КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 15 липня 2020 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 19 червня 2020 року,

за участі: захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному проваджені № 0000024 від 07 лютого 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
12 березня 2020 року органом досудового розслідування ОСОБА_6 повідомлено про підозру у контрабанді психотропних речовин, переміщення їх через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, предметом якого були особливо небезпечні психотропні речовини, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу, скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні.
Вважає оскаржувану ухвалу незаконною і необґрунтованою, через істотне порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, ігнорування практики ЄСПЛ.
Апелянт зазначає, що під час вручення повідомлення про підозру ОСОБА_6 органом досудового розслідування не залучено захисника. Окрім того, підозрюваний є громадянином Республіки Австрія, не володіє українською мовою, проте в порушення вимог ч. 2 ст. 29 КПК Україні, письмову підозру вручено йому українською мовою.
Переклад письмового повідомлення про підозру здійснено в усній формі, що унеможливило здійснити контроль за якістю перекладу та викликає сумніви щодо розуміння ОСОБА_6 кримінального провадження проти нього, що суперечить вимогам Конвенції.
Як стверджує захисник, повідомлення про підозру від 12 березня 2020 року ОСОБА_6 не містить зазначення часу, місця вчинення злочину, а також суттєвих обставин, відомих на час вручення підозри, за ч. 2 ст. 305 КК України.

Зазначене не може свідчити про об`єктивність досудового слідства та законність повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 305 КК України ОСОБА_6 , оскільки не містять жодної конкретики, як того вимагає п. 6 ч. і ст. 277КПК України, а також, фактичні обставини події не відповідають тим, що викладені у повідомленні про підозру ОСОБА_6 .

Окрім того, відповідно до витягу з ЄРДР, відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР 07 лютого 2020 року під № 0000024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, не зазначено дату складання повідомлення пропідозру, дату і час її вручення та за ознаками якого кримінальногоправопорушення.

В судове засідання прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду йому повідомлено в установленому законом порядку, тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 07 лютого 2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого чч. 2 ст. 305 КК України.
12 березня 2020 року ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про підозру, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України.
01 червня 2020 року захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 подав до Дніпровського районного суду м. Києва скаргу про скасування повідомлення про підозру.
Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2020 року у задоволені скарги підозрюваного відмовлено.
Вказане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості. З таким висновком погоджується колегія суддів.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини вчиненная підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів у вчиненні кримінального правопорушення, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , яка узгоджується з практикою Європейського Судому з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Посилання апелянта на те, що вказані фактичні обставини, які викладені в тексті повідомлення пропідозру не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, є необгрунтованими, оскільки підлягають перевірці судом під час розгляду кримінального провадження по суті.

Доводи апеляційної скарги про те, що текст письмового повідомлення про підозру не відповідає вимогам викладеним у ст. 277 КПК України, є непереконливими, оскільки спростовуються змістом підозри, яка відповідає вимогам зазначеної статті.

Твердження захисника підозрюваного про те, що оскаржувана ухвала є незаконно та необґрунтованою, колегія судді вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя при розгляді скарги захисника ОСОБА_5 дослідив всі обставини, з`ясування яких, могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 є громадянином Республіки Австрія та не володіє українською мовою, однак письмову підозру йому вручено українською мовою, - не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки під час вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру, органом досудового розслідування залучено перекладача, який в повному обсязі переклав текст підозри і зазначив, що підозрюваному все зрозуміло (а.с.65).
Інші доводи апеляційної скарги, є безпідставними, оскільки спростовуються висновками слідчого судді, з якими погоджується колегія суддів.
Відтак, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, що вирішує суд при розгляді справи по суті.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, а тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на повідомлення про підозру у кримінальному проваджені № 0000024 від 07 лютого 2020 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/3546/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_7
Категорія ст.303 КПК Доповідач ОСОБА_1