Справа № 404/1401/20
Номер провадження 1-кп/404/406/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0000292 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , з повною загальною освітою, інваліда III групи, не працюючого, не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

12.01.2020 року о 13 год. 03 хв. ОСОБА_3 перебував в торгівельному залі магазину «Велмарт» по вул. Юрія Коваленка, 2а у м.Кропивницькому, власником якого є ТОВ «Фудком», де у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. У подальшому, діючи з вказаним умислом, таємно та з корисливих мотивів, ОСОБА_6 впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його протиправні дії ніким не будуть помічені, підійшов до полиць, де розміщені тютюнові вироби, звідки таємно, шляхом вільного доступу викрав 20 пачок цигарок марки «L&M Loft Sea Blue», загальною вартістю 840 грн. та заховав вказані товари під куртку коричневого кольору, в яку був одягнений.

Після чого ОСОБА_3 з вказаним товаром направився до виходу з магазину та проходячи касову зону, умисно не розрахувався за товар, чим спричинив ТОВ «Фудком» матеріальну шкоду на загальну суму 840 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Крім того, 13.01.2020 року о 12 год. 03 хв. ОСОБА_3 перебував в торгівельному залі магазину «Велмарт» по вул.. Юрія Коваленка, 2а у м.Кропивницькому, власником якого є ТОВ «Фудком», де у ОСОБА_3 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. У подальшому, діючи з вказаним умислом, таємно та з корисливих мотивів, ОСОБА_6 впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його протиправні дії ніким не будуть помічені, підійшов до полиць, де розміщені тютюнові вироби, звідки таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав 20 пачок цигарок марки «L&M Loft Sea Blue», загальною вартістю 840 грн. та заховав вказані товари під куртку чорного кольору, в яку був одягнений.

Після чого ОСОБА_3 з вказаним товаром, захованим під курткою, направився до виходу з магазину та проходячи касову зону, умисно не розрахувався за товар, проте не довів злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий охоронцями магазину.

Вказаними діями ОСОБА_3 скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, показав про обставини вчинення кожного із кримінальних правопорушень, згідно з якими він за часу, місця, обставин та способу, встановлених судом, вчиняв крадіжки цигарок супермаркету «Велмарт» та намагався це вчинити повторно, але був зупинений охоронцями магазину. Повністю визнає вартість, кількість викраденого, кваліфікацію його дій, зазначає, що розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що інші учасники, також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, а тому суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до ст.ст.50, 65 КК України враховує ступень тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України є умисним закінченим кримінальним проступком та умисним закінченим замахом на не тяжкий злочин, особу винного, який характеризується посередньо (Т.1 а.п.135), не працює, осудний, не одружений, перебуває на обліках в КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» та КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів (т.1 а.п.128, 130), раніше не судимий.

До визначених ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття.

Визначених ч.1 ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховую практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд). Так, у справі «Ізмайлов проти Росії» Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий, надмірний тягар для особи» (п.38 рішення від 16.10.2008).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, який вчинив умисний закінчений кримінальний проступок, закінчений замах на умисний нетяжкий злочин, повністю визнав вину у вчинених правопорушеннях та висловив каяття з приводу вчиненого, характеризується посередньо, офіційно не працює та немає офіційних заробітків, є інвалідом III групи, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення ОСОБА_3 у разі призначення йому за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України покарання у виді штрафу в межах санкції статті ч.1 ст.185 КК України (в редакції до 01.07.2020 року) та позбавлення волі у межах санкції статті ч.2 ст.185 КК України, остаточний розмір якого визначає відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Однак, оскільки обвинувачений повністю визнав вину та розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе, застосувавши ст.75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, а долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання

- за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертиз у розмірі 628 грн.

Речові докази: акт інвентаризації та довідка про вартість товару на викрадене майно від 13.01.2020 року,довідка про вартість викраденого майна від 12.01.2020 року, 2 цифрових компакт диски CD-R зберігати в матеріалах кримінального провадження; 2 блоки цигарок для паління «L&M Loft Sea Blue» по 10 упаковок цигарок в кожному залишити потерпілому ТОВ «Фудком».

Відповідно до ст.532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч.2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Згідно зі ст.376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Кіровському районному суді м. Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1