Ухвала
Іменем України

24 вересня 2020 року
м. Київ
Справа № 639/5718/19
Провадження № 51-4575ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 липня 2020 року,

встановив:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної 08 серпня 2019 року між прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 . Обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 та угоду про визнання винуватості повернуто прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 липня 2020 року закрито апеляційне провадження з апеляційними скаргами прокурора та адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року щодо ОСОБА_5 .

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Вважає, що суд безпідставно закрив апеляційне провадження, оскільки залишив поза увагою те, що ухвала Жовтневого районного суду м. Харкова від 23 вересня 2019 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 повернуто прокурору для продовження досудового розслідування, підлягає апеляційному оскарженню відповідно до вимог ч. 4 ст. 314 КПК України.

З касаційної скарги та наявних копій судових рішень убачається, що до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000537 за обвинуваченням останнього.

З урахуванням вимог ч. 7 ст. 474 КПК України, суд відмовив у затвердженні угоди про визнання винуватості, яка в даному кримінальному провадженні була досягнута під час досудового розслідування.

Прокурор та захисник підозрюваного оскаржили в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції і за їх апеляційними скаргами було відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 07 липня 2020 року закрито апеляційне провадження за зазначеними апеляційними скаргами з тих підстав, що апеляційну скаргу подано на рішення суду, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суд касаційної інстанції погоджується із рішенням суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 314 КПК України визначено рішення, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні. Зокрема, пунктом 1 визначено, що суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Частина 4 названої норми містить перелік ухвал, постановлених під час підготовчого судового засідання, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а саме: про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Оскарження ж рішення суду про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості та повернення кримінального провадження прокурору цією нормою не передбачено.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК України.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Апеляційний суд, встановивши що апеляційну скаргу подано на судове рішення, оскарження якого в апеляційному порядку чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, та, беручи до уваги, що апеляційне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника на вказане судове рішення було відкрито, дійшов правильного висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

При цьому мотивуючи своє рішення, апеляційним судом, на думку колегії суддів вірно зазначено, що вказівка в резолютивній частині ухвали місцевого суду про повернення обвинувального акту та угоди про визнання винуватості є наслідком відмови у затвердженні угоди, оскільки йдеться про повернення кримінального провадження, як зазначено в мотивувальній частині ухвали.

Верховним Судом не встановлено обставин, які були б підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 .

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 07 липня 2020 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3