БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кс/356/195/20
Справа № 356/640/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2020 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Слідчого судді ОСОБА_1
За участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання слідчого СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 26.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

15.12.2020 року після усунення в порядку ч. 3 ст. 172 КПК України недоліків до Березанського міського суду Київської області надійшло клопотання слідчого СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0000227 від 26.11.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 26.11.2020 року до ЧЧ Березанського ВП надійшла письмова заява ОСОБА_5 про те, що з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа, в період часу з 21.11.2020 року по 22.11.2020 року вчинила крадіжку газової плити та двох металевих ліжок.

Дані відомості 26.11.2020 року внесені до ЄРДР за № 0000227 та розпочато досудове розслідування.
В ході проведення огляду місця події за адресою: вул. Привокзальна поблизу будинку № 13, м. Березань, було виявлено та вилучено газову плиту коричневого кольору та два металевих ліжка в розібраному вигляді, власником яких є ОСОБА_5 .
Відповідно до постанови слідчого СВ Березанського ВП від 09.12.2020 року вищевказані (вилучені) речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

У клопотанні зазначено, що в органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що вказане тимчасово вилучене майно має доказове значення для досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.
Отже, слідчий просить накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події від 09.12.2020 року, майно, а саме: газову плиту коричневого кольору та два металевих ліжка в розібраному вигляді, що мають доказове значення для досудового розслідування та для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, зокрема, для отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння, а також для призначення та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Як встановлено ч. 2 ст. 172 КПК України, без повідомлення власника майна, щодо арешту майна якого слідчим, прокурором подано клопотання, можуть розглядатись клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне проводити розгляд вказаного клопотання з повідомленням власника тимчасово вилученого майна.

Власник майна ОСОБА_5 повідомлялася про дату, час та місце розгляду клопотання у встановленому законом порядку, однак, до суду не з`явилася.

Враховуючи вказані обставини, з огляду на положення ч. 1 ст. 172 КПК України, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності вказаних учасників кримінального провадження.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання та надані в його обґрунтування документи, суд приходить до наступного висновку.

Подане клопотання відповідає вимогам ч. 2, 5 ст. 171 КПК України

Як вбачається з матеріалів клопотання, 26.11.2020 року до ЧЧ Березанського ВП надійшла письмова заява ОСОБА_5 про те, що з будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , невідома особа, в період часу з 21 по 22.11.2020 року вчинила крадіжку газової плити та двох металевих ліжок.

Вказані відомості 26.11.2020 року були внесені до ЄРДР за № 0000227 та розпочато досудове розслідування.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 3 ст. 185 КК України.

09.12.2020 року під час огляду місця події, частини вулиці Привокзальна, м. Березань, поблизу будинку № 13, поблизу воріт домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено газову плиту коричневого кольору та два металевих ліжка в розібраному вигляді, а саме два металевих бильця та дві основи ліжка, посередині яких натягнуто сітку, що вбачається з копії протоколу огляду місця події від 09.12.2020 року.

Вказане вище майно відповідно до постанови слідчого СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 09.12.2020 року визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000227 від 26.11.2020 року.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження може застосовуватись арешт майна.

Так, враховуючи положення абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частина 2 статті 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відтак, системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно, та/або щодо якого є підстави вважати, що воно підпадає під критерії ч. 2 ст. 167 КПК України, являється тимчасово вилученим майном, на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, зокрема, щодо того, що воно є доказом злочину, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, за змістом ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, за змістом абзацу 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд задовольняють клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладені вище обставини, вказане в клопотанні тимчасово вилучене майно має доказове значення в даному кримінальному провадженні, відповідає критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, обґрунтовано визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного та всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення, арешт вказаного майна є необхідним.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 167-168, 170-173, 237, 309,395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 09.12.2020 року, майно, а саме: газову плиту коричневого кольору та два металевих ліжка в розібраному вигляді.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення.

Арешт може бути скасований у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1