ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇОБЛАСТІ
Справа № 362/5911/20
Провадження № 1-в/362/428/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника

медичного закладу ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

хворої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «КМПНЛ» № 3 ВОКМР (КМДА) ОСОБА_7 про припинення раніше установлених примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в умовах психіатричної лікарні із загальним режимом нагляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
в с т а н о в и в:
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.01.2020 року до ОСОБА_6 у зв`язку із скоєнням суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.305, ч.2 ст.15, ч.2 ст.309,ч.3 ст.15,ч.1 ст.309, ч.3 ст.15, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України, були застосовані примусові заходи медичного у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду.

На примусове лікування до КНП «КМПНЛ №3» у відділені № 3 зі звичайним режимом нагляду надійшла 18.02.2020 року.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2020 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом наглядом були продовжені.

В заяві ставиться питання про припинення раніше установлених примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в умовах психіатричної лікарні із загальним режимом нагляду ОСОБА_6 .

Суд, заслухавши представника лікувального закладу, який просив задовольнити заяву та припинити раніше установлених примусових заходів медичного характеру із звичайним режимом нагляду ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засідання підтримав заяву.

ОСОБА_6 в судовому засідання просив заяву задовольнити,

Захисник ОСОБА_6 ОСОБА_5 підтримав хворого.

Суд, заслухавши учасників справ, дослідивши матеріали заяви, висновок комісії лікарів психіатрів № 37 від 13.11.2020 року із якого вбачається, що ОСОБА_6 має діагноз «адаптаційний розлад у вигляді пролонгованої змішаної тривожно депресивної реакції з виходом у виздоровлення. F.43.22», психічні розлади та розлади поведінки внаслідок поєднаного вживання наркотичних речовин, стан стійкої ремісії.F.19.20, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 17.01.2020 року до ОСОБА_6 у зв`язку із скоєнням суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.305, ч.2 ст.15, ч.2 ст.309,ч.3 ст.15,ч.1 ст.309, ч.3 ст.15, ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України, були застосовані примусові заходи медичного у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним режимом нагляду (а.с. 7-9).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.08.2020 року ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом наглядом були продовжені (а.с. 10).

Як вбачається із висновку комісії лікарів-психіатрів № 37 від 13.11.2020 року із якого вбачається, що ОСОБА_6 має діагноз «адаптаційний розлад у вигляді пролонгованої змішаної тривожно депресивної реакції з виходом у виздоровлення. F.43.22», психічні розлади та розлади поведінки внаслідок поєднаного вживання наркотичних речовин, стан стійкої ремісії.F.19.20. Із висновку вбачається, що на момент проведення комісії пацієнтка має стабільний психічний стан, спокійна, поведінка впорядкована, настрій рівний, емоційно стабільний, продуктивної психосимптоматики не виявляє, критична до скоєного, жалкує про те, що сталося, критична до скоєного, будує плани на майбутнє, потяг до наркотичних речовин заперечує, висловлює бажання посильну психологічну допомогу наркозалежним, позитивна динаміка медикаментозної терапії, активно включається в реабілітаційно трудовій процеси, відсутність ознак суспільної небезпечності (а.с.3-4).

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 КК України особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

За змістом статті 95 КК України та статті 19 ЗУ «Про психіатричну допомогу» зміна примусового заходу медичного характеру може полягати лише в його пом`якшенні у зв`язку з поліпшенням психічного стану особи (наприклад, у переведенні її з психіатричного закладу з посиленим наглядом до закладу зі звичайним наглядом) чи у скороченні строку перебування у психіатричному закладі.

У відповідності до ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів - психіатрів.

Відповідно до статті 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Разом з цим, суд враховує, що відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» № 7 від 03.06.2005 року примусові заходи медичного характеру припиняються у зв`язку з одужанням або зміною психічного стану особи настільки, що це виключає очевидну небезпечність для нього та для інших осіб.

Отже, вирішуючи питання про припинення раніше установлених примусових заходів медичного характеру із звичайним режимом нагляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , саме на суд покладено обов`язок запобігти вчиненню зазначеною особою нових суспільно-небезпечних діянь.

Однак, на переконання суду зроблений висновок лікарської комісії є передчасним, оскільки зі встановлених обставин не вбачається, що за незначний проміжок перебування її на лікуванні у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом із 17 січня .2020 року по листопад 2020 року стан здоров`я ОСОБА_6 настільки змінився, що остання не становитиме суспільної небезпеки для себе та оточуючих.

Окрім того, суд має також зазначити, що згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд повинен критично оцінювати висновки експертів - психіатрів з точки зору їх наукової обґрунтованості ,переконливості і вмотивованості , оскільки ці висновки є доказами у справі, які не мають наперед установленої сили та не є обов`язковими для суду.

Крім того законодавець зазначив, що при розгляді справи про продовження ,зміну або скасування (припинення) застосування примусових заходів медичного характеру суд , за наявності сумніву в правильності висновків комісії лікарів - психіатрів може викликати в судове засідання представника психіатричного закладу ( лікаря - психіатра),який надає особі психіатричну допомогу, а за потреби - призначити судово психіатричну допомогу. Судом учасникам провадження було роз`яснено право заявити клопотання про призначення такої експертизи, але останні не скористались таким правом , а суд чинним КПК позбавлений права здобувати будь-які докази за власною ініціативою.

Крім того, ст.94 КК України визначено види примусових заходів медичного характеру, які застосовуються в залежності від характеру та тяжкості захворювання,тяжкості вчиненого діяння , з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, зокрема, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ( п.1 ч.1 ст.94 КК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява в.о. директора Комунального некомерційного підприємства «КМПНЛ» № 3 ВОКМР (КМДА) ОСОБА_7 про припинення раніше установлених примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в умовах психіатричної лікарні із загальним режимом нагляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», статтями 512, 514 , 537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви в.о. генерального директора Комунального некомерційного підприємства «КМПНЛ» № 3 ВОКМР (КМДА) ОСОБА_7 про припинення раніше установлених примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в умовах психіатричної лікарні із загальним режимом нагляду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_8