Провадження №1-кс/463/6213/20
У Х В А Л А
про задоволення скарги

17 грудня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 02.10.2020 року, 12.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №00001103 від 22.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України, -

встановив:
Скаржник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 02.10.2020 року, 12.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №00001103 від 22.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України. Просить такі скасувати та зобов`язати слідчого вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Скаргу мотивує тим, що слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №№00001103 від 22.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України, розпочатому по факту перевищення влади або службових повноважень працівниками УПП у Львівській області ДПП, що супроводжувались діями, які спричинили заявнику ОСОБА_3 тілесні ушкодження. Скаржник ОСОБА_3 вважає, що внаслідок вчинення працівниками поліції кримінального правопорушення йому було спричинено моральну та матеріальну шкоду. У зв`язку із чим спочатку 30.09.2020 року звернувся до слідчого ТУ ДБР із заявою про визнання його потерпілим, а в подальшому 07.11.2020 року подав додаткову заяву про визнання потерпілим, в якій детально описав в чому проявилась заподіяна шкода, а також надав письмові докази, в тому числі медичні документи, на підтвердження її спричинення. В порушення вимог ст.55 КПК України, слідчим 02.10.2020 року та 12.11.2020 року відмовлено у визнанні скаржника потерпілим. Скаржник вважає оскаржувані постанови невмотивованими, а наведені в них слідчим обставини необгрунтованими. Зазначені дії слідчого скаржник вважає незаконними, а тому звернувся до суду із скаргою, яку просить задоволити.
Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. У зв`язку із запровадженням на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 на усій території України карантину з 12 березня до 3 квітня 2020 року, який в подальшому продовжено до 31 грудня 2020 року, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності скаржника на підставі наявних матеріалів.

Представник Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, в судове засідання не з`явився. В силу ч.3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України.
Дослідивши матеріали скарги вважаю, що таку слід задоволити частково виходячи з наступнихпідстав.
Згідно з п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до положень ч.ч.1-2 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Разом з цим у відповідності до ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст.55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Аналізуючи обставини справи на предмет їх обгрунтованості та відповідності положенням ст..55 КПК України, суд приходить до висновку, що слідчим передчасно та без наявності для цього відповідних правових підстав, які були б обґрунтовані відповідними доказами та документами, відмовив ОСОБА_3 у визнанні потерпілим.

Оцінюючи оскаржувані постанови слідчого на предмет їх обгрунтованості та відповідності положенням ст.55 КПК України, суд приходить до висновку, що слідчим зроблено формальне посилання, із зазначенням норм чинного КПК України, на відсутність у матеріалах кримінального провадження даних, які б свідчили про підставність визнання ОСОБА_3 потерпілим. В порушення вимог КПК слідчим не надано правової оцінки документам (доказам), долученим скаржником до заяви від 07.11.2020 року, зокрема відповідній медичній документації. Не оцінено такі докази в світлі наявного в слідчого висновку експерта №1377 від 23.09.2020 року, на положення якого слідчий покликається в оскаржуваних постановах.

У зв`язку з цим постанови слідчого підлягають скасуванню.
У вимозі про зобов`язання слідчого вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого суд відмовляє, оскільки у відповідності до положень ст.55 КПК України вчинення такої дії не належить до компетенції слідчого судді. Натомість суд зобов`язує слідчого повторно розглянути клопотання про визнання потерпілим від 30.09.2020 року та від 07.11.2020 року.

Керуючись вимогами статей 55,303, 306, 307, 372 КПК України, -

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 02.10.2020 року, 12.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №00001103 від 22.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України задоволити частково.
Скасувати постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 від 02.10.2020 року, 12.11.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №00001103 від 22.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 від 30.09.2020 року та від 07.11.2020 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №00001103 від 22.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365 КК України, за результатами розгляду яких вирішити питання про вручення ОСОБА_3 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

В решті скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1