Справа № 182/2630/19
Провадження № 1-кс/0182/9/2020
У Х В А Л А
Іменем України

15.10.2020 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , прокурорі ОСОБА_3 , адвокаті ОСОБА_4 , заявникові ОСОБА_5

розглянувши в режимі відеоконференції матеріали заяви ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою щодо визнання його утримання під вартою в слідчому ізоляторі № 3 ( №4) м.Дніпро в період з 20.03.2004р. по 28.03.2007р.

В поданій заяві ОСОБА_5 зазначив, що відповідно до постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2004р. йому обраний запобіжного заходу «тримання під вартою» строком на 10 діб. Ніяких процесуальних подань з боку прокурора чи слідчого, що до продовження тримання під вартою до 20.03.2004р. не подавалось. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.03.2007р. він, то б то ОСОБА_5 , за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 187 , п.6 ч.2 ст. 115 КК України засуджений до довічного позбавлення волі. Заявник просить визнати незаконним його утримання під вартою з 20.03.2004р. по 28.03.2007р.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_5 зазначив, що 04 березня 2004р., він був незаконно затриманий в м.Острог Ровенської області, після чого він був доставлений в м.Хмельницький, де був викрадений співробітниками міліції м.Нікополя, і був доставлений в м.Нікопль, де його били, знущались. До нього не допускали адвоката, з яким його співмешканкою була укладена угода. Після чого, він був доставлений в Нікопольский міськрайонний суд, де був спочатку незаконно затриманий на 10 діб, після чого, без клопотання, йому був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Заявник вважає, що у відношенні нього були порушені вимоги ст.ст. 21, 28, 29 Конституції України та ст.ст.3,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

ОСОБА_5 вважає, що він був затриманий незаконно, а тому просив суд визнати незаконним його затримання в 2004р., і на підставі цього скасувати вирок Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.03.2007р.

Захисник підтримала думку ОСОБА_5 , зазначивши, що за її думкою мало місце порушення ст.ст.28,29 Конституції України та ст.ст.3,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_5 .

Вислухавши сторони, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно вимог п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 303 Кримінального Процесуального Кодексу України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування :
1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Проте, ОСОБА_5 не заявлено вимог, передбачених ст. 303 Кримінального Процесуального Кодексу України

Статтею 206 Кримінального Процесуального Кодексу України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Як вбачається досліджених матеріалів, кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 розглянуте судом з постановленням обвинувального вироку, вирок у відношенні ОСОБА_6 знаходиться в стадії виконання, ОСОБА_5 відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Роменській ВК 56 Сумської області.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за п.п. 6,12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 121, ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 147, ч.1 ст. 263 КК України та інших, питання незаконного затримання ОСОБА_5 досліджувались судом, що було відображено у вироку колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.03.2007р. ( т.13 а.п. 115-132). Зазначений вирок Ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 19 лютого 2008р. залишений без змін. (т.14 а.п.31-37).

Під час судового розгляду, на підставі постанов судової колегії судової палати з розгляду кримінальних справ були проведені перевірки. Постановою прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області від 04.08.2005р., в порушенні кримінальної справи у відношенні працівників Нікопольського ВБОЗ УМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 відмовлено в зв`язку з відсутністю складу злочину (т.7 а.п. 330-332). Постановою старшого прокурора відділу нагляду за додержанням закону спецпідрозділами та іншими установами, які беруть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Хмельницької області від 18 січня 2007р. в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_5 про застосування відносно нього недозволених методів слідства працівниками УБОЗ УМВС України в Хмельницькій області відмовити на підставі ст. 6 п.1 КПК України за відсутністю події злочину (т.12 а.п. 137-138).

Крім того, при постановленні вироку колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.03.2007р. була винесена окрема ухвала стосовно затримання ОСОБА_5 , про що, у відповідності до процесуального закону який діяв на той час, був повідомлений прокурор Хмельницької області (т.13 а.п. 135-136).

Також суд зазначає, що скасування чи зміна вироку Апеляційного Суду Дніпропетровської області, постановленого ним як судом першої інстанції, і залишеного без змін рішенням Верховного Суду, ніяким чином не може бути в компетенції Нікопольського міськрайонного суду.

З огляду на вище зазначені норми Кримінального Процесуального Кодексу України вважаю, що в задоволенні заяви ОСОБА_6 належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 206, 303, 307 КПК України :

У Х В А Л И В :

В задоволеннні заяви ОСОБА_5 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1