Справа № 216/804/17
Провадження 1-в/216/129/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
без участі прокурора, представника «центру пробації», засудженого та без застосування технічного запису
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 в приміщенні суду в місті Кривому Розі подання Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про звільнення від відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
Вироком Центрально-Міського райсуду м. Кривого Рогу від 30.08.2017 року ОСОБА_3 був засуджений за ч. 1 ст. 408,75,76 КК України до 2 років позбавлення волі та звільнений від відбуття покарання з випробуванням на 1 рік.
Представник Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України звернувся до суду з поданням про звільнення від подальшого відбуття покарання відносно ОСОБА_3 , мотивуючи подання тим, що судове рішення надійшло на виконання 23.10.2017 року, але у відношенні гр. ОСОБА_3 було відкрито кримінальне провадження № 0002161 від 01.12.2017 р. за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України. Вирок по даному кримінальному провадженню станом на 27.10.2020 року не винесено. Іспитовий строк закінчився 30.08.2018 року.
На підставі ст. 78 ч. 1 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України 30.08.2018 р. за вих. № 21/30-407 до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу було скеровано подання стосовно гр. ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання. Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 13.12.2018 р. - у поданні відмовлено.
Згідно ч.1 ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Принцип презумпції невинуватості закріплений у міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та, які відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, ч.1 ст.19 Закону України від 29 червня 2004 року №1906 -IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч.1 ст.11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде доведена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту.
Ураховуючи викладене, у зв`язку із закінченням 30.08.2018 року іспитового терміну та на підставі ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 62 Конституції України, просить суд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного покарання.
Засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду подання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Представник Центрально-Міського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області державної установи «Центр пробаціїї Міністерства юстиції України ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд подання без її участі, подання підтримує.
Прокурор ОСОБА_5 надав суду заяву про розгляд подання за його відсутністю, просить суд відмовити у задоволенні подання, так як в період іспитового строку засуджений скоїв нові кримінальні правопорушення.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
На підставі ч. ст.107 КПК України, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.
Відповідно до вимог ст. 537 КК України,
1. Під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:
1) про відстрочку виконання вироку;
2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;
3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;
4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;
5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;
6) про звільнення від покарання за хворобою;
7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;
8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;
9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;
10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;
11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;
12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;
13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;
14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно вимог ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Суд, розглянувши подання, матеріали справи, враховуючи думку прокурора та представника пробації, вважає що подання не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 369-372, ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України, суд. -

У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні подання представника Центрально-Міського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області Міністерства юстиції України про звільнення від відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_3 .
Особову справу відносно ОСОБА_3 повернути до Центрально-Міського районного відділу філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, для подальшого виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі та у порядку ст.ст. 392-396 КПК України. Апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу.

Головуючий суддя ОСОБА_1