Справа № 296/5942/20
У Х В А Л А
Іменем України

14 січня 2021 року.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

в режимі відеоконференції за участю засудженого ОСОБА_3

та захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції, в м.Житомирі, заяву захисника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 ,-

встановив :

ОСОБА_3 засуджений вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 16.03.2006р. за ч.3 ст. 142 КК України (в ред. 1960 р.) до шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

16 травня 2006р. ухвалою Апеляційного суду Житомирської області (кримінальною палатою) справа №11д-342 вирок Корольовського районного суду м.Житомир у справі №1-44/2006р. залишено без змін, отже вирок Корольовського районного суду м.Житомир у справі №1-44/2006р. набрав законної сили 16 травня 2006р.

14 жовтня 2010р. постановою Богунського районного суду м.Житомира ОСОБА_3 умовно-достроково звільнено від покарання на 1 рік 4 місяці 21 день.

Згідно ч.3 ст. 142 КК України (1960р.) розбій, поєднаний з спричиненням тяжких тілесних ушкоджень або вчинений з проникненням у житло чи особливо небезпечним рецидивістом, - карається позбавленням волі на строк від шести до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Згідно п.4 ч.1, ч.2-6 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: десять років у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років за тяжкий злочин, в також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше десяти років за особливо тяжкий злочин.

Строки давності щодо додаткових покарань визначаються основним покаранням, призначеним за вироком суду.

Перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину. Питання про застосування давності до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі заміняється позбавленням волі.

Давність не застосовується у разі засудження за злочини проти миру та безпеки людства, передбачені статтями 437-439 та частиною першою ст. 442 цього кодексу.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Оскільки засуджений ОСОБА_3 не ухилявся від виконання покарання, та був затриманий в залі суду 16 березня 2006р., реально відбував покарання, а 22 жовтня 2010р. на підставі постанови Богунського районного суду м.Житомира від 14 жовтня 2010р. був умовно-достроково звільнений від відбування покарання, що підтверджується довідкою про звільнення серія ЖИТ №02986 від 22.10.2010р. та не вчиняв нового злочину до закінчення строку давності, що підтверджується довідками про наявність чи відсутність судимостей, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

В той же час вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 16 березня 2006р. у справі №1-44/2006 в частині конфіскації всього належного ОСОБА_3 майна, з незалежних від ОСОБА_3 причин, виконаний не був, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухове майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухового майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно якої ОСОБА_3 має у спільній сумісній власності квартиру АДРЕСА_1 , на яку 21.11.2006р. зареєстровано арешт нерухового майна реєстраційний номер обтяження 4085665 на підставі постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, АА №831949, 15.11.2006р., ДВС у Октябрському районі м. Полтави, д/в Ю.О. Магденко.

На підставі вище викладеного, захисник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 , просить суд звільнити ОСОБА_3 від покарання призначеного вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 16.03.2006р. за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 142 КК України (1960р.) у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, в частині конфіскації належного ОСОБА_3 майна, зокрема квартири АДРЕСА_1 , якою ОСОБА_3 володіє на праві спільної сумісної власності, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Під час розгляду даної справи в суді захисник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 просив задовольнити дане подання в повному обсязі.

ОСОБА_3 повністю підтримав пояснення свого захисника та просив суд задовольнити дану заяву.

Прокурор на виклик до суду не з`явився, про час та місце розгляду даної справи повідомлявся судом належним чином, в зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути дану справу без участі прокурора.

Суд, розглянувши матеріали даної справи, дослідивши матеріали кримінальної справи №1-44/2006 по обвинуваченню ОСОБА_3 за ст. 142 ч.3 КК України (в ред. 1960р.), заслухавши пояснення захисника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 та самого ОСОБА_3 , приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України, ст.ст.409, 411 КПК України (в ред. 1960р.),-

постановив :

Заяву захисника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання в зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 16 березня 2006р. за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 142 КК України (1960 року), у вигляді шести років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, в частині конфіскації належного ОСОБА_3 майна, зокрема квартири АДРЕСА_1 , якою ОСОБА_3 володіє на праві спільної сумісної власності, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу суду може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду. Копія ухвали суду негайно після її проголошення вручається засудженому та прокурору. Копія ухвали не пізніше наступного дня після її ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1