Справа № 457/1252/20
провадження №1-кс/457/311/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Трускавець

Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 31 березня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000804 від 21 листопада 2016 року.
Перевіривши надані матеріали, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо кримінального провадження, в межах якого було подано дану скаргу, заслухавши скаржника ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 31 березня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000804 від 21 листопада 2016 року. Зі скарги ОСОБА_3 вбачається, що за результатом досудового розслідування кримінального провадження № 0000804слідчим СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Скаржник вважає, що вказана постанова слідчим прийнята без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення. Просить скасувати вказану постанову та поновити строк на оскарження, оскільки постанову про закриття кримінального провадження він отримав 09 жовтня 2020 року.
У судовому засіданні скаржник просив задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.
Інші учасники розгляду скарги у судове засідання не з`явилися.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000804, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з п. 2 частини 1 статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.1ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Постановою слідчого Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 31 березня 2017 рокубуло прийнято рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000804від 21 листопада 2016 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Як вбачається зі змісту постанови, підставами для закриття кримінального провадження послужило те, що в ході досудового розслідування встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, чи будь-якого іншого кримінального правопорушення.

Процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки така підстава є не обґрунтована матеріалами кримінального провадження. Слідчим не в повному обсязі проведено досудове розслідування та закрито кримінальне провадження, не обґрунтувавши належним чином причин.

Слід зазначити, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, тому прийняття даного рішення можливе після всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин провадження та оцінки слідчим зібраних та перевірених доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, серед іншого, складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови та мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Всупереч даній вимозі кримінального процесуального закону слідчим при винесенні постанови про закриття кримінального провадження не викладено зміст обставин справи, не міститься посилання на вчинені ним процесуальні дії, не розкрито мотиви прийняття такого рішення. Як свідчить зміст постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не вчинено достатньої кількості процесуальних дій, які б дали можливість дійти до висновку про відсутність в діях ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 206 КК України, не перевірено всі відомості, викладені у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Крім цього, слідчим не надано належної оцінки всіх обставин у сукупності з іншими.
Слідчий суддя також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Відповідно до оскаржуваної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не було проведено достатнього та необхідного за даних умов обсягу слідчих дій, необхідних в даному кримінальному провадженні, а тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам статті 110 КПК України.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального кодексу України постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути законною, обґрунтованою та вмотивованою. Зокрема, постанова вважається обґрунтованою, якщо вона відповідає таким вимогам: висновки, сформульовані в постанові, підтверджуються наявними доказами, слідчим враховано та досліджено всі докази, ці докази досліджено в сукупності, на підставі цих доказів можливим є тільки один висновок, висновки, сформульовані в постанові, не суперечать фактичним обставинам, резолютивна частина постанови повністю відповідає описово-мотивувальній частині.

Таким чином, мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами для закриття розслідування з наведенням доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, висновків експертиз, документів, інших доказів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Оскаржувана постанова зазначеним вимогам не відповідає. Як вбачається із постанови слідчого від 31 березня 2017 року слідчим зроблено висновок про відсутність складу кримінального правопорушення. Як на підставу своїх висновків слідчий посилається виключно на лист Бориславського відділення електропостачання ПАТ «Львівобленерго», однак факти, викладені у вказаному листі, перевірені слідчим безпосередньо, не були.

Таким чином, враховуючи наведене, слідчим під час досудового розслідування допущена неповнота слідства, а рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно.

Щодо вимоги скаржника про поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження, то слідчий суддя вважає, що така вимога є обґрунтованою, та підлягає до задоволення, оскільки постанову отримано скаржником 10 жовтня 2020 року.

Звертаю увагу, що під час досудового розслідування, окрім усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, не виключається необхідність вирішення питання щодо проведення інших слідчих дій з тим, щоб встановити об`єктивну істину по справі і прийняти законне і обґрунтоване рішення, про яке повідомити учасникам процесу.
Відповідно до ст.ст. 303-307КПК України, с л і д ч и й с у д д я
у х в а л и в:
Скаргу задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 від 31 березня 2017 року про закриття кримінального провадження № 0000804 від 21 листопада 2016 року.
Матеріали кримінального провадження № 0000804 від 21 листопада 2016 року повернути до Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області для продовження проведення досудового розслідування.
Ухвала остаточна та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1