Справа № 646/2575/18
№ провадження 1-в/646/396/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2020 м.Харків

Червонозаводським районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участі секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання провідного інспектора Індустріального РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.05.2018 за ч.1 ст.302 КК України,-

встановив:

Провідний інспектор Індустріального РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 звернулась до суду з поданням, в якому просить звільнити засуджену ОСОБА_5 від подальшого відбування призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Подання обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 було засуджено вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.05.2018 за ч.1 ст.302 КК України та їй призначено покарання у вигляді штрафу у сумі 510 гривень. Вирок набрав законної сили 04.06.2018, у зв`язку з чим його було звернуто до виконання до Індустріального РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області. Станом на дату звернення до суду з поданням уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженої ОСОБА_5 документа про сплату штрафу. Інформації про причини невиконання вироку суду впродовж одного місяця з дня набрання вироком законної сили уповноважений орган з питань пробації від ОСОБА_5 не отримав. Орган пробації звертався до Червонозаводського районного суду м.Харкова з поданням про заміну несплаченої суми, проте ухвалою віл 12.07.2019 року в задоволенні подання було відмовлено, також орган пробації звертався до Червонозаводського районного суду м.Харкова з поданням про заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських робіт, проте ухвалою віл 07.05.2020 року в задоволенні подання було відмовлено.

В судове засідання представник Індустріального РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, подання підтримала.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Засуджена ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду, причини неявки не повідомила.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження та оцінивши надані докази у сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.533 КПК України вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Інститут звільнення від покарання та його відбування є одним з проявів принципу гуманізму у кримінальному праві. Його застосування спрямоване на звуження меж кримінально-правової репресії, для стимулювання виправлення засудженого, адаптації його до норм соціальної поведінки та вимог дотримання правопорядку.

Матеріальною підставою звільнення від покарання та його відбування є недоцільність або ж неможливість призначення чи виконання покарання в силу втрати чи значного зменшення суспільної небезпечності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, погіршення стану здоров`я або ж в силу зміни закону. Ці загальні підстави конкретизуються стосовно окремих видів звільнення від покарання та його відбування.

Положеннями ст.80 КК України передбачене нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлено імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності його виконання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати сама до себе правообмеження, які виходять з його змісту - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Згідно з п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Для звільнення особи від відбування покарання зі спливом строку давності виконання обвинувального вироку обов`язковими умовами крім спливу вказаного строку є: (1) закінчення зазначених у ч.1, 3 ст.80 КК України строків; (2) не вчинення протягом цих строків нового середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину; (3) не ухилення засудженого від відбування покарання.

Вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02.05.2018 ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.302 КК України та їй призначено покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень. Вирок набрав законної сили 04.06.2018, у зв`язку з чим його було звернуто до виконання до Індустріального РВ філії ДУ «Центр пробації» у Харківській області. Але, до теперішнього часу покарання засудженою ОСОБА_5 не виконане.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

З а таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі №5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із кримінальних правопорушень, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах справи відсутні дані про ухилення засудженої ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема притягнення її до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення нею нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на час розгляду подання, закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 02 травня 2018 року, а факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду та не надано належних доказів, що засуджена ухилялась від відбування покарання суд вважає, що подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.372, 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

Подання провідного інспектора Індустріального РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку- задовольнити.

На підставі ст.80КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 02 травня 2018 року у виді штрафу у розмірі тридцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення через Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Суддя: ОСОБА_1