УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000341 від 29.02.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ширван, Азербайджан, громадянина Азербайджана, із середньою освітою, навчається на 2 курсі в Одеському державному екологічному університеті, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 лютого 2020 року приблизно об 22 годині, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи за адресою: проспект Академіка Глушка в м. Одесі поблизу буд. № 12 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, виник злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, ОСОБА_5 , 05.05.2000 року за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою, знаходячись за адресою: по проспекту Академіка Глушка в м. Одесі поблизу буд. № 12, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, спрямований на порушення права власності особи, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підійшовши, разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, в притул до потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дістав ніж та притулив його до шиї потерпілого та разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою почали погрожувати застосувати насильство, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого та вимагали мовчати, після чого невстановлена в ході досудового розслідування особа заволоділа майном потерпілого, а саме дістала з правої кишені куртки потерпілого телефон марки «Xiaomi Redmi Note 5», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 2376,50 гривень, всередині якого знаходились сім-картки з мобільними номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою, покинули місце скоєння злочину з викраденим майном та направились в бік по вул. Академіка Корольова в місті Одеса, тим самим отримали можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , шкоду на суму 2376 гривень 50 копійок.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням, обґрунтовуючи його тим, що завершити досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні не виявляється можливим, оскільки для повного, об`єктивного і всебічного дослідження всіх обставин кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих і процесуальних дій, проведення яких потребує додаткового часу, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав у повному обсязі та просив слідчого суддю його задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання та просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, вказавши, що ризики не доведені, підозрюваний характеризується позитивно, є студентом, навчається, не має наміру переховуватися, має намір співпрацювати зі слідством.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

22.05.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

28.05.2020 року Київським районним судом м. Одеси щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на п`ятдесят шість днів, а саме до 22.07.2020 року.

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення, метою і підставою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є необхідність запобігання ризикам, а також виконання ряду процесуальних дій в рамках даного кримінального провадження.

Постановою керівника Одеської місцевої прокуратури № 1 від 15.07.2020 року строк досудового розслідування продовжено до 22.08.2020 року, оскільки для прийняття законного та обґрунтованого рішення за вказаними матеріалами досудового розслідування необхідно виконати наступне: встановити місцезнаходження особи, яка спільно з ОСОБА_5 вчинила вищезазначений злочин, отримання інформації від оператора мобільного зв`язку компанії ТОВ «лайфселл» щодо місцезнаходження даного абонента під час вчинення вищезазначеного злочину, підготувати та вручити повідомлення про підозру цій особі, допитати цю особу, витребувати додатково характеризуючий матеріал, вирішити питання щодо обрання запобіжного заходу цій особі. Крім того, потрібно дослідити та перевірити всі наявні та отримані у ході досудового розслідування докази, у разі необхідності провести додаткові слідчі дії для усунення розбіжностей у свідченнях учасників досудового розслідування; виконати вимоги ст. 290 КПК України;скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає встановленим наявність обставин, які перешкоджають завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.02.2020 року, протоколом огляду від 19.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 19.03.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 19.03.2020 року, висновком експерта №216ТГ від 25.03.2020 року, висновком експерта №219-Б від 02.04.2020 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.04.2020 року, протоколом пред`явлення речей для впізнання від 08.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.04.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.04.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.03.2020 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 30.04.2020 року, протоколом огляду предмету від 30.04.2020 року, а також іншими матеріалами клопотання в сукупності. та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

При вирішенні питання про продовження існування ризиків, перелік яких міститься в клопотанні сторони обвинувачення, слідчий суддя виходить з наступного.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на тяжкість інкримінованому підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, беручи до уваги, також суспільно-небезпечний характер такого кримінального правопорушення, наслідки у вигляді застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу,характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній є громадянином іншої держави, не має місця реєстрації на території України, слідчий суддя приходить до переконання, що ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, не зменшився та продовжує існувати.

Беручи до уваги також те, що матеріали кримінального провадження містять протоколи допиту потерпілого, відносно якого підозрюваний ймовірно здійснив напад, із погрозою застосування насильства, та свідків, враховуючи те, що на показаннях потерпілого та свідків на теперішній час ґрунтується обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчий суддя приходить до переконання, що продовжує існувати ризик ймовірного впливу на потерпілого та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності, які хоча і допитані на стадії досудового розслідування, однак під впливом підозрюваного можуть змінити показання під час судового розгляду.

Крім того, органом досудового розслідування на даний час ще одна особа, ймовірно причетна до вчинення кримінального правопорушення, не встановлена, у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 матиме змогу перешкоджати кримінальному провадженню шляхом інформування такої особи про хід досудового розслідування, слідчі та розшукові дії, які у ньому проводяться, з метою сприяння ухилення такої особи від кримінальної відповідальності, що вказує на продовження існування ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, що в свою чергу свідчить про наявність правових підстав для продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що ризики не зникли та продовжують існувати, а в рамках кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 197, 199 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , яке погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000341 від 29.02.2020 року задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 37 (тридцять сім) днів, до 22.08.2020 року, в межах строку досудового розслідування, з утриманням в Одеському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби України в Одеській області.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1