Справа № 457/1390/20
провадження №1-кп/457/149/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2020 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Трускавці кримінальне провадження № 457/1390/20 (провадження1-кп/457/149/20) про вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст. 164 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043 від 10.09.2020 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Трускавця, Львівської області, українцем, громадянином України, одруженим, не працюючим, зареєстрованим та проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 судовим рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.05.2015 зобов`язаний сплачувати кошти (аліменти) в користь ОСОБА_5 на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 15.04.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак, ОСОБА_6 , будучи повідомлений про відкриття виконавчого провадження 07.09.2015 у відділі Державної виконавчої служби Трускавецького міського управління юстиції про стягнення з нього аліментів, працюючи на посаді касира торгівельного залу магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» в період часу з 16.08.2016 по 02.12.2016, на посаді продавця продовольчих товарів у магазині «Колібріс №16» ТзОВ «Торгівельний дім «Аванта» в період часу з 13.12.2017 по 17.01.2018, а також на посаді вантажника ТзОВ «Фірма Т.С.Б.» в період часу з 30.05.2019 по 22.08.2019 умисно не сплачував встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання свого сина ОСОБА_8 , не погашав утвореного боргу та змінив місце роботи без повідомлення державного виконавця Трускавецького міського відділу Державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), чим злісно ухилився від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання сина ОСОБА_9 , внаслідок чого виникла заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 64 544 гривень 89 копійок, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_6 , обвинувачується у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав, однак відмовився від дачі показів відповідно до ст. 63 Конституції України.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання з`явилася, повідомила що має притензії до обвинуваченого по несплаті аліментів на утримання сина, з приводу міри покарання обвинуваченому поклалась на думку суду.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 164 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального проступку доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 164 КК України, оскільки він вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому, суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття.

Обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить вчинення кримінального проступку щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального проступку, особу обвинуваченого, а саме те, що він на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває,раніше не судимий, однак ніде не працює, немає постійного джерела прибутку, у потерпілої маються претензії матеріального характеру, щодо несплати аліментів, а тому суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, ч. 1 ст. 164 КК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 164 КК України у виді громадських робіт на строк сто годин.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Трускавецький міський суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію.
Суддя: ОСОБА_1