Єдиний унікальний № 946/1814/20
Провадження № 1-кп/946/561/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

28 серпня 2020 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянув у м. Ізмаїл Одеської області у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Городня Чернігівської області, громадянина Украйни, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_3 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_2 , захисниця ОСОБА_4 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_5 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.24 лютого 2020 року біля 11:40 години ОСОБА_2 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , помітив залишений без догляду та пристебнутий на навісний замок до дорожнього знаку «Пішохідний перехід» велосипед торгової марки «Турист» з металевою корзиною. У цей час, ОСОБА_2 , скориставшись відсутністю сторонніх осіб, які могли би зашкодити його злочинним намірам та діям, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав навісний замок вартістю 47,25 грн та зазначений велосипед вартістю 787,50 грн, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 834,75 грн.

2.Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Формулювання статті (частин статті) КК, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
3.При визначенні частини статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_2 , суд враховує те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII (далі Закон № 2617-VIII), що набирав чинності з 01.07.2020 р., до абз. 2 ч. 1 ст. 185 КК були внесені зміни, та кримінальна відповідальність за цією нормою частково пом`якшена, а частково посилена, оскільки вилучене покарання у виді позбавлення волі та додане покарання у виді обмеження волі, але разом з цим підвищений розмір штрафу.

4.Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Згідно ж ч. 3 ст. 5 КК, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

5.Отже, з урахуванням того, що Закон №2617-VIII частково пом`якшує, а частково посилює кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 185 КК, а також того, що кримінальне правопорушення було вчинене ОСОБА_2 до набрання вказаним законом чинності, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 4, ч. 3 ст. 5 КК, суд вважає за необхідне при ухваленні вироку відносно ОСОБА_2 керуватися положеннями ч. 1 ст. 185 КК в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна» від 04.06.2009 р. №1449-VI (далі Закон №1449-VI), чинної на час вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, тільки в частині пом`якшення кримінальної відповідальності.

6.Кримінальний кодекс України

«Стаття 185. Крадіжка (в редакції Закону №1449-VI)

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, позбавленням волі на строк до трьох років.»

«Стаття 185. Крадіжка (в редакції Закону №2617-VIII)

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка)
карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
7.Частиною 2 ст. 12 КК встановлено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

8.Санкцією ч. 1 ст. 185 КК в редакції Закону №2617-VIII передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі до трьох тисяч (тобто не більше трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Санкцією ж ч. 1 ст. 185 КК в редакції Закону №1449-VI, чинної на час вчинення ОСОБА_2 діяння, передбачене покарання у виді штрафу в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (що також не більше трьох тисяч). Передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК в редакції Закону №1449-VI покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років в силу наведеної ч. 3 ст. 5 КК не може бути застосоване судом, а тому до уваги не береться, оскільки Закон №2617-VIII в цій частині пом`якшує кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим має зворотну дію у часі.

9.Отже, приймаючи до уваги санкцію ч. 1 ст. 185 КК, чинної на час вчинення діяння, та з урахуванням її редакції Законом №2617-VIII в частині, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність, то кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК є кримінальним проступком.

10.Відповідно ж до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

11.До обвинувального акта додана письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена в присутності захисниці ОСОБА_4 , та письмова заява потерпілої ОСОБА_5 , якими вони погодилися із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, обвинувачений ОСОБА_2 також беззаперечно визнав свою винуватість.

12.Згідно з ч. 1 ст. 382 КПК, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 2982 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. А відповідно до другого речення ч. 2 ст. 382 КПК, у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

13.Отже, враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать відповідні їх письмові заяви, що додані до обвинувального акту, суд, вивчивши обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку відносно ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).

14.Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього в його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
15.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відносить активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

16.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК підлягають доказуванню саме прокурором. В силу положень ст. 337 КПК суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_2 .

Мотиви призначення покарання
17.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

18.Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний кримінальний проступок проти власності.

19.З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог КК та передбачених ним санкцій вважає, що призначення більш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону №1449-VI, чинної на час вчинення діяння, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, в частині, що частково пом`якшують кримінальну відповідальність, ніж громадські роботи, буде недостатнім, і тому з метою виправлення ОСОБА_2 та запобігання нових кримінальних правопорушень йому необхідно призначити покарання саме у виді громадських робіт, але в нижніх межах санкції. Водночас, суд вважає, що в даному випадку таке покарання, як громадські роботи, буде достатнім, таке покарання повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
20.Судом встановлено, що ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 16.03.2020 р. відносно ОСОБА_2 було застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладанням певних обов`язків, строк дії яких сплив 16.05.2020р. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили від учасників судового провадження не надійшло.

21.В силу ч. 4 ст. 174 КПК з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2020 р. арешт з правом користування потерпілою та без права відчуження на велосипед торгової марки «Турист», який в силу п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК слід залишити власниці потерпілій ОСОБА_5 , поновивши її право відчуження.

22.Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_2 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 143 ТГ від 28.02.2020 р. у сумі 942,06 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375, 381 382 КПК, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК в редакції Закону №1449-VI, чинної на час вчинення діяння, з урахуванням змін, внесених Законом №2617-VIII, в частині, що частково пом`якшують кримінальну відповідальність, у виді громадських робіт на строк сто годин.

2.Початок строку відбування покарання у виді громадських робіт обчислювати з моменту початку виконання ОСОБА_2 громадських робіт.

3.З набранням вироком законної скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.02.2020 р. арешт з правом користування потерпілою та без права його відчуження на велосипед торгової марки «Турист» в корпусі синього кольору з крилами чорного кольору, навісним замком з металевим ланцюгом довжиною один метр, та залишити його власниці потерпілій ОСОБА_5 , поновивши її право відчуження.

4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи в сумі 942,06 грн (дев`ятсот сорок дві гривні шість копійок).

5.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

6.Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

7.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

8.Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1