У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000030 від 31.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна,яке вилучено 10.07.2020 р. в ході обшуку в напівпричепі BENALU DA24-106, державний номер НОМЕР_1 ,
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
представник власника майна адвокат ОСОБА_6

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі адвокат просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на напівпричіп BENALU DA24-106 державний номер НОМЕР_1 .
Короткий зміст ухвали слідчого судді.
Ухвалою слідчого судді клопотання старшого слідчого відділу Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000030 від 31.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна задоволено частково.
Накладено арешт на майно, яке вилучено 10.07.2020 р. в ході обшуку в напівпричепі BENALU DA24-106, державний номер НОМЕР_1 , а саме: зразки зернових культур, зовні схожі на горох, з визначенням місця їх зберігання - Заводський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.
Накладено арешт на напівпричіп BENALU DA24-106, державний номер НОМЕР_1 , у виді заборони ОСОБА_5 відчужувати зазначений напівпричіп.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
На обґрунтування апеляційної скарги адвокат зазначає, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, винесено з порушенням норм кримінального процесуального закону.

Вказує, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те що, вилучене майно є речовим доказом, оскільки до клопотання про арешт майна слідчим не додано ні протоколу огляду вилучених предметів, ні постанови про визнання речовим доказом.

Стверджує, що слідчий в судовому засіданні не надав ані суду, ані стороні захисту будь яких доказів, про те, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення чи зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначає, що слідчий в порушення вимог п.1-3, ч. 3,ч.5 ст.132 КПК України, на надав відповідних доказів про наявність на вилучених предметах інформації, що має значення для кримінального провадження та не зазначив про можливість здобуття таких доказів при проведенні огляду, і водночас не довів, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні і можливість виконання завдань, для виконання якого він і звертається з відповідним клопотанням.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Судом встановлено, що в провадженні Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000030 від 31.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України за фактами: можливого замаху службових осіб ДП «Племремпродукт «Степове» на заволодіння коштами підприємства; внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів службовими особами ДП «Племремпродут «Степове»; привласнення майна ДП «Племремпродут «Степове», вчинене службовими особами підприємства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до прокуратури Миколаївської області надійшла скарга від працівників ДП «Племрепродукт Степове» за фактом замаху на привласнення грошових коштів посадовими особами ДП «Племрепродукт Степове» із застосуванням застави майбутнього врожаю в особливо великих розмірах.

В скарзі працівників ДП «Племрепродукт Степове» вказано, що посадові особи ТОВ «Нива-ЮГ» та ДП «Племрепродукт Степове» свідомо доводять підприємство до стану банкрутства з метою безпосереднього та неправомірного заволодіння його наявними активами (в тому числі земельними ділянками).

В ході розслідування був допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він офіційно працював в ДП «Племрепродукт Степове» з січня 2016 по грудень 2017 року. У вказаний період часу обіймав посаду бригадира молоко-технічної ферми. На його думку з 2017 року посадові особи ДП «Племрепродукт Степове» доводять державне підприємство до банкрутства, хоча фактично підприємство отримує прибуток.

Виконаними оперативними заходами встановлено, що на теперішній час службовими особами ДП «Племрепродукт «Степове» та невстановленими в ході досудового розслідування особами вживаються заходи, направлені на заволодіння майном державного підприємства, а саме: зерновими культурами (ячмінь, пшениця, горох тощо). Зокрема встановлено, що в період з 22 червня 2020 року по теперішній час зазначеними особами з полів державного підприємства поблизу с. Суха Балка Миколаївської області збирається врожай, а саме: зібрано близько 243 га гороху та 100 га пшениці. За наявними даними, найближчим часом планується зібрати близько 3500 га. При цьому, зазначений врожай на підприємстві не обліковується, до складських приміщень державного підприємства не завозиться, а при збиранні врожай безпосередньо транспортується за підробленими документами (товарно-транспортними накладними) до вантажних терміналів м. Миколаєва.

В ході досудового розслідування було достатньої підстав вважати, що на території ДП «Племрепродукт «Степове» можуть знаходитися документи та обладнання, на яких могли зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме: документи щодо обліку зібраного врожаю, бухгалтерська документація за звітний період, документація щодо обсягів посівів та видів культур, стану посівів, акти зважування, товарно-транспортні накладні, комп`ютерне обладнання, мобільні телефони, носії інформації (жорсткі диски, флеш-накопичувачі) та інше, грошові кошти, здобуті в результаті вчиненого правопорушення.

10.07.2020 в ході проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження було виявлено напівпричіп BENALU DA24-106, державний номер НОМЕР_1 , який був заповнений зерновою культурою, зовні схожою на зерно гороху, та знаходився на території ДП «Племрепродукт «Степове».

Враховуючи те, що зерно гороху, яким був заповнений причіп, ймовірно належить ДП «Племрепродукт «Степове», з метою збереження предмету злочину (зерна гороху), 10.07.2020 р. було проведено обшук у зазначеному вище напівпричепі.

Згідно протоколу обшуку від 10.07.2020 р. було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; зразки зернових культур, зовні схожих на горох; напівпричіп BENALU DA24-106 державний номер НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що напівпричіп BENALU DA24-106 державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 .

Після проведення обшуку 12.07.2020 р. слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасового вилученого майна, в обґрунтування зазначив, що дане майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також могло бути використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також той факт, що при поверненні володільцю він зможе їх знищити або приховати, тим самим не дати органу досудового розслідування довести його вину, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході обшуку речі та документи.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що у даному кримінальному провадженні, з урахуванням того, що досудове розслідування здійснюється також і за фактами можливого замаху службових осіб ДП «Племремпродукт «Степове» на заволодіння коштами підприємства, привласнення майна ДП «Племремпродут «Степове», вчинене службовими особами підприємства, є всі підстави вважати, що вилучені зразки зернових культур, зовні схожі на горох, відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовим доказом). Крім того, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого в частині накладення арешту на напівпричіп BENALU DA24-106 державний номер НОМЕР_1 , оскільки майно відповідає критеріям, які визначенні ст.ст. 98, 170 КПК України, за допомогою цього причепу перевозилося майно державного підприємства зернові культури (предмет злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст.191 КК України), які і були в ньому виявленні та вилученні їх зразки.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 надає послуги перевезення, суд вважав, що накладення арешту у виді заборони відчуження транспортного засобу є найменш обтяжливим способом арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження прав власника та буде достатнім для збереження даного речового доказу.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, в провадженні Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000030 від 31.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України за фактами: можливого замаху службових осіб ДП «Племремпродукт «Степове» на заволодіння коштами підприємства; внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційних документів службовими особами ДП «Племремпродут «Степове»; привласнення майна ДП «Племремпродут «Степове», вчинене службовими особами підприємства.

Виконаними оперативними заходами встановлено, що на теперішній час службовими особами ДП «Племрепродукт «Степове» та невстановленими в ході досудового розслідування особами вживаються заходи, направлені на заволодіння майном державного підприємства, а саме: зерновими культурами (ячмінь, пшениця, горох тощо). Зокрема встановлено, що в період з 22 червня 2020 року по теперішній час зазначеними особами з полів державного підприємства поблизу с. Суха Балка Миколаївської області збирається врожай, а саме: зібрано близько 243 га гороху та 100 га пшениці. За наявними даними, найближчим часом планується зібрати близько 3500 га. При цьому, зазначений врожай на підприємстві не обліковується, до складських приміщень державного підприємства не завозиться, а при збиранні врожай безпосередньо транспортується за підробленими документами (товарно-транспортними накладними) до вантажних терміналів м. Миколаєва.

Також отримано дані щодо можливих протиправних дій службових осіб державного підприємства «Племрепродукт «Степове» та інших осіб, спрямованих на приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі та інших дій з предметами та документами, що можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування було достатньо підстав вважати, що на території ДП «Племрепродукт «Степове» можуть знаходитися документи та обладнання, на яких могли зберегтися сліди вчинення кримінального правопорушення, а саме: документи щодо обліку зібраного врожаю, бухгалтерська документація за звітний період, документація щодо обсягів посівів та видів культур, стану посівів, акти зважування, товарно-транспортні накладні, комп`ютерне обладнання, мобільні телефони, носії інформації (жорсткі диски, флеш-накопичувачі) та інше, грошові кошти, здобуті в результаті вчиненого правопорушення.

10.07.2020 в ході проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження було виявлено напівпричіп BENALU DA24-106, державний номер НОМЕР_1 , який був заповнений зерновою культурою, зовні схожою на зерно гороху, та знаходився на території ДП «Племрепродукт «Степове».

Враховуючи те, що зерно гороху, яким був заповнений причіп, ймовірно належить ДП «Племрепродукт «Степове», з метою збереження предмету злочину (зерна гороху), 10.07.2020 р. було проведено обшук у зазначеному вище напівпричепі.

Згідно протоколу обшуку від 10.07.2020 р. було виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; зразки зернових культур, зовні схожих на горох; напівпричіп BENALU DA24-106 державний номер НОМЕР_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що напівпричіп BENALU DA24-106 державний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 .

Після проведення обшуку 12.07.2020 р. слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасового вилученого майна, в обґрунтування зазначив, що дане майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також могло бути використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також той факт, що при поверненні володільцю він зможе їх знищити або приховати, тим самим не дати органу досудового розслідування довести його вину, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході обшуку речі та документи.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням того, що досудове розслідування здійснюється також і за фактами можливого замаху службових осіб ДП «Племремпродукт «Степове» на заволодіння коштами підприємства, привласнення майна ДП «Племремпродут «Степове», вчинене службовими особами підприємства, є всі підстави вважати, що вилучені зразки зернових культур, зовні схожі на горох, відповідають критеріям визначеним у ст. 98 КПК України (тобто є речовим доказом). Крім того, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого в частині накладення арешту на напівпричіп BENALU DA24-106 державний номер НОМЕР_1 , оскільки майно відповідає критеріям, які визначенні ст.ст. 98, 170 КПК України, за допомогою цього причепу перевозилося майно державного підприємства зернові культури (предмет злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст.191 КК України), які і були в ньому виявленні та вилученні їх зразки.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 надає послуги перевезення, суд вважав, що накладення арешту у виді заборони відчуження транспортного засобу є найменш обтяжливим способом арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження прав власника та буде достатнім для збереження даного речового доказу.

Зважаючи, що на даний час у органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що в діях певних осіб, вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України, слідчий суддя наклав арешт на вищезазначене майно з метою його збереження, як речового доказу.

З ухвали слідчого вбачається, що наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому було вислухано доводи слідчого, досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище перелічене майно, з тих підстав, що воно є речовим доказом в даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оскільки, є всі підстави вважати, що вказане майно, може бути знищено чи приховано, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Клопотання слідчого про арешт майна, на підставі якого слідчим суддею накладено арешт на майно, відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому доводи апелянта про його необґрунтованість та невмотивованість є неспроможними. Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявна достатня кількість належних та допустимих доказів, які слугували підставою для накладення арешту на майно, та яким слідчим суддею надана належна та об`єктивна оцінка.

Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

З урахуванням викладеного, відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 170, 171, 173 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000030 від 31.05.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України, про арешт майна, яке вилучено 10.07.2020 р. в ході обшуку в напівпричепі BENALU DA24-106, державний номер НОМЕР_1 , - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді