Справа № 401/2044/20
Провадження №1- кп/401/295/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальні акти у кримінальних провадженнях, внесених в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №№ 0001136, 0001219, 0001254 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
На розгляді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають вищезазначені обвинувальні акти.

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 вересня 2020 року відносно обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 59 днів строком до 27 листопада 2020 року.

Оскільки до цього часу завершити судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо, прокурор клопоче про продовження дії щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як ризики, наявність яких встановлено при його обранні , передбачені п.п. 1 , 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не змінились. В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 вчинив нові злочини під час визначеного вироком суду від 26 серпня 2020 року іспитового строку, міцних соціальних зв`язків не має, постійної роботи не має, характеризується як особа, схильна до вчинення кримінальних правопорушень.

Захисник обвинуваченого вважає, що на даний час зазначені ризики не є такими, що тривають та вважає наявними підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, які відносяться до категорії та тяжких , за які кримінальним законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Зокрема було встановлено, що підозра висунута у вчиненні умисних злочинів повторно, в період іспитового строку, що свідчить про суспільну небезпечність обвинуваченого, небажання стати на шлях виправлення та те, що він продовжує злочинну діяльність.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність встановлених ризиків для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Згідно п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20 серпня 2010 року, яке набуло статусу остаточного, суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що , враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, встановлені обставини дають суду підстави вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від суду з метою уникнення покарання, продовжити злочинну діяльність, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не забезпечить його належної процесуальної поведінки та попередження ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
За таких обставин суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, а тому вважає необхідним продовжити застосування обраного раніше запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд вважає за доцільне визначити обвинуваченому заставу у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як про це зазначено в ухвалі слідчого судді від 29 вересня 2020 року.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 по справі № 3-208/2018(2402/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
У зв`язку з цим суд роз`яснює учасникам справи, що дана ухвала суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.. 314, 315, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 08 січня 2021 року включно.

Визначити обвинуваченому заставу в сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168160 грн. 00 коп.

Роз`яснити обвинуваченому , що у разі внесення застави на нього будуть покладені наступні обов`язки:

1) прибувати за викликами до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

3) повідомляти су д про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) докласти зусиль до пошуку роботи;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Копію ухвали направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 07 днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1