Справа № 367/2135/19
Провадження по справі № 1-кп/367/450/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ірпені кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України,-

в с т а н о в и в:

до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт щодо скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України та укладена сторонами угода про примирення від 13.03.2019 р.
Так, 10.03.2019 року приблизно 06 год. 00 хв. (точний час не встановлений), у ОСОБА_4 , що перебував поряд із магазином одягу «D9», який знаходиться в приміщенні № 221 за адресою: АДРЕСА_3 , користувачем якого являється ОСОБА_5 , виник умисел на незаконне проникнення до вказаного приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла, без визначених законом підстав та у відсутність відповідного дозволу володільця приміщення № НОМЕР_1 , магазину одягу «D9» розташованого за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Тургенівська, 15, застосовуючи фізичну силу, шляхом поштовху відчинив вікно 10.03.2019 року близько 06 год. 16 хв. незаконно проник до вищевказаного приміщення, чим порушив право потерпілого ОСОБА_5 на недоторканість належного йому приміщення.
Під час досудового розслідування, 13.03.2019 р. між потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.
Сторони узгодили покарання ОСОБА_4 за ст. 162 ч. 1 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення та просив суд затвердити угоду про примирення, при цьому додав, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, вид та міру покарання, яка буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.
Потерпілий просив затвердити угоду.
Прокурор не заперечувала проти затвердження угоди.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також угоду про примирення, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у ОСОБА_4 повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити угоду про примирення. При цьому суд виходить з наступного.
Так, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до висновку, що винні дії ОСОБА_4 віднесено до суспільно-небезпечних діянь, відповідальність за які передбачена Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 162 ч. 1 КК України, як умисні протиправні дії направлені на незаконне проникнення до іншого володіння особи.
Суд вважає таку кваліфікацію дій ОСОБА_4 правильною.
Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, а тому укладення угоди між потерпілим та обвинуваченим з їх ініціативи узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України і за своїм змістом вона відповідає вимогам статті 471 вказаного Кодексу, в тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Судом, відповідно до ст. 474 КПК України, роз`яснено ОСОБА_4 його процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, а також роз`яснено вичерпні підстави оскарження вироку суду.
Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався. Речовими доказами суд розпоряджається згідно ст. 100 КПК України, цивільний позов та судові витрати по провадженню відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 314, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України суд, -
з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення укладену 13.03.2019 р. між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
Відповідно до затвердженої угоди про примирення, визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України.
На підставі угоди про примирення призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 - ти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази по провадженню: диск з відеозаписом слідчого експерименту з обвинуваченим ОСОБА_4 , диск з відеозаписом огляду місця події, приєднані до кримінального провадження - залишити в матеріалах даного провадження.

До вступу вироку у законну силу, запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 судом не обирається.
На вирок до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Суддя: ОСОБА_1