КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0010987 щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року, яким
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 16 липня 2003 року за ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі, постановою Богунського районного суду м. Житомир від 21 січня 2009 року звільнений на підставі Закону України «Про амністію» від 12 грудня 2008 року;
- вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18 червня 2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.,
визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, строк покарання ОСОБА_5 обчислюється з 22 грудня 2016 року, зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 28 листопада 2014 року (день затримання) по 21 грудня 2016 року, включно.
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А :
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим в тому, що 27 листопада 2014 року, приблизно о 22.00 год. ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 прибули до підсобного приміщення, яке розташовано у будинку АДРЕСА_2 , в якому проживав ОСОБА_11 та неповнолітня ОСОБА_12 . Після чого, діючи відповідно до попередньої домовленості, почали стукати та вимагати негайно впустити їх всередину під приводом отримання боргу від ОСОБА_13 , який, нібито, проживав в цьому приміщенні. Бажаючи розібратися у ситуації, яка склалася, ОСОБА_11 відчинив вхідні двері та вийшов з підсобного приміщення до ОСОБА_14 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Після цього, ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , застосувавши фізичну силу, відштовхнули ОСОБА_11 від вхідних дверей, який намагався не впустити їх до свого помешкання, в якому на той момент знаходилася ОСОБА_12 , та потім за ними до цього приміщення зайшов і ОСОБА_11 , бажаючи захистити ОСОБА_12 . В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи відповідно до заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 силоміць вивели ОСОБА_11 з підсобного приміщення на вулицю та з метою подолання його волі до опору нанесли ОСОБА_11 декілька ударів руками та ногами по тулубу та голові, а також ОСОБА_5 розпилив в обличчя ОСОБА_11 з газового балончика, який мав при собі, речовину дратівливої дії, застосувавши таким чином до ОСОБА_11 насильство, яке не є небезпечним для його життя та здоров`я. В цей час ОСОБА_9 , діючи відповідно до попередньо розподілених ролей, спостерігав за ОСОБА_12 , не даючи їй можливості викликати працівників міліції та покликати на допомогу, а ОСОБА_8 , в свою чергу, забрав з приміщення чуже майно, яке належить ОСОБА_15 , а саме: мобільний телефон «Хуавей», вартістю 1260 грн. в якому було встановлено картку пам`яті об`ємом 2 GB, вартістю 80 грн., та сім-картку мобільного оператора «МТС», вартістю 10 грн., а також ноутбук «Асер», вартістю 4000 грн. Після цього ОСОБА_9 забрав з приміщення зарядний пристрій до мобільного телефону «Хуавей». Після чого ОСОБА_16 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з вище вказаним викраденим майном з місці вчинення злочину зникли завдавши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_11 шкоди на загальну суму 5350 грн.

Цим вироком ОСОБА_5 визнаний таким, що фактично відбув призначене судом покарання у виді 4 років позбавлення волі. Запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні та продовжений судом, скасовано, негайно звільнено ОСОБА_5 з під варти в залі судового засідання.
Цим же вироком засуджені ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 - кожний - за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів, судових витрат.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурором подана апеляційна скарга, в якій прокурор просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України та призначити ОСОБА_8 покарання у виді п`яти років позбавлення волі, ОСОБА_5 у виді п`яти років позбавлення волі, ОСОБА_10 у виді п`яти років позбавлення волі, ОСОБА_9 у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати невідбуте покарання за вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 17 липня 2014 року та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 27 вересня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_5 оголошено розшук та надано дозвіл на його затримання з метою приводу до Апеляційного суду міста Києва.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 березня 2019 року з матеріалів кримінального провадження № 0010987 щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 виділені в окреме провадження матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , визнаного винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та зупинено розгляд кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 , визнаного винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до його розшуку.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 березня 2019 рокуапеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року, яким ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 8 липня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Голосіївського районного суду міста Києва від 22 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 4 березня 2019 року стосовно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9

6 липня 2020 року обвинувачений ОСОБА_5 затриманий та доставлений до Київського апеляційного суду.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 6 липня 2020 року відновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0010987 щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено апеляційний розгляд за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року у кримінальному провадженні № 0010987 щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України.

До початку апеляційного розгляду від першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_17 на підставі ч. 4 ст. 36, ч. 1 ст. 403 КПК України надійшла заява, у якій перший заступник керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_18 відмовляється від апеляційної скарги прокурора на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечував проти прийняття відмови від апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів доходить висновку, що клопотання підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Разом з тим згідно з абзацем 2 ч. 4 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники мають право доповнити, змінити або відмовитися від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, внесених ними, керівниками, першими заступниками чи заступниками керівників або прокурорами прокуратур нижчого рівня.
Відповідно до положень ст. 403 КПК України, якщо вирок суду першої інстанції не був оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Згідно з матеріалами судового провадження апеляційна скарга на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року у вказаному кримінальному провадження подана тільки прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 . Апеляційні скарги та заперечення від інших учасників судового провадження відсутні, а тому колегія суддів вважає можливим прийняти відмову першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_17 від апеляційної скарги на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_19 та закрити апеляційне провадження в цій частині.

Керуючись ст. 376, 403 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Прийняти відмову першого заступника керівника Київської міської прокуратури ОСОБА_17 від апеляційної скарги на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 22 грудня 2016 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК України закрити.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3