КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000145 від 11.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року про відмову в задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, у кримінальному провадженні №0000145 від 11.05.2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

13 липня 2020 року підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області зі скаргою в порядку ст.303 КПК України про скасування повідомлення про підозру стосовно нього, складеного в рамках кримінального провадження №0000145 від 11.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня відмовлено в задоволенні вказаної скарги.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що вручена ОСОБА_5 підозру відповідає вимогам ст.277 КПК України, при врученні повідомлення слідчим дотримані положення ст.278 КПК України, повідомлення про підозру здійснено за наявності достатніх доказів, які давали можливість дійти висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

На вказану ухвалу слідчого судді підозрюваний ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій не погоджується з ухвалою, вважає її незаконною та необґрунтованою, постановленою з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На думку апелянта, кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру є приватним обвинуваченням, адже має місце сімейно-орендний спір про спосіб та порядок користування транспортним засобом подружжям ОСОБА_7 , котрий виник під час законного шлюбу. Зазначає, що повідомлення про підозру є умисно сфабрикованим, в підозрі не вказано яку роль виконував ОСОБА_5 в організованому стійкому об`єднанні при вчиненні кримінального правопорушення, при цьому, викладені в заяві потерпілого ОСОБА_8 обставини про вчинення кримінального правопорушення спростовуються відеозаписом зустрічі з ним підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , під час якої не зафіксовано жодного нападу на потерпілого. Крім того, наголошує, що його було позбавлено права на захист та проведено судовий розгляд скарги за відсутності залученого ним адвоката ОСОБА_11 , а також не враховано, що у нього наявні тяжкі хронічні розлади психіки у зв`язку з численними ушкодженнями головного мозку. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 11 вересня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою скаргу підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити та скасувати повідомлення про підозру стосовно нього, складеного в рамках кримінального провадження №0000145 від 11.05.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.

Одночасно апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 11 вересня 2020 року, оскільки повний текст ухвали ним отримано лише 14.09.2020 року за незалежних від нього причин.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому, колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити її в повному обсязі;
ознайомившись з матеріалами скарги та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що копію ухвали від 08 вересня 2020 року підозрюваний ОСОБА_5 отримав 14.09.2020 року, про що в матеріалах справи міститься відповідна розписка, обчислення строку апеляційного оскарження для ОСОБА_5 починається з фактичної дати отримання ним копії судового рішення. Таким чином, колегія суддів вважає, що підозрюваним ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів скарги, що надійшли до суду апеляційної інстанції, та ухвали слідчого судді, т.в.о. начальником СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_12 . 12.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, складену в рамках кримінального провадження №0000145.

Ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року відмовлено в задоволенні вказаної скарги в задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_5 .

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями глави 22 КПК України: порядок повідомлення про підозру передбачений ст.278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст.277 КПК України.

Таким чином, підставою оскарження повідомлення про підозру може бути порушення вищевказаних процесуальних норм.

Всупереч доводам апелянта, відповідно до вимог ч.4 ст.278 КПК України дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, внесено слідчим до Єдиного реєстру досудових розслідувань, що підтверджується копією витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000145, який міститься в матеріалах провадження.

Перевіривши наведені апелянтом доводи, колегія суддів не вбачає порушень норм КПК України для скасування ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. За наявності обґрунтованих даних, які спростовують всі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий за погодженням із прокурором має право змінити раніше повідомлену підозру чи за наявності для цього підстав прийняти рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно ст.89 КПК України визнання доказів недопустимими належить виключно до компетенції суду під час судового розгляду.

Тобто, перед слідчим суддею не ставиться питання доведеності поза розумним сумнівом вини підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а лише вирішується питання щодо обґрунтованості підозри.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Крім того, у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про порушення слідчим суддею права на захист підозрюваного ОСОБА_13 при розгляді зазначеної скарги, оскільки повідомлення про підозру оскаржено самим підозрюваним, під час перебування скарги в провадженні суду першої інтонації клопотання про призначення адвоката підозрюваним ОСОБА_5 не заявлялося.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких підозрюваний ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено та триває.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 вересня 2020 року про відмову в задоволенні скарги підозрюваного ОСОБА_5 на повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.289 КК України, у кримінальному провадженні №0000145 від 11.05.2020 року, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3