Справа № 203/3744/18
Провадження № 1-кп/0203/515/2021
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №10000293 від 15.09.2018 року, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, з середньо-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу чт.89 КК України раніше не судимого,у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

14.09.2018, близько 15 год. 40 хв., ОСОБА_3 , знаходячись на залізничному вокзалі Дніпро-Головний Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПА «Українська залізниця», що розташований за адресою: м. Дніпро, Центральний район, пл. Вокзальна, 11, на 6 колії східної горловини побачив залізничні вагони, на одному з яких помітив конусноподібну металеву деталь, яку він визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, він діючи умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та він діє таємно, підійшов до вантажного вагону №2443126, з якого за допомогою гайкового ключа 17x19 демонтував головну частину повітророзподільника автогальм вантажного вагону, вартістю 2 050 грн. 00 коп., після чого викрадену деталь поклав до поліетиленового пакету та намагався залишити місце скоєння злочину, однак, виконавши всі дії, які вважав за необхідне, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця та розпорядитися викраденим майном, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був зупинений співробітником воєнізованої охорони РФ «Придніпровська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України.
Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження.
Судом встановлено, що відповідно до положень ч.2 ст.302 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_4 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.185 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України.

Представник потерпілого також звернувся до суду із заявою, в якій зазначив, що не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників справи. Цивільний позов по даний справі ним не подавався, матеріальна шкода відшкодовано у повному обсязі шляхом повернення майна потерпілому.

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваного було роз`яснено та дотримано, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, визнано можливим розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч.2 ст.382 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразилися у закінченому замаху на таємне викраденні чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, враховує наявність пом`якшуючим та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи.

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатру не знаходиться, характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначати покарання відповідно до санкції ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі, та знаходить можливим перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Судові витрати, в розмірі 572 гривень 00 копійок, за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, і призначити покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбуття призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралася.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 572 ( п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок.

Речовий доказ: гайковий ключ НОМЕР_1 , який переданий до камери зберігання ДВП ГУНП в Дніпропетровській області- знищити.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1