УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1.Фактичні обставини даного кримінального провадження.
У провадженні СУ ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження № 0004266 від 20.08.2015 за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України.
У ході досудового розслідування також встановлено, що у травні 2016 року (більш точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та інші невстановлені слідством особи перебуваючи на території м. Одеси (точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) при невстановлених обставинах, з метою незаконного збагачення вступили у попередню змову між собою, направлену на заволодіння шляхом обману чужим майном, розробивши при цьому спільний злочинний план з розподілом ролей кожного із учасників.
Згідно з розробленим спільним злочинним планом, розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь та бажаючи їх настання ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, використовуючи заздалегідь підроблені правовстановлюючі документи на конкретні об`єкти нерухомого майна, у тому числі які знаходились в іпотеках банків, а також нежилих приміщень, які належали територіальній громаді міста Одеси, незаконно отримали право власності на них, які у подальшому з використанням реквізитів фіктивного ТОВ «Бліц 2011» (), у якого не відкрито жодного банківського рахунку, перереєстрували право власності на нього, чим фактично легалізували їх.
Для маскування своєї незаконної діяльності, вказана група осіб, діючи за попередньою змовою між собою, у різний час з травня 2016 року по липень 2018 року безпосередньо або через невстановлених у ході розслідування осіб, підшукала ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб, яким запропонували за грошову винагороду виступити у якості підставних осіб «вклейок» для заволодіння шахрайським шляхом об`єктами нерухомого майна з подальшою їх легалізацією.
Роль підставних осіб «вклейок» полягала у тому, що останні із використанням заздалегідь підроблених паспортів громадян України, виданих на ім`я інших осіб, у яких були вклеєні їх фотокартки, ввели в оману осіб, уповноважених на здійснення реєстраційних дій відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших осіб, виступивши в ролі особи, що має відповідні майнові права до такого об`єкту нерухомості.
Після чого, отримавши незаконно право власності на відповідні об`єкти нерухомості, з метою приховування та масування їх справжнього незаконного походження, підставні особи «вклейки», шляхом укладання фіктивних правочинів переоформили право власності на них за фіктивним ТОВ «Бліц 2011» () для отримання можливості подальшого їх продажу добросовісним набувачам (покупцям).
Всього у період з липня 2016 року по листопад 2018 року вказана група осіб незаконно заволоділа 12 об`єктами нерухомості, розташованими за наступними адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , м. Одеса, вул. Академічна, 10, квартира (приміщення) 19, АДРЕСА_6 , нежиле приміщення підвалу у будинку АДРЕСА_7 , нежиле приміщення підвалу у будинку АДРЕСА_8 , нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_9 , нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_10 , нежиле приміщення І поверху у будинку АДРЕСА_11 на загальну суму 13 814 597 гривень, які у подальшому легалізувала, шляхом вчинення правочинів з ними та реєстрації права власності за ТОВ «Бліц 2011».
Крім того, слід зазначити, що особою, фотокартка якої була вклеєна в підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданого, начебто на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до даних, отриманих з УСР в Одеській області ДСР НП України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовує транспортний засіб марки «HONDA» модель «CIVIC», синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 », зареєстрований на ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Так, 29.07.2020, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено у транспортному засобі марки «HONDA» модель «CIVIC», синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 », яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено речі та документи, перелік яких міститься в клопотанні.
2.Обґрунтування поданого клопотання.
За результатами проведення огляду вказаних вилучених речей встановлено, що вони мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, та містять відомості, які мають доказове значення, у зв`язку з чим, мають бути визнані в якості речових доказів, та долучені до матеріалів вказаного кримінального провадження, у зв`язку з чим, з метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Також, сторона обвинувачення вважає, що за допомогою вказаного автомобілю, особи які підозрювані у вчиненні кримінального правопорушення здійснювали пересування з метою вчинення протиправних дій та вказаний транспортний засіб може підлягати спеціальній конфіскації в порядку визначеному чинним законодавством, а за допомогою банківської картки «Альфа-Банк» могли здійснювати в розрахунки в місці вчинення правопорушення, та подальшого використання банківської карти для отримання готівки за результатами вчинення протиправних дій. Крім того, документи які місять інформацію, про стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_10 мають доказове значення так як можуть підтвердити або спростувати стан підозрюваного в момент вчинення правопорушення, та потребують перевірки щодо їх достовірності.
3. Позиції учасників з приводу порядку розгляду даного клопотання.
Від слідчого надійшла заява про розгляд клопотання без його участі .

Власник майна ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду клопотання був повідомлений його представник адвокат ОСОБА_16 , належним чином, що підтверджується долученою телефонограмою.

Від власника транспортного засобу марки «HONDA» модель «CIVIC», синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 », ОСОБА_15 надійшло письмове заперечення на клопотання, відповідно до якого, останній заперечував проти накладення арешту на майно та просив відмовити, вказавши,що клопотання про арешт майна не містить правових підстав для накладення арешту, вилучені речі не відповідають жодному з критеріїв речових доказів, кримінальне правопорушення ОСОБА_10 вчиняв у період з червня 2016 року по листопад 2018 року, а транспортний засіб був придбаний ОСОБА_15 19.05.2020 року. Доповнення в клопотання на 6 аркушах є лише суб`єктивним припущенням, яке не ґрунтується на обставинах кримінального провадження та є безпідставним.

