Справа № 139/964/20
Провадження № 1-кп/139/102/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці справу про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хоньківці Могилів-Подільського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -
в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , умисно, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, систематично, протягом тривалого часу, а саме з 16 січня 2020 року до 03 листопада 2020 року вчиняє психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , яке виражається у словесних образах, принижені, залякуванні та спричиняє емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, психологічні страждання та розлади здоров`я у потерпілої, а також застосовує фізичне насильство щодо співмешканки ОСОБА_5 .

Зокрема, постановами суддів Мурованокуриловецького районного суду від 16 січня 2020 року, 07 жовтня 2020 року, 02 листопада 2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП, за вчинення психологічного насильства в сім`ї відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , відповідно, 14 січня, 16 вересня та 17 жовтня 2020 року; ухвалами Мурованокуриловецького районного суду від 24 лютого 2020 року та 13 квітня 2020 року щодо ОСОБА_3 були закриті кримінальні провадження у зв`язку з відмовою потерпілої ОСОБА_5 від обвинувачення в нанесенні легких тілесних ушкоджень. Незважаючи на такі заходи впливу на ОСОБА_3 , належних висновків він не зробив та 29 жовтня 2020 року знову вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 психологічне насильство, а саме погрожував фізичною розправою, штовхав її в шию.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_5 завдано психологічних страждань, погіршилась якість її життя, що виразилось у втраті енергійно сті, повноцінного сну та відпочинку, самооцінки, позитивних емоцій, а також у втомі, фізичному дискомфорті та негативних переживаннях.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому злочині визнав повністю, а суду пояснив: Впродовж останніх п`яти років він проживає в незареєстрованому шлюбі із ОСОБА_5 в с. Лучинець Мурованокуриловецького району. Іноді разом вони вживають спиртні напої, тоді між ними виникають різного роду суперечки. Кілька разів на рік він під час спільного вживання алкоголю наносив ОСОБА_5 тілесні ушкодження, а ще частіше просто ображав нецензурними словами та принижував, погрожував. Останній раз 29 жовтня 2020 року він спочатку ображав ОСОБА_5 , а потім сунув її в шию.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подавши клопотання про розгляд справи без її участі (а.с. 24).
З урахуванням повного визнання вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, а також заяви обвинуваченого, завідсутності заперечень та сумнівів, враховуючи думку прокурора, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Дослідження доказів було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу обвинуваченого.

Розглянувши справу в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_3 доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, що відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, вчинене діяння є нетяжким злочином.

Суд враховує також особу винного, зокрема, що обвинувачений за місцем проживання характеризується як такий, що зловживає спиртними напоями та веде аморальний спосіб життя (а.с. 26), що він не перебуває на обліку в нарколога чи психіатра (а.с. 27).
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить каяття в скоєному злочині та активне сприяння розкриттю злочину. До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчать судові рішення щодо притягнення ОСОБА_3 за період із січня ц.р. до відповідальності за домашнє насильство.

Згідно абзацу 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, також приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. Відповідно до такої інформації (а.с. 22-23) Мурованокуриловецький РС філії ДУ «Центр апробації» у Вінницькій області зробив висновок, що існує високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину і середній ризик небезпеки особи для суспільства та окремих громадян, а виправлення обвинуваченого можливе в умовах ізоляції від суспільства.
На підставі викладеного, дотримуючись загальних засад призначення покарання, зокрема, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням сукупності пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст. 50 КК України, за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а також для попередження скоєння нових злочинів буде призначення йому покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства у виді арешту, але не у максимальних межах санкції інкримінованої частини статті, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України.
Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов у справі не заявлявся. Речові докази у справі відсутні.

Оскільки, запобіжний захід відносно обвинуваченого в ході досудового слідства не обирався, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цьому етапі судового розгляду.

Керуючись ст.. 126-1 КК України, ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання за ст. 126-1 КК України у виді трьох місяців арешту.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілій і прокурору.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подано апеляцію до Вінницького апеляційного суду через Мурованокуриловецький районний суд.

Суддя: __________________