Справа № 159/4415/19
Провадження № 1-кп/159/60/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 120 190 301 .06.19 р. по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , уродженця м. Ковеля Волинської області, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого у Ковельському СЛАТ «Тур» робітником, із середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягався до кримінальної відповідальності,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 о 01 год. 30 хв. 18.06.19 р., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у коридорі будинку культури с. Тойкута Ковельського району Волинської області, що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, що виник раптово на грунті особистих неприязних відносин, умисно, з метою завдання тілесних ушкоджень, наніс два удари кулаком руки у ліву частину голови потерпілого ОСОБА_5 , 84 р. н., внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої орбітальної ділянки, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та синця лівої завушної ділянки волосистої частини голови, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Тим самим обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, вчинив кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 125 КК України.
Обвинувачений у судовому засіданні 22.01.20 р., 15.09.20 р. свою винуватість визнав частково та суду показав, що в половині другої ночі на Трійцю 2019 р. він прийшов відпочити у клуб с. Тойкута Ковельського району Волинської області, де потерпілий здійснював музичний супровід (проводив дискотеку). Там же відмічали день народження. У коридорі він почув розмову потерпілого з іншою особою про благоустрій села. Він підійшов, привітався та у розмові зробив зауваження щодо діяльності потерпілого як сільського голови. Останній же дорікнув йому його поведінкою. Між ними виникла сутичка, в ході якої потерпілий наніс йому удар першим. Чи були свідки цього удару, йому не відомо. Він у відповідь, дійсно, раз чи три рази наніс потерпілому рукою тілесні ушкодження в голову, захищаючись, але куди не пригадує. Вони обидвоє впали на підлогу, тому вважає, що саме тоді потерпілий міг вдаритись і отримати тілесні ушкодження. Винуватості в умисному нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень він не визнає, так як наніс їх в порядку самозахисту. Свідки події були - його від потерпілого відтягнули хлопці - і потерпілий став чекати на поліцію у гримерній кімнаті. Як він, так і потерпілий також на той момент перебували у стані алкогольного сп`яніння. Він вікна у клубі не ламав та не розбивав його, а штовхнув вже несправне вікно у приміщенні, де, як він вважав, знаходився потерпілий, щоб зайти туди та іще продовжити розмову з потерпілим. Це вікно було відчиненим та поламаним до цього. У подальшому його забрала поліція. Однак він згодом добровільно відшкодував збитки та полагодив вікно, ручки дверей, обігрівач, так як все, що було там поламане, віднесли на його рахунок. Зазначає, що визнає свою винуватість для того, щоб більше не було судових засідань. На примирення з ним потерпілий не погоджується. Він також після події звертався за меддопомогою та у нього було виявлено тілесні ушкодження. З цього приводу він також звернувся у поліцію, однак, яка доля того кримінального провадження, де він є потерпілим, йому не відомо. Обвинуваченим було визнано лише його. Довіри до досудового розслідування у нього немає. Свідок ОСОБА_6 є нині родичкою потерпілого і на час конфлікту вона також була нетверезою. У вирішенні справи покладається на розсуд суду та готовий нести покарання, про яке просить прокурор.

Попри часткове визнання своєї винуватості обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується показаннями потерпілого, свідків, письмовими доказами у справі.

Так потерпілий в суді 22.01.20 р. показав, що пізно увечері влітку 2019 р. у АДРЕСА_2 , незадовго до закінчення дискотеки у клубі, де він слідкував за порядком, виникла сутичка, коли він був із своїм знайомим у коридорі чи у фойє будинку культури і розмовляв. А саме: до них підійшов обвинувачений та між ними виникла суперечка. Обвинувачений його вдарив, він намагався відповісти навзаєм та під час обопільної боротьби вони попадали на землю. Їх розборонили. Він відійшов подалі від обвинуваченого та викликав поліцію. Після цього обвинувачений намагався продовжувати вияснення стосунків з ним та увірвався у гримерну кімнату через вікно. Останнього відводили звідти сторонні особи, але обвинувачений не заспокоювався. Внаслідок дій обвинуваченого він отримав травму синець. Удар обвинувачений йому наніс кулаком в обличчя, під око, по голові. При цьому поряд був його співрозмовник, в ході сутички - їх з обвинуваченим розбороняли інші люди. Просить покарати обвинуваченого, так як він є посадовою особою і поведінка осіб, навіть при наявності претензії до його діяльності як сільського голови, переконаний, має бути відповідною і цивілізованою.

Також винуватість обвинуваченого стверджується показаннями свідків, якими підтверджено, у свою чергу, показання потерпілого у справі.

Так свідок ОСОБА_6 14.05.20 р. в суді показала, що з 24.04.20 р. і на даний час потерпілий є її зятем. 18.06.19 р. вона знаходилась у сільському клубі с. Тойкута Ковельського району Волинської області на роботі як директор будинку культури. У клубі тоді була дискотека. Наприкінці дискотеки сталась сутичка між потерпілим та обвинуваченим. Конфлікту з його початку ще на вулиці - вона не бачила. Коли вона знаходилась на сцені, то бачила, що потерпілий пройшов повз неї у її кабінет (гримерну), тримаючись за щоку. Пізніше вона дізналась, що була бійка між потерпілим та обвинуваченим і, коли вона зайшла у свій кабінет услід за потерпілим, то побачила, що той прикладав холод до обличчя; що вікно вибито з вулиці і висить на одній із завіс. Потерпілий, який знаходився там один, на її запитання сказав, що його вдарив обвинувачений; що вікно вибив обвинувачений. У потерпілого було почервоніння на щоці. Через деякий час туди прийшов брат обвинуваченого, а потім і обвинувачений та інші хлопці. Між потерпілим та обвинуваченим сутичка поновилась у її кабінеті у формі словесної перепалки з лайкою. При цьому обвинувачений погрожував потерпілому. Там же були присутніми і інші хлопці, у т. ч. ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , брат обвинуваченого - ОСОБА_9 , які утримували обвинуваченого від бійки, так як той намагався вдарити потерпілого. На столі у її кабінеті стояла пляшка з водою і обвинувачений взяв її та кинув у потерпілого, але той - відхилився. В ході такого конфлікту обвинувачений не скаржився на те, що його побив потерпілий. Будь яких тілесних ушкоджень на обвинуваченому вона не бачила. Поліцію викликала вона та ще ОСОБА_10 .. В ході такого конфлікту, що тривав недовго, було пошкоджене б/у майно будинку культури, яке обвинувачений з часом полагодив: вікно, обігрівач, дверні ручки, що були виламані в ході конфлікту. Дискотеку тоді завершили раніше запланованого у зв`язку з цим конфліктом, бійкою, розбірками. При затриманні поліцією обвинувачений чинив опір.

Аналізуючи показання цього свідка, суд враховує, що вона як свідок була допитана органом досудового розслідування до набуття сімейних стосунків із потерпілим. Показання потерпілого та цього свідка є взаємодоповнюючими та не містять суперечності між собою.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні 15.09.20 р. показав, що на свято у 2019 р. він прийшов до клубу у селі, де була дискотека та випивали. Між потерпілим та обвинуваченим виник конфлікт, що із словесної суперечки перейшов у взаємну шарпанину. Однак хто саме та які саме і кому саме завдавав удари, він не бачив. Потерпілий потім побіг у клуб, а обвинувачений вийшов з клубу на вулицю, де знаходився і він. На місце події через 30 40 хв. прибула поліція.

Свідок ОСОБА_12 у судовому засіданні 15.09.20 р. показав, що на свято у 2019 р. він прийшов до клубу у селі, де була дискотека. Між потерпілим та обвинуваченим, яких він того вечора бачив у клубі, дійсно, був конфлікт, однак, він про це лише чув, а особисто конфлікту не бачив. Він тоді не бачив на потерпілому будь - яких слідів побиття тощо. У клубі була і завклубом.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні 15.09.20 р. показав, що на свято у 2019 р. він прийшов до клубу у селі вже наприкінці дискотеки. Між потерпілим та обвинуваченим був конфлікт і він чув, як обвинувачений щось кричав, його утримували присутні та він особисто і не пускали зайти у клуб, хоча той виривався. Згодом він бачив, що потерпілий сидів у підсобці у приміщенні клубу, тримаючись за око. У підсобці вікно було вирване і стояло біля стільця. У клубі була і завклубом. Остання повідомила йому, що у клубі було розбите вікно. Прибула на місце поліція і обвинуваченого було затримано.

Показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 підтверджено, що, дійсно, у день події був конфлікт між потерпілим та обвинуваченим та потерпілий, як показав свідок ОСОБА_13 , мав сліди тілесного ушкодження на обличчі; обвинувачений вів себе агресивно.

Також винуватість обвинуваченого об`єктивно стверджується:

-протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.06.19 р., згідно з яким потерпілий повідомив поліції про нанесення йому о 01 год. 30 хв. 18.06.19 р. тілесних ушкоджень у приміщенні будинку культури с. Тойкута Ковельського району Волинської області обвинуваченим;

-висновком експерта № 105 від 21.06.19 р. проведеної СМЕ потерпілого, згідно з яким у останнього виявлені тілесні ушкодження у вигляді гематоми лівої орбітальної ділянки, синця завушної ділянки, що утворились від дії тупого твердого предмета, можливо, від удару кулаком людини, в час, вказаний у ухвалі суду, меддокументації та потерпілим, і за ступенем тяжкості відноситься до категорії: гематоми лівої орбітальної ділянки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; синець лівої завушної ділянки волосистої частини голови легких тілесних ушкоджень. Вище вказані тілесні ушкодження у потерпілого утворитись як у результаті самовільного падіння з висоти власного зросту, так і при ударі об тверду поверхню землі з наданням тілу прискорення, не могли. Вище вказані тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитись при обставинах, вказаних вище. По тілу потерпілого було нанесено не менше двох ударів.

Аналізуючи вказаний вище висновок експерта, суд вважає, що ним спростовуються

доводи обвинуваченого у тій їх частині, що тілесні ушкодження потерпілий міг отримати в ході їх взаємної шарпанини у момент, коли вони обидвоє впали на підлогу.

Так як вказано у висновку, що не спростований в ході судового розгляду стороною захисту, вище вказані тілесні ушкодження у потерпілого утворитись як у результаті самовільного падіння з висоти власного зросту, так і при ударі об тверду поверхню землі з наданням тілу прискорення, не могли. Вище вказані тілесні ушкодження у потерпілого могли утворитись при обставинах, вказаних вище і потерпілим. По тілу потерпілого було нанесено не менше двох ударів.

-протоколом огляду місця події від 24.06.19 р., згідно з яким було оглянуто приміщення будинку культури с. Тойкута Ковельського району Волинської області, де одне з металопластикових вікон у службовому приміщенні, дійсно, має сліди пошкодження на рамі;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.19 р., згідно з яким такий проведено за участю потерпілого та останній в ході такої слідчої дії детально та послідовно розповів та показав, де саме та як виник конфлікт та бійка між ним і обвинуваченим у будинку культури 18.06.19 р.; де саме він знаходився після конфлікту у службовому приміщенні будинку культури, очікуючи поліцію.

Вказаний вище протокол проведення слідчого експерименту об`єктивно підтверджує показання потерпілого в суді та показання свідка ОСОБА_6 , що стосувались відомих їй обставин події.