4. Висновки слідчого судді.
Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
4.1. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про арешт майна.
Ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Ч. 1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

Ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 3 ст. 170 КПК України - у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Ч. 11 ст. 170 КПК України - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
4.2. Правова підстава та мета арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час обґрунтовано здійснюється досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження, за фактом можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, що підтверджується долученими до даного клопотання матеріалами в сукупності.
Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_10 27.07.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 (в редакції від 10.11.2015 року), ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до долученого до матеріалів клопотання протоколу обшуку від 29.07.2020 року, на підставі ухвали слідчого судді 29.07.2020 року був проведений обшук у транспортному засобі марки «HONDA» модель «CIVIC», синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 », яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: посвідчення водія серії НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на автомобіль марки «Honda» моделі «Civic» державний номерний знак НОМЕР_2 , посвідчення водія серії НОМЕР_6 видане на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , банківську картку «Альфа-Банк» № НОМЕР_7 , поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів №АР/7359067, на 1 аркуші; копію посвідчення серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_17 , 1990 року народження, довідку Одеського обласного психоневрологічного диспансера від 15.09.2018 видану на ім`я ОСОБА_10 на 1 аркуші; копію висновку лікаря психіатра б/н видану ОСОБА_10 1970 року народження, ключ від автомобіля марки «Honda» моделі «Civic» державний номерний знак НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки «HONDA» модель «CIVIC», синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 ».
Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно відповідає критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені довідка з Одеського обласного психоневрологічного диспансеру, копія висновку лікаря психіатра, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також характеризуючи дані підозрюваного. На вилученій під час проведення обшуку банківській картці можуть міститися грошові кошти, набуті кримінально-протиправним шляхом, а саме грошові кошти, отримані як грошова нагорода за ймовірну участь ОСОБА_10 у якості підставної особи «вклейки».
Крім того, вилучений транспортний засіб марки «HONDA» модель «CIVIC», синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 », може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, оскільки транспортним засобом користувався підозрюваний ОСОБА_10 , пересувався на ньому, з метою ймовірного вчинення кримінальних правопорушень.
В частині доводів, викладених в запереченні власника транспортного засобу ОСОБА_15 , слідчий суддя звертає увагу на те, що транспортним засобом користувався підозрюваним, тому транспортний засіб може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а факт того, що транспортний засіб був придбаний ОСОБА_15 19.05.2020 року не є достатньою та беззаперечною підставою того, що арешт майна є недоцільним.
Як вбачається з постанови про визнання та приєднання предметів як речових доказів від 30.07.2020 року, вилучене під час проведення обшуку майно визнане речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року.
У зв`язку з викладеним, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вищевказаного майна, оскільки існує необхідність в забезпечені збереження речових доказів, та з метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень з вказаним майном.
Разом з тим, в частині накладенні арешту на посвідчення водія серії НОМЕР_4 видане на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; посвідчення водія серії НОМЕР_6 видане на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів №АР/7359067, копію посвідчення серії НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_17 , 1990 року народження, слідчий суддя приходить до переконання про необґрунтованість доводів сторони обвинувачення з огляду на те, що в клопотанні та долучених в його обґрунтування матеріалів не обґрунтовано яке відношення до кримінальних правопорушень, про які йдеться в клопотанні, може мати вищевказане майно, відтак, стороною обвинувачення не доведено наявності необхідності в накладенні арешту на зазначені документи.
4.3. Завдання та необхідність арешту частини майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.
Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучені речі можуть бути використані в якості речових доказів в рамках даного кримінального провадження.
При цьому, оскільки такі речі можуть містити відповідну доказову інформацію в рамках даного кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик її можливого знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в частковому накладенні арешту на зазначені у клопотанні речі.
4.4. Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.
При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.
4.5. Висновки слідчого судді.
На підставі викладеного, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на частину вилученого майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, а також з метою забезпечення повного, всебічного розслідування кримінального провадження, зокрема, для проведення ряду слідчих дій та експертних досліджень, з метою забезпечення в подальшому можливої конфіскації майна, слідчий суддя приходить до переконання, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, тому клопотання сторони обвинувачення підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи те, що існує ризик зміни або приховування майна, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, слідчий суддя вважає за необхідне накласти заборону розпорядження та користування зазначеним майном, з метою запобігання вищевказаному ризику.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0004266 від 20.08.2015 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 187, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене у транспортному засобі марки «HONDA» модель «CIVIC», синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 », яким користується ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме:

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 на автомобіль марки «Honda» моделі «Civic» державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- банківську картку «Альфа-Банк» № НОМЕР_7 ;

- довідку Одеського обласного психоневрологічного диспансера від 15.09.2018 видану на ім`я ОСОБА_10 на 1 аркуші;

- копію висновку лікаря психіатра б/н видану ОСОБА_10 1970 року народження,

- ключ від автомобіля марки «Honda» моделі «Civic» державний номерний знак НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб марки «HONDA» модель «CIVIC», синього кольору, 2006 року випуску, державний номерний знак « НОМЕР_2 », номер кузова « НОМЕР_3 ».

В інший частині клопотання відмовити.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 ..
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1