КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 від 14.04.2020року про закриття кримінального провадження № 0000201.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в ході досудового розслідування було досліджено письмові докази, що стосуються предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні, і їм в оскаржуваній постанові надано належну правову оцінку, як окремо, так і в сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яке відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є належним чином мотивованим та обґрунтованим, а висновок слідчого про закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та положенням закону про кримінальну відповідальність, а тому відсутні підстави для задоволення скарги.
_________________________________________________________________
Справа №11-сс/824/3291/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 від 14 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 18.02.2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що постанова слідчого Державного бюро розслідувань від 14.04.2020 року не відповідає вимогам КПК про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження усіх обставин справи та мотивованість прийнятого рішення, яке є одним з остаточних способів вирішення кримінального провадження.
При цьому в постанові про закриття кримінального провадження зроблено поверховий, неповний та однобокий аналіз, викладених у заяві від 28.01.2020 року, обставин.
Так, було поверхово досліджено лише частину незаконних відмов у задоволенні клопотань та адвокатських запитів, питання тиску на сторону захисту не досліджувалися взагалі.
Також в обґрунтування відсутності втручання в діяльність захисника слідчим зазначено про виконання на даний час відповідних слідчих дій та наявність адміністративної відповідальності за ненадання відповідей на адвокатський запит. Однак, усунення певних перешкод, які вчинялися детективами Національного антикорупційного бюро України, шляхом відповідних звернень сторони захисту до суду чи процесуального керівника та застосування відповідного процесуального примусу до органу досудового розслідування, а також наявність альтернативних способів реагування на певні незаконні дії, не свідчать про відсутність обставин втручання в діяльність захисника та створення перешкод до здійснення правомірної діяльності сторони захисту, а підтверджує ті обставини, що відповідне втручання та перешкоди, які мають неодноразовий та системний характер, сторона захисту вимушена долати тим чи іншим законодавчо встановленим процесуальним способом.
Крім того, відповідно до постанови про закриття кримінального провадження та враховуючи надані пояснення слідчому судді, зрозуміло, що слідчий Державного бюро розслідувань лише отримав від детективів Національного антикорупційного бюро України деякі протоколи та копії документів, при цьому, ні допиту свідків, ні заявника, який подавав заяву про залучення його в якості потерпілого, ні дослідження всіх документів щодо вчинених перешкод стороні захисту в їх сукупності слідчий не здійснив.
За викладених обставин, як вказує апелянт, постанова про закриття кримінального провадження не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки не містить детального аналізу отриманих в ході досудового розслідування доказів, не містить доказів дослідження всіх викладених в заяві про кримінальне правопорушення обставин, а досудове розслідування не можна визнати всебічним, повним та ефективним, і прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження не є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.
Проте слідчий суддя на зазначені обставини уваги не звернув та постановив ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка підлягає скасуванню, з винесенням нової ухвали про задоволення скарги та скасування незаконної та необґрунтованої постанови слідчого Державного бюро розслідувань від 14.04.2020 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вказуючи на законність та обґрунтованість, як ухвали слідчого судді, так і постанови слідчого про закриття кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження за скаргою та матеріали закритого кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів провадження, 18 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 397 КК України на підставі заяви ОСОБА_6 від 28.01.2020 року щодо вчинення детективами Національного антикорупційного бюро України у кримінальному провадженні №0000654 перешкоди до здійснення правомірної діяльності ОСОБА_6 , як захисника підозрюваного ОСОБА_9 , шляхом незадоволення його клопотань в порядку ст. 220 КПК України, у зв`язку з чим сторона захисту була змушена оскаржувати їх, в т.ч. до слідчого судді, яким було зобов`язано детективів вчинити дії, зазначені у відповідних клопотаннях; неодноразових незаконних відмов у наданні відомостей, які можуть бути використані стороною захисту в якості доказів, та наданні недостовірної інформації; здійснення тиску на сторону захисту необґрунтованими заявами про нібито зловживання стороною захисту своїми правами та твердженнями про те, що дії захисника по збору доказів є перешкоджанням досудовому розслідуванню та підставою для продовження підозрюваному запобіжних обмежень, а також шляхом направлення до органу, який надав відповідь на адвокатський запит, вимоги про проведення службового розслідування та притягнення до відповідальності особи, яка надала відповідь стороні захисту.
За результатами розгляду заяви ОСОБА_6 , 14.04.2020 року слідчим Другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 винесена постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 18.02.2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
Не погодившись з даною постановою про закриття кримінального провадження та вважаючи її незаконною і необґрунтованою, ОСОБА_6 в порядку ст. 303 КПК України оскаржив її до Печерського районного суду м. Києва.

Розглянувши скаргу у відповідності з вимогами КПК України, слідчий суддя відмовив ОСОБА_6 в задоволенні скарги, мотивуючи своє рішення тим, тим досудове слідство проведено повно і об`єктивно, а висновки слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження, у зв`язку з встановленою відсутністю події злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним даним, встановленим під час досудового розслідування, та положенням закону про кримінальну відповідальність, і таке рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає законним і обґрунтованим.
Так, матеріали кримінального провадження №0000201 свідчать про те, що під час проведення досудового розслідування слідчим було досліджено письмові докази, а саме: документи, що були долучені адвокатом ОСОБА_6 до заяви про злочин на підтвердження викладених в ній обставин, а також документи з матеріалів кримінального провадження №0000954 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366-1 КК України, досудове розслідування в якому здійснюється детективами Національного антикорупційного бюро України, щодо виконання судових рішень, ухвалених за скаргами адвоката ОСОБА_6 , та надана з цього приводу відповідь керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 .

Отже, як видно з матеріалів закритого кримінального провадження №0000201, при проведенні досудового слідства в даному кримінальному провадженні слідчим було вжито всіх необхідних та достатніх заходів для встановлення всіх обставин провадження, дана оцінка всім зібраним у провадженні доказам і, всупереч тверджень апелянта, 14.04.2020 року винесена обґрунтована постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000201 від 18.02.2020 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України.
Що стосується посилань ОСОБА_6 на те, що слідчим не були допитані ні свідки, ні він, як заявник, який подавав заяву про залучення його в якості потерпілого, то колегією суддів вони до уваги не приймаються, оскільки, стверджуючи про необхідність проведення в ході досудового розслідування допиту цих осіб, при цьому і не конкретизуючи їх, ОСОБА_6 ні в своїй скарзі, ні в апеляційній скарзі, не розкриває, яким чином здійснення цих процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за ч. 2 ст. 397 КК України, матеріали якого при цьому свідчать про те, що під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000201 слідчим було вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного повного і об`єктивного дослідження обставин справи, про що обґрунтовано зазначив і слідчий суддя в своїй ухвалі.
Аналогічним чином вищевказане стосується і тверджень апелянта стосовно не дослідження слідчим взагалі питання тиску на сторону захисту та недослідження всіх документів щодо вчинених перешкод стороні захисту в їх сукупності, що взагалі неконкретизовано, в той час, як до матеріалів провадження долучені документи, що в своїй сукупності з іншими доказами підтверджують встановлені слідчим обставини щодо відсутності події злочину, передбаченого ч. 2 ст. 397 КК України, адже бачення апелянта щодо вчинення детективами Національного антикорупційного бюро України перешкод та тиску на сторону захисту, яке викладене в заяві про злочин, не узгоджується з диспозицією ст. 397 КК України, якою встановлена відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці, а фактично захист підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000954 у такий позапроцесуальний спосіб намагається вплинути на хід досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, аналізуючи зміст оскаржуваної ухвали, судова колегія погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для скасування вищевказаної постанови слідчого про закриття кримінального провадження і вважає таке рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим.
З урахуванням викладеного, за відсутності порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли потягнути за собою скасування ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження, а також таких порушень, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегія суддів приходить до висновку, що ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 від 14.04.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000201, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ __________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3