Справа № 215/5640/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2020 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Севастополь, АРК, громадянина України, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

ВСТАНОВИЛА:
10 жовтня 2020 року слідчий СВ Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, відомості про яке внесені в ЄРДР за №0001017 від 09.10.2020.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.09.2020 приблизно о 23:20 годині ОСОБА_5 прийшов до кв. АДРЕСА_3 , в якій проживала його бабуся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..

Приблизно о 23:25 годині 26.09.2020 у ОСОБА_5 зі своєю бабусею ОСОБА_6 виникла словесна сварка, на ґрунті чергового прохання грошових коштів останнього у ОСОБА_6 , що супроводжувалась нецензурною лайкою, в наслідок чого між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт.

Після цього у ОСОБА_5 на ґрунті конфлікту з ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які в момент заподіяння є небезпечними для життя.

В цей же час ОСОБА_5 , знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 поблизу вхідних дверей, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень з мотивів гострої неприязні до неї, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи заподіяння настання останній смерті, стоячи обличчям до ОСОБА_6 , яка стояла у коридорі вказаної квартири, перебуваючи у безпосередній близькості, наніс не встановлену слідством кількість ударів, але не менш як 3 удари кулаками обох рук в область обличчя та грудної клітини, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забою грудної клітини та саден обличчя. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не втримала рівновагу та впала з висоти власного зросту обличчям до верху.

Потім, продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_5 , стоячи над ОСОБА_6 , яка знаходилась в положенні лежачи на спині обличчям до верху у коридорі вказаної квартири, наніс не встановлену слідством кількість ударів, але не менш як 3 удари ногою в область лівої руки та лівого стегна останній, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді перелому правої гомілки, перелом лівого променевозап`ясного суглобу та перелом променевої кістки.

Після цього ОСОБА_5 відчинив вхідні двері квартири та з місця вчинення злочину зник.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми злочинними діями спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: забій грудної клітини, садна обличчя, перелом правої гомілки, перелом лівого променевозап`ясного суглобу, перелом променевої кістки, струс головного мозку, ЗЧМТ, поєднана травма, забої, крововиливи гомілок.

Від отриманих тілесних ушкоджень потерпіла ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 о 08:10 год. в приміщенні реанімаційного відділення КП «Криворізька клінічна міська лікарня №2» КМР, куди остання була доставлена бригадою швидкої допомоги, яку викликали мешканці будинку АДРЕСА_4 , померла. Причиною смерті ОСОБА_6 відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №2227 від 09.10.2020 є поліорганна недостатність, перелом кісток скелету, інші сполученні травми із залученням декількох ділянок тіла, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, що підтверджується судово-медичним розтином трупу.

Сукупність спричинених вищевказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 в причинному зв`язку спричинило смерть потерпілої ОСОБА_6 .

Причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, об`єктивно підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

У зв`язку з цим 09.10.2020 йому повідомлено про підозру відповідно до ст. ст. 276-278 КПК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; він після вчиненого залишив потерпілу ОСОБА_6 без надання медичної допомоги та не викликав до неї швидку медичну допомогу; до правоохоронних органів із заявою про скоєне не звертався, у зв`язку з чим є підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_5 може незаконно вливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки наразі всі необхідні слідчі дії за участю свідків ще не проведені та більшість свідків є його сусідами. Крім того, ОСОБА_5 не працює та не має постійного джерела доходу, у зв`язку з чим є підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення з метою здобуття грошових коштів для проживання. ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем проживання. Враховуючи вказані обставини є всі підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, що можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Прокурор у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити. Також додала, що підозрюваний має зареєстроване місце проживання у місті Севастополі, проте реєстрації у місті Кривому Розі він немає.
Підозрюваний причетність до скоєного визнав, але заперечував щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на бажання бути присутнім на похороні бабусі та попросити вибачення у рідних, а також, що він не має більше наміру вчиняти кримінальні правопорушення і переховуватись від слідства.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими слідчий та прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши пояснення підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.
Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і зазначені в даній нормі закону.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 Європейський суд вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення до клопотання докази вказують на об`єктивний зв`язок підозрюваного з вчиненим кримінальним правопорушенням та наявність фактів, які у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Вирішуючи питання про можливість застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Тобто із рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, може бути застосовано попереднє ув`язнення. Але воно не повинно бути очікуванням обвинувального вироку, а при його обранні суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і тільки, за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений законом, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Клішин проти України» (№ 30671/04 від 23.02.2012 р.) підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

В пункті 85 Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» (№ 40107/02 від 10.02.2011 р.) вказано, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

В даному випадку особа підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, що спричинило загибель людини, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

Слідчим суддею встановлено, що існують обґрунтовані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме з метою уникнення відповідальності підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя відповідно до ст. 178 КПК України враховує тяжкість покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, що у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів; вагомість наявних доказів про вчинення ним вказаного кримінального правопорушення та те, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання у вигляді позбавлення волі та бажаючи його уникнути, може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому суду, чим допустити настання ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи, що на теперішній час триває досудове розслідування, проводяться необхідні слідчі (розшукові) дії з метою встановлення обставин події, є необхідність у проведенні слідчих дій зі свідками, у зв`язку з чим існує ризик незаконного впливу підозрюваного на них, більшість з яких є його сусідами.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 офіційно тривалий час ніде не працює, у нього відсутні джерела законного отримання коштів, що може свідчити про настання ризику, передбаченого у п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Виходячи з викладеного, в інтересах забезпечення ефективності кримінального провадження слідчий суддя може констатувати сукупність підстав для обрання відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
Також слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України» при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Слідчий суддя ставить під сумнів можливість підозрюваного ОСОБА_5 забезпечити виконання ухвали суду у випадку встановлення йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки є всі підстави вважати, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, в нього відсутні міцні соціальні зв`язки, що могли б стримати його не покидати м. Кривий Ріг, враховуючи наявність зареєстрованого місця проживання в м. Севастополі; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; а також вчинити інше кримінальне правопорушення з метою відшукання грошових засобів для існування, так як він тривалий час ніде не працює.
Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, у нього відсутнє місце реєстрації у м. Кривий Ріг, при тому, що він зареєстрований у м. Севастополі; постійного місця роботи не має, офіційні джерела доходів в останнього відсутні, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою обґрунтовується наявністю таких ризиків як те, що він може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що відповідно до ст. 177 КПК України, є підставою застосування даного запобіжного заходу з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, так як більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти цим ризикам.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконана, що тільки такий запобіжний захід, як тримання під вартою забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
Оскільки інкримінований підозрюваному злочин за ч. 2 статті 121 КК України спричинив загибель людини, слідчий суддя у відповідності до ч. 4 ст. 183 КПК України вважає за можливе не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 197 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИЛА:
Застосувати щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи його з 10 жовтня 2020 року по 08 грудня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення її копії, але підлягає негайному виконанню щодо застосування запобіжного заходу.
Слідчий суддя