Провадження №1-в/127/365/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції залі суду № 12 клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Турбів Липовецького району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№ 86)» ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 05.06.2020 р. відбув дві третини строку покарання (початок строку 05.10.2017 р., кінець строку 05.10.2021 р.), у зв`язку з чим комісія установи прийняла рішення про клопотання перед судом про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений не довів свого виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_4 12.04.2018 р. був засуджений Липовецьким районним судом Вінницької області за частиною другою статті 185, частиною третьою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК), з урахуванням положень частини четвертої статті 70 КК до 4 років позбавлення волі.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 357 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Пунктом 1 частини другої статті 539 КПК регламентовано, що у разі необхідності вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Відповідно до частини другої статті 81 КК умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому, зі змісту пункту 2 частини третьої зазначеної статті випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим, зокрема не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Зі змісту роз`яснень, наданих у пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду від 26.04.2002 № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вбачається, що головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор заперечуючи проти задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_4 , послався на ту обставину, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. Разом з тим, такі твердження прокурора спростовуються матеріалами особової справи та наявною в них характеристикою засудженого. Зокрема, як вбачається з характеристики засудженого ОСОБА_4 , останній за час відбування покарання в установі характеризується позитивно, працевлаштований днювальним відділення соціально-психологічної служби № 5, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці чотири рази заохочувався адміністрацією установи, при цьому до дисциплінарної відповідальності не притягувався. ОСОБА_4 приймає участь у виховних заходах та програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», робить належні для себе висновки, прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня. Крім того, ОСОБА_4 підтримує соціально-корисні зв`язки із знайомими.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що засуджений ОСОБА_4 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому є всі підстави для його умовно-дострокового звільнення.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 12.04.2018 р. умовно-достроково з невідбутим строком 1 рік 2 місяці 14 днів.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя: