Номер провадження 1-кп/201/238/2021
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2021 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі колегії суддів:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу подане під час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 29 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 за обвинуваченням:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балахна Нижегородської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 29 травня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000175 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

Під час судового розгляду захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання про зміну запобіжного заходу, в якому останній просив зменшити розмір застави застосованої до його підзахисного ОСОБА_9 , визначивши останньому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень та повернути ОСОБА_10 внесену нею заставу у розмірі 718 400 гривень та ОСОБА_11 внесену ним заставу у розмірі 102 762 гривень.

В обґрунтування своїх доводів захисник ОСОБА_7 посилався на те, що строк дії застосованого до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 1 002 762 гривень закінчився ще 12 грудня 2019 року і продовжений не був. При цьому, зауважив, що протягом строку запобіжного заходу та після його закінчення ОСОБА_9 не вчинив жодних дій, які б перешкоджали слідству чи суду у встановленні об`єктивної істини у кримінальному провадженні, не здійснював жодного тиску на свідків та інших учасників даного провадження, що, на думку сторони захисту, є підставою для зміни запобіжного заходу.

При цьому, захисник ОСОБА_7 зауважив також і на те, що при визначенні застави у розмірі 1 002 762 гривень, що значно перевищує встановлений Законом розмір застави, слідчим суддею у судовому рішенні не наведено конкретних встановлених ризиків та обґрунтувань їх існування, а також відсутнє посилання на випадок, який є виключним та дає підстави вважати, що застава у зазначеному в п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання ОСОБА_9 покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, як на підставу для зміни запобіжного заходу, захисник ОСОБА_7 посилався на те, що рішенням Любимівської сільської ради від 04 листопада 2020 року №09-1/УІІІ припинено повноваження ОСОБА_9 , як Любимівського сільського голови, а розпорядженням Любимівського сільського голови №146-к від 05 листопада 2020 року останнього звільнено з займаної посади, у зв`язку з закінченням строку повноважень з 04 листопада 2020 року, що, на його думку, свідчить про втрату актуальності врахованих при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави ризиків.

За наведених ним підстав та з урахуванням обставин інкримінованого його підзахисному кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану останнього, а також даних про особу обвинуваченого та його належної процесуальної поведінки, просив змінити запобіжний захід, зменшивши розмір застави до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181 600 гривень.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 підтримали подане захисником ОСОБА_7 клопотання про зміну їх підзахисному запобіжного заходу у повному обсязі, вказавши, що це спільна позиція сторони захисту.

Обвинувачений ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав подане його захисником клопотання у повному обсязі та просив змінити запобіжний захід, зменшивши розмір застави.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про зміну обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу, вважаючи його необґрунтованим, оскільки стороною захисту не наведено жодних об`єктивних підстав для зміни запобіжного заходу, при цьому, зазначив, що питання про повернення застави вирішується судом після фактичного розгляду кримінального провадження при ухваленні остаточного рішення у справі.

Заслухавши та дослідивши доводи сторони захисту та заперечення сторони обвинувачення, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі, про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Поняття застави, порядок її внесення та повернення визначені ст. 182 КПК України.

Так, оцінюючи викладені у клопотанні про зміну запобіжного заходу доводи сторони захисту щодо закінчення строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такі доводи вже були предметом дослідження під час розгляду клопотання сторони захисту про скасування запобіжного заходу та є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки виходячи з положень ст. 182 КПК України та сукупного аналізу вимог кримінального-процесуального закону, чинне законодавство не визначає строк дії запобіжного заходу у вигляді застави, тобто строк цього запобіжного заходу є необмеженим, а відтак, і не можуть бути підставою для скасування або зміни запобіжного заходу, про що вже зазначалося у попередньому судовому рішенні.

Окрім цього, сторона захисту у своєму клопотанні посилається на те, що при визначенні застави у розмірі 1 002 762 гривень, що значно перевищує встановлений Законом розмір застави, слідчим суддею у судовому рішенні не наведено конкретних встановлених ризиків та обґрунтувань їх існування, а також відсутнє посилання на випадок, який є виключним та дає підстави вважати, що застава у зазначеному в п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання ОСОБА_12 покладених на нього обов`язків, однак такі доводи є фактично незгодою захисника із постановленим слідчим суддею під час досудового розслідування даного кримінального провадження судовим рішенням та є предметом розгляду апеляційною інстанцією, та, вочевидь, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Більш того, таким своїм правом сторона захисту у передбачені кримінально-процесуальним законом порядок та строки не скористалася, а навпаки, не оскаржуючи постановленого слідчим суддею рішення, в інтересах ОСОБА_13 внесена застава, внаслідок чого останній звільнений з-під варти.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо втрати актуальності ризиків, врахованих при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави, внаслідок звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 з посади Любимівського сільського голови, що, на переконання сторони захисту, є однією з підстав зміни запобіжного заходу, колегія суддів виходить з наступного.

Так, виходячи з ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 червня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із правом внесення застави у розмірі 1 002 762 гривень, слідчим суддею були враховані передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики.

На думку колегії суддів, факт звільнення обвинуваченого ОСОБА_13 з посади Любимівського сільського голови може свідчити про втрату актуальності лише одного з врахованих у судовому рішенні слідчого судді ризиків, зокрема, ризику можливих спроб ОСОБА_13 знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, адже останній не має доступу до відповідних документів.

Водночас, на даний час відсутні будь-які дані, які б свідчили про зменшення інших ризиків, що враховувалися слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу, не наведені такі відомості і стороною захисту, а тому, на переконання колегії суддів, ці ризики не втратили своєї актуальності і продовжують існувати дотепер.

Окрім цього, колегія суддів зважає на те, щ застава є неізоляційним запобіжним заходом, проте обраний її розмір, який виходить за межі, встановлені КПК для особливо тяжких кримінальних правопорушень, здатен утримати підозрюваного від дій, які перешкоджатимуть кримінальному провадженню встановленими законом правовими наслідками порушення умов цього запобіжного заходу.

При цьому встановлений законом обов`язок слідчого судді, суду визначити розмір застави в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою свідчить про те, що застава в певному розмірі здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного на тому ж рівні (з тією ж ефективністю), що і тримання під вартою. Тримання під вартою не застосовується у зв`язку з внесенням застави у розмірі, визначеному слідчим суддею чи судом.

Отже законодавцем визначено, що за умови внесення застави в певному розмірі вона (застава) за своєю ефективністю забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, є еквівалентною такому винятковому запобіжного заходу як тримання під вартою. Інші запобіжні заходи (в тому числі домашній арешт) в цьому випадку не здатні забезпечити дієвість кримінального провадження на тому ж рівні, що й застава у розмірі, який виходить за межі, встановлені КПК України для особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Підсумовуючи наведене, на переконання колегії суддів, поведінка ОСОБА_9 в період дії застави свідчить про те, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у виді застави та розмір цієї застави є таким, що достатньою мірою гарантує виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та забезпечує його належну поведінку у кримінальному провадженні, а тому підстави для зміни запобіжного заходу та зменшення визначеного розміру застави відсутні.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до переконання, що клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_14 запобіжного заходу та зменшення розміру визначеної застави є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 177, 182, 201, 331, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - о 10 годині 30 хвилин 22 січня 2021 року.

Головуючий - суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3