Справа № 466/3205/17
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

06 серпня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою

в с т а н о в и в :

10 липня 2020 року на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004073 від 12.11.2016 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01.07.2020 року, ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 24.04.2020 року про повернення обвинувального акту скасовано та призначено новий розгляд зі стадії підготовчого провадження. Крім того, обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою залишено без змін до проведення по справі підготовчого судового засідання, але не пізніше ніж на 60 діб.

05.08.2020 року прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки такий строк закінчується та завершити судовий розгляд кримінального провадження є неможливим, ризики, які обгрунтовують обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_4 такого запобіжного заходу, не зменшились.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав доводи, наведені у своєму письмовому клопотанні.

У підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заперечив проти клопотання прокурора та просив обрати більш м`який запобіжний захід.

У підготовчому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 відносно клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 заперечувала та просила відмовити у його задоволенні.

У підготовчому засіданні потерпілий ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 днів.

Заслухавши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , думку обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , після всебічного, повного та об`єктивного дослідження доказів на які посилаються учасники кримінального провадження, як на докази та обгрунтування поданого до суду клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є обгрунтованим, підтвердженим належними доказами та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду.

Частиною 3 статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд дотримується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу суд враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі "Нечипорук і Йонкало проти України" в пункті 175 зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Суд не відхиляє доводів на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою буде відповідати характеру суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року).

Як зазначає Європейський суд з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення у справі "Яблонський проти Польщі" (Jabtoriski v. Poland), N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року). Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи "за" і "проти" звільнення з-під варти не повинні бути "загальними й абстрактними" (рішення у справах "Іловецький проти Польщі" [Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п.61, від 4 жовтня 2001 року, та "Смирнова проти Росії" (Smirnova v. Russia), NN 46133/99 і 48183/99, п.63, ECHR 2003-IX).

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк тримання обвинуваченого під вартою неодноразово продовжувався у встановленому порядку.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі. Суд вважає, що з врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та можливості вчинення іншого злочину, продовження злочинної діяльності. Такі ризики існували на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.

Суд виходить із принципу забезпечення захисту інтересів суспільства, які переважують правило поваги до особистої свободи, оскільки життя людини є найвищою цінністю, а ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Суд вважає доцільним продовження обвинуваченому ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. На переконання суду, застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам.

З цих підстав неможливою є зміна обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , документи, що його характеризують, відомості про його стан здоров`я, приймаючи до уваги що ризики, які стали підставою для обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження такого, існують на даний час і не зменшилися, а також те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність лише у виді позбавлення волі на строк до десяти років, є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, які в даному провадженні не допитані, тому суд дійшов висновку, що йому слід продовжити строк тримання під вартою. Застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді застави не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У відповідності до п.2 ч.4 ст.183 КПК України суд вправі при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення злочину із застосування насильства та який спричинив загибель людини, суд вважає за недоцільне визначати обвинуваченому заставу.

Керуючись ст.ст.176-178,180,182,183,194,196,331 КПК України, суд

постановив :

продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львова, громадянину України, українцю, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави, з 06 серпня 2020 року по 05 жовтня 2020 року включно.

Для виконання копії ухвали скерувати у Державну установу «Львівська установа виконання покарання (№19) за місцем утримання обвинуваченого.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому, прокурору.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1