов до висновку про те, що щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, до 02.08.2020. Разом із цим, відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України суд визначив обвинуваченому ОСОБА_5 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень. У випадку внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 покладені передбачені ст.. 194 КПК України обов`язки.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що прокурором не доведено наявність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків та неможливість запобігання таким ризикам шляхом обрання менш суворого запобіжного заходу; жодної іншої обставини, наведеної в клопотанні; не доведено обґрунтованість підозри. Вважає, що суд в ухвалі не спростував жодного доречного аргументу сторони захисту, які містяться в усних поясненнях адвоката у судовому засіданні. Вказує, що немає жодних підстав стверджувати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Наведені у клопотанні дані про наявність ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях прокурора. Просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою обвинуваченому ОСОБА_5 змінити запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора, обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_6 , неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності вказаних осіб береться до уваги таке: вказані вище учасники судового провадження належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; даних про поважність причин їх неявки та заяв чи клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день до початку апеляційного розгляду не надходило, що судове провадження перебуває на розгляді в апеляційному суді з 12.06.2020 і його розгляд неодноразово відкладався у зв`язку з неявкою у судові засідання учасників судового провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються зі здобутими доказами та обставинами кримінального провадження.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги те, що обставини, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, наведені прокурором ризики не відпали, не зменшились і продовжують існувати.

Разом із тим, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу обґрунтовано взяв до уваги і те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, офіційно ніде не працює, неодружений, утриманців та будь-яких матеріальних доходів не має, будь-яким майном не володіє, оголошувався у розшук, а також відсутність обставин, які б перешкоджали триманню обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та необхідність проведення судом великого обсягу необхідних процедурних (процесуальних) дій, у тому числі й допиту великого кола свідків.

Окрім того, колегія суддів бере до уваги матеріали судового провадження, які підтверджують, що у провадженні Перечинського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження за № 0000446 за ознаками скоєння ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Колегія суддів також бере до уваги і матеріали судового провадження, які свідчать про те, що ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 14 травня 2020 року, обвинуваченого направлено для відбування покарання, призначеного вироком цього ж суду від 28.02.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців та покладенням передбачених ст. 76 цього Кодексу обов`язків. Відповідно до цього судового рішення обвинувачений покладені на нього вироком суду від 28.02.2018 обов`язки не виконував, і повторно вчинив нові злочини, що свідчить про те, що обвинувачений на шлях виправлення не став.

Тому, колегія суддів вважає, що, виходячи з тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 обвинувачується, за які йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, а також наведених вище даних про його особу, є обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, а також вчиняти нові кримінальні правопорушення, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку суду першої інстанції і в цій частині.

Колегія суддів також вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, у зв`язку з чим, обґрунтованим і належним чином умотивованим, колегія суддів вважає і висновок суду першої інстанції про те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не будуть достатніми для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також дієвості кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що прокурором не доведено наявність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків, - апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки такі спростовуються наведеним вище.

Як такі, що не впливають на висновок суду першої інстанції про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, апеляційний суд з огляду на наведене вище, відхиляє й доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачений від органів досудового розслідування не ухилявся.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо обвинувачений і не має на меті ухилятися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих чи вчиняти інші злочини, однак, обставини, за яких вчинені інкриміновані йому кримінальні правопорушення, їх тяжкість та інші наведені вище обставини та вищенаведені дані про його особу, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 необґрунтовано обвинувачується у вчиненні інкримінованих йому злочинів, апеляційний суд бере до уваги те, що на даному етапі при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу суд не вирішує питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , а виходить лише з фактичних даних, що містяться в матеріалах кримінального провадження, які на переконання апеляційного суду свідчать про обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального прокурором не доведено наявність у кримінальному провадженні заявлених у клопотанні ризиків правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів доходить висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції, не має, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, має бути залишена без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалась.

Керуючись ст. ст. 392, 399, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Перечинського районного суду Закарпатської області від 04 червня 2020 року, якою щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 296 та ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 02 серпня 2020 включно, із визначенням застави 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040 гривень, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: