1Справа № 335/7806/20 1-кп/335/824/2020
ВИРОК
18 грудня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь Запорізької області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, працюючого по приватних договорах, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.08.2020, приблизно о 17:30 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, діючи всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60-95ВР від 15.02.1995, знаходячись біля буд. 75 по бул. Гвардійському в м. Запоріжжя, знайшов на землі зіп-пакет з порошком білого кольору.
Далі, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що даний зіп-пакет містить психотропну речовину, а також спосіб її передачі та фасування, підняв його з землі, тим самим незаконно придбав психотропну речовину «Амфетамин», який поклав до свого лівого кросівка, де став незаконно зберігати при собі без мети збуту.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі незаконно психотропну речовину, намагався зникнути з місця скоєння ним злочину, проте був зупинений працівниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події, в період часу з 17:30 до 17:48 вказаного дня, біля буд. 75 по бул. Гвардійському в м. Запоріжжя, у ОСОБА_4 був вилучений зіп-пакет з порошком білого кольору, який згідно висновку експерту № 7-2358 від 28.08.2020, містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено «Амфетамін», загальна маса якої, в перерахунку на основну, склала 0,2358 г.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України.
Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 10.09.2020 між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 за участю адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, згідно якої ОСОБА_4 , під час дізнання беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, які викладені в письмовому повідомленні про підозру від 09.09.2020 та п. 2 угоди і під час підписання угоди про визнання винуватості підтверджує факт беззаперечного визнання вини.
При визначенні міри покарання сторонами враховано положення ст. 65 КК України про те що особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, є щире каяття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст. 67 КК України не встановлені.
Також сторони в угоді погодили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду, яка підписана між обвинуваченим та ним, та просив її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, надав пояснення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а також пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладеної угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості судом.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що угода була укладена у його присутності, порушень вимог КПК при її укладанні не було, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною, а тому просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд доходить наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України кваліфікуються як кримінальний проступок.
Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваного у проведенні розслідування.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Узгоджена міра покарання відповідає санкції ч. 1 ст. 309 КК України, та вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Згідно ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.
Сторони кримінального провадження у судовому засіданні підтримали укладену угоду в повному обсязі та наполягали на її затвердженні в даному судовому засіданні.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав психотропну речовину без мети збуту і його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, а тому дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, яка укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судово-хімічна експертиза, висновок № 7-2358 від 28.08.2020 року, який покладено в основу обвинувачення, то процесуальні витрати в сумі 653 грн. 80 коп. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_4 .
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.
Матеріальну шкоду в даному кримінальному провадженні не завдано.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати на проведення судово-хімічної експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.
Речові докази:
- експертний пакет № 5473901, в якому знаходяться паперовий конверт, в якому знаходиться зіп-пакет з порошком білого кольору, в якому міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено «Амфетамін», маса якого склала 0,2358 грам в перерахунку на основу, переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.
Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1