Справа № 755/6334/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002929 від 29 квітня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької обл., громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
29 квітня 2020 року ОСОБА_3 перебував у гіпермаркеті «Епіцентр», який розташований по вул. Братиславська, 11 у м. Києві.
В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 підійшов до стелажу з медичними масками та скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, взяв із полиці дві упаковки медичних масок по 50 штук у кожній упаковці, закупівельною вартістю 501 гривня, на загальну суму 1002 гривні, арт.51328952 референція МFV 58425, які сховав у сумку, яка була при ньому.

Після чого, не маючи наміру розраховуватися за товар ОСОБА_3 направився до виходу з магазину, намагався покинути місце вчинення злочину, однак, не зміг довести свій злочинний умисел до кінця, оскільки був затриманий працівниками охорони гіпермаркету.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні повністю визнав, щиро розкаявся, повністю підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин встановлених під час досудового слідства. Показав, що 29 квітня 2020 року він прийшов у гіпермаркет «Епіцентр», який розташований по вул. Братиславська, 11 у м. Києві. Маючи скрутне матеріальне становище, перебуваючи у пошуках роботи, він вирішив вчинити крадіжку щоб заплатити за оренду квартири. Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігаю, він взяв із полиці дві упаковки медичних масок, щоб у подальшому продати та поклав їх у свою сумку. Потім, не розрахувавшись за товар, він намагався вийти з гіпермаркету, однак, не зміг піти та розпорядитися майном, оскільки, був затриманий працівниками охорони. Він розкаюється у вчиненому, просить суд його суворо не карати.
Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Як вбачається з даних, що містяться:

- у повідомленні про підозру від 30 квітня 2020 року, слідчий СВ Дніпровського УП ГУ Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 30 квітня 2020 року повідомив ОСОБА_3 про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України;

-у постанові про визнання речових доказів від 30 квітня 2020 року: дві упаковки медичних масок по 50 штук в упаковці арт.51328952 референція МFV 58425 визнано речовим доказом, та передано на зберігання представнику ТОВ «Епіцентр»;

- у зберігальній розписці представника ТОВ «Епіцентр» ОСОБА_6 від 30 квітня 2020 року, про те, що він отримав від слідчого викрадені 2 упаковки захисних 3-х шарових захисних масок по 50 шт. у кожній, загальною закупівельною вартістю 1002 гривень арт. 51328952;
- у заяві представника ТОВ «Епіцентр» ОСОБА_6 від 30 квітня 2020 року про те, що він відмовляється від цивільного позову, оскільки ТОВ «Епіцентр» було повернуто викрадене майно.

Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), однак свій злочинний умисел до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від його волі.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, не працює, цивільного позову по справі потерпілим не заявлено.
Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які, відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 не має постійного місця роботи, не має самостійного заробітку, вчинив корисливий злочин з метою отримання грошей, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав призначення ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Доля речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання, у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі: дві упаковки медичних масок по 50 штук в упаковці арт.51328952 референція МFV 58425 залишити ТОВ «Епіцентр».

Копію вироку після його проголошення негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1