Справа №333/553/21
Провадження №1-кс/333/79/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №4 РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000042 від 30.01.2021 року та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2021 року слідчий СВ відділу поліції №4 РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. Клопотання обґрунтоване тим, що 30.01.2021 року до відділення поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що 30.01.2021 року приблизно о 12:00 годині працівниками батальйону поліції особливого призначення на автовокзалі за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 20, зупинено військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 ЗСУ - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого, в ході поверхневої перевірки в порядку ст.34 ЗУ «Про Національну поліцію», виявлено 30 предметів схожих на патрони, калібру 5,45 мм, з маркуванням на донцях гільз «270 88» (ЄО-2254 від 30.01.2021 року). В ході огляду ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 ЗСУ. Також, зазначив, що вилучені в нього патрони йому не належать, оскільки він, знаходячись у тренінговому центрі, сплутав пакет та взяв не свої речі. Вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як вони можливо є боєприпасами і таким чином являються предметом вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити тільки в ході проведення судово-балістичної експертизи. З огляду на те, що для проведення експертизи у вказаному кримінальному провадженні потрібне залучення експертів Запорізького НДЕКЦ МВС України, а вилучений предмет має доказове значення, слідчий просить суд накласти арешт на металевий предмет чорного кольору, ззовні схожий на кастет.

В судове засідання слідчий СВ відділу поліції №4 РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений своєчасно та належним чином, повідомив суду, що, у зв`язку з службовою зайнятістю, не може бути присутній під час розгляду заявленого клопотання, а тому просив суд здійснювати розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

ОСОБА_5 до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання слідчого про арешт майна був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття зазначених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, суд приходить до висновку про розгляд заявленого клопотання за відсутності слідчого та особи, у володінні якої перебуває майно, за наявними в матеріалах клопотання доказами.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення заявленого клопотання з наступних підстав.
Судом встановлено, що 30.01.2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України (кримінальне провадження №0000042).

Відповідно до протоколу огляду місця подій від 30.01.2021 року, під час огляду виявлено та вилучено 30 предметів схожих на патрони, калібру 5,45 мм, з маркуванням на донцях гільз «270 88», які упаковані до спецпакету SUD 1015437.

Тимчасовим вилученням майна, згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна, згідно ч. 2 ст. 168 КПК України, може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч. 1). Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2). У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3).
Згідно з ч. 1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого про арешт майна має бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.

01.02.2021 року слідчий СВ відділу поліції №4 РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000042.

Заявлене клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна погоджене з прокурором військової прокуратури Запорізького гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 .

До матеріалів клопотання додані копії документів, оригінали яких оглянуті у судовому засіданні, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.01.2021 року №0000042, рапорт зі служби «102» від 30.01.2021 року, рапорт поліцейського БПОП ГКНП в Запорізькій області від 30.01.2021 року, заяву ОСОБА_5 від 30.01.2021 року, протокол огляду місця подій від 30.01.2021 року, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст.ст. 40,41 КПК України від 30.01.2021 року №427/45/-03/2021, протоколи допиту свідків від 31.01.2021 року, письмові пояснення ОСОБА_5 від 30.01.2021 року.

Таким чином, заявлене клопотання про арешт майна складено у відповідності до норм ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, які необхідно направити для проведення судової експертизи, з метою з`ясування усіх обставин кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що у разі не накладення арешту вказане майно може бути зіпсовано або передано іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Більше того, арешт вказаного майна є тимчасовим заходом забезпечення у кримінальному провадженні, а тому його власник, в подальшому, в передбачених КПК України випадках, має право звертатися із клопотанням про скасування даного арешту.

З урахуванням вказаних обставин та з метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, суд вважає, що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на визначене майно.

Згідно з ч. 7 ст. 173 КПК України, копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

1.Клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.
2.Накласти арешт на 30 предметів схожих на патрони, калібру 5,45 мм, з маркуванням на донцях гільз «270 88», які упаковані до спецпакету SUD 1015437, вилучені 30.01.2021 року під час огляду місця подій за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 20.

3.30 предметів схожих на патрони, калібру 5,45 мм, з маркуванням на донцях гільз «270 88», які упаковані до спецпакету SUD 1015437, вилучені 30.01.2021 року під час огляду місця подій за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 20, залишити на зберігання в кімнаті речових доказів відділу поліції №4 РУП ГУНП в Запорізькій області за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Космічній, 40.

4.Копію ухвали не пізніше наступного дня після її винесення направити учасникам кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1