Справа № 601/1434/20
Провадження №1-кп/601/250/2020
У Х В А Л А

01 жовтня 2020 року Кременецький районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000015 від 14.07.2020 року, що надійшло з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, раніше не судимого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, який вчинив суспільно-небезпечне діяння, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 162 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
законного представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 ,
особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

встановив:
13.06.2020 року, близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 , діючи умисно на порушення недоторканості житлового приміщення, що перебуває у володінні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , незаконно проник до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , належного, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_7 ..
Так, ОСОБА_3 , будучи в стані неосудності, самовільно увійшов на подвір`я вказаного домоволодіння та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки на вказаному подвір`ї нікого не було, підійшов до вікна житлового будинку та знаючи те, що вказане вікно відкривається, відкрив його. Впевнившись, що у домоволодінні нікого немає та вхідні двері будинку зачинено, без згоди володільця порушив конституційне право громадянина на недоторканість житла чи іншого володіння особи, закріплене в ст.30 Конституції України, ОСОБА_3 , без згоди власника, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, відкрив вікно та проник у середину приміщення житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , де включив побутову техніку та переставляв речі у будинку. В цей час, перебуваючи у одній із кімнат будинку, його виявила ОСОБА_8 .
Прокурор у судовому засіданні просить застосувати до ОСОБА_3 примусовий захід медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, з огляду на те, що ОСОБА_3 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння та за теперішнього часу виявляє ознаки шизофренії, безперервний перебіг, що досягають рівня хронічного психозу, тому він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.
Захисник ОСОБА_5 та законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора щодо застосування до ОСОБА_3 примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Водночас, суд доходить переконання про те, що ОСОБА_3 своїми діями вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, оскільки наведене повністю доводиться сукупністю доказів, що були зібрані під час досудового розслідування.
Суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України за ознаками незаконного проникнення до житлових приміщень, що перебувають у володінні особи.
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №329 від 31.07.2020 року, в період який відноситься до інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння, ОСОБА_3 виявляв ознаки параноїчної шизофренії, безперервний перебіг, що досягають рівня хронічного психозу, тому він не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.
Так, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
За положеннями ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Частиною 3 ст. 94 КК України передбачено, що госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність у стані неосудності.
Суд, вислухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що, оскільки ОСОБА_3 , під час вчинення інкримінованого йому правопорушення, не був здатен усвідомлювати власні дії та керувати ними, тобто скоїв злочини у стані неосудності, та враховуючи те, що і на даний час останній не здатен правильно сприймати обставини, що мають значення у справі, тому відносно нього, у відповідності зі ст. 94 КК України, потрібно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 19, 92-94 КК України, ст.ст. 503, 512, 513, 516 КПК України, суд

постановив:

Застосувати до ОСОБА_3 за вчинення ним суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити особі, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, та прокурору.

Головуючий: