Провадження № 1-кп/760/1114/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР 23.10.2019 року за № 0000051 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Черняхів, Черняхівського району, Житомирської області, громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого не офіційно, раніше судимого: 28.05.2001р. Дніпровським районним судом м. Києва за ст.186 ч. 3 КК України у виді 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік; 19.07.2002р. Дніпровським районним судом м. Києва за ст.186 ч. 2, ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі; 07.07.2008р. Печерським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі; 30.08.2010р. Коростишівським районним судом Житомирської області за ст. 395, ст. 70 ч. 4 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі; 02.02.2012р. Святошинським районним судом м. Києва за ст. 186 ч. 2, ст. 71 КК України на 5 років позбавлення волі; 26.10.2018р. Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, -
за участю прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 22.10.2019 приблизно о 15:00, перебуваючи на вулиці, поруч із закладом «Лотерея», що за адресою: м. Київ, пл. Вокзальна, 1, помітив раніше невідомого йому чоловіка, яким в подальшому виявився потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в той час перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння і мав при собі мобільний телефон «iPhone 7 plus» і в цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи таємно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_5 , який в цей час спав, опершись на бетонний паркан, підійшов до нього, та дістав з лівої кишені штанів ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон «iPhone 7 plus» чорного кольору, вартістю 14 998 грн. 00 коп. та поклав його в праву кишеню своєї куртки, виконавши всі дії, які вважав необхідними, однак не завершивши вчинення злочину до кінця з причини, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітниками поліції.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на повторне, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та підтвердив всі обставини його вчинення вказані в обвинувальному акті.
Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає; судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
Суд приймає до уваги матеріали, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , відомості про те, що обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони.
Підстав, у відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі пред`явленого обвинувачення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети, кари, виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, ступінь негативних наслідків, відсутність збитків та претензій з боку потерпілого, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, суспільно-корисною працею не займався, крім того, за місцем реєстрації характеризується посередньо, його відношення до вчиненого, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставин які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
За сукупністю обставин вчинення злочину, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, про призначення покарання в межах санкції інкримінованих статей КК України у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з тим, суд вважає за можливе перевиховання ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та приходить до обґрунтованого переконання про те, що призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередженням вчинення ним нових злочинів, а тому призначає покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням на обвинувачену обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 ( двох) років позбавлення воли.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1