-консультаційним висновком спеціаліста № 411 від 18.06.19 р., згідно з яким о 03 год. 20 хв. було встановлено, що обвинувачений перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Показання ж обвинуваченого в тій їх частині, що він наніс потерпілому тілесні ушкодження ненавмисне, а в порядку самооборони, тобто, реалізуючи своє право на необхідну оборону, є непослідовними, плутаними та такими, що розцінюються судом як намір уникнути відповідальності за вчинене.

Так у судовому засіданні не знайшло свого ствердження те, що з боку потерпілого в ході конфлікту мало місце таке посягання на права та охоронювані законом інтереси обвинуваченого зокрема, що потребували б негайного відвернення чи припинення.

Так свідок ОСОБА_6 в суді ствердила, що в ході конфлікту потерпілий, тримаючись за щоку, пройшов повз неї до її кабінету (гримерної); на її запитання відразу повідомив, що його вдарив саме обвинувачений. Поскримінальна поведінка обвинуваченого, що полягала у тому, що він, переслідуючи потерпілого в ході конфлікту, намагався проникнути через вікно у приміщення, де знаходився потерпілий після отриманих ударів; у присутності сторонніх громадян та попри їх стримування там же вів себе агресивно по відношенню до потерпілого; намагався нанести потерпілому ще удари, ображав його тощо, свідчить про те, що він, вчинивши кримінальне правопорушення щодо потерпілого, в розвиток конфлікту з потерпілим не зупинився ні перед подальшим пошкодженням громадського майна, ні перед присутнім загалом людей, які його намагались утримати та відвернути його подальші явно неправомірні дії, що спростовує його доводи про вимушеність вчинення кримінального правопорушення щодо потерпілого.

Підстав для визнання будь - якого з доказів сторони обвинувачення таким, що є недопустимим чи неналежним, суд не вбачає.

Підстав для сумнівів у правдивості показань свідка ОСОБА_6 суд не вбачає, так як вона об`єктивно була очевидицею подій, що мали місце 18.06.19 р. у приміщенні будинку культури за участю потерпілого та обвинуваченого. Та обставина, що ця свідок після події стала тещею потерпілого, вони співпрацюють по роботі як директор будинку культури та сільський голова, відповідно, на думку суду, з огляду на те, що їх показання є послідовними, детальними, об`єктивно стверджуються іншими доказами у справі, не дає суду підстав для висновку про їх неправдивість.

Суд повно, всесторонньо, об`єктивно аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що умисні дії обвинуваченого вірно кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 125 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, та особу винуватого у їх сукупності. Так суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, що з 01.07.20 р. віднесено до проступків; те, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності, він працює та має доход, двох утриманців, за місцем проживання характеризується посередньо, а також - стан його здоров`я.

Суд враховує думку і потерпілого, який обвинуваченого не прощає, але не настоює на суворому покаранні, покладаючись на розсуд суду

Обставин, що пом`якшували б покарання обвинуваченого, суд не вбачає, враховуючи, що хоча обвинуваченим після події, дійсно, було добровільно та повно відшкодовано завдані під час конфлікту збитки будинкові культури, однак, такий позитивний крок, що свідчить про деяке переосмислення своєї поведінки за події 18.06.19 р., обвинувачений реалізував щодо майна будинку культури, а не щодо особи потерпілого.

До обставин, що обтяжують показання, суд відносить вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується консультаційним висновком спеціаліста № 411 від 18.06.19 р..

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе із обранням йому покарання у виді громадських робіт на мінімальний їх строк, що передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України.

Підстав для призначення більш м`якого чи більш суворого виду покарання, суд не вбачає, оскільки, обвинувачений має утриманців, вперше притягається до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується посередньо та даних про вчинення ним адмінправопорушення у справі немає; виявив належну процесуальну поведінку в ході судового розгляду справи.

На думку суду, обрання обвинуваченому саме такого виду покарання забезпечить досягнення цілей його виправлення та перевиховання, буде мати застережний вплив як на нього, так і на інших осіб.

Цивільного позов у справі не заявлено.

Речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. 54 КК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1