ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3033/20 Справа № 183/3149/16 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000581, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року, якою закрито кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків давності та звільнено обвинувачену від кримінальної відповідальності, -
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 закрито у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та звільнено обвинувачену від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.
Мотивуючи ухвалене рішення суд посилався на те, що строки притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, минули, тоді як ОСОБА_7 надала суду клопотання про закриття кримінального провадження з цих підстав.

В апеляційній скарзі обвинувачена просить ухвалу змінити, з урахуванням обставин, зазначених нею в апеляційній скарзі та клопотанні, а саме щодо обставин закриття провадження.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, обвинувачена вказує на незаконність кримінального провадження щодо неї та відсутність доказів доведеності її вини, що суд не врахував під час судового розгляду, не навівши у відповідності з вимогами ст. 372 КПК України мотивів свого рішення. Окрім цього, ОСОБА_7 вважає, що судом було істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, оскільки закрито кримінальне провадження за умови невизнання нею своєї вини. На переконання обвинуваченої, судове рішення суперечить правовим висновкам ВС від 17.09.2019 у справі № 202/3148/16-к.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченої, яка апеляційну скаргу підтримала, прокурора та потерпілої, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що наведені вимоги закону судом при ухваленні оскаржуваного рішення були дотримані.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років минуло три роки.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами частини восьмої цієї статті закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї ж статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Водночас, положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативною та передбачає не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з матеріалів провадження, обвинувачена звернулась до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку із закінченням строків давності.
Враховуючи те, що з дня вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України минули строки, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, керуючись наведеними вимогами закону, суд звільнив обвинувачену від відповідальності та закрив кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
З наведеними висновками погоджується й суд апеляційної інстанції.
Вирішуючи питання обґрунтованості судового рішення, колегія суддів виходить з того, що обвинувачена ініціювала розгляд судом питання про звільнення її від відповідальності, суд роз`яснив останній суть обвинувачення, її права та наслідки закриття провадження.
З технічного запису судового засідання вбачається, що обвинувачена, хоча і не визнала свою вину, проте клопотання підтримала. В свою чергу суд, надавши обвинуваченій час на спілкування із захисником, переконався у тому, що остання правильно розуміє підстави для закриття провадження, які в такому разі не є реабілітуючими.
За цих умов, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_9 про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність.
Твердження обвинуваченої про те, що судове рішення не відповідає правовим висновкам Верховного Суду від 17.09.2019 у справі № 202/3148/16-к, суд розцінює як безпідставні, оскільки цим рішенням констатовано, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, яке зміні або скасуванню з викладених в апеляційній скарзі мотивів не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2020 року, якою закрито кримінальне провадження у зв`язку з закінченням строків давності та звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4