Справа № 185/1287/20
Провадження № 1-кс/185/1163/20
У Х В А Л А

18 серпня 2020 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградськогоміськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 ,розглянувши клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 24 лютого 2020 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299від 20лютого2020 року за ознаками ст. 290 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2020 року ОСОБА_6 звернувся до Павлоградського міськрайонного суду з клопотанням, в якому просить скасувати арешт та заборону користуватися на накладений ухвалою Павлоградського міськрайонного суду від 24.02.2020 року його автомобіль марки «FordCourier» р/н НОМЕР_1 , що було вилучено 20.02.2020 року в ході проведення огляду. Зобов`язати слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області повернути йому під розписку вказане майно.

У обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що в провадженні слідчого відділу Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000299від 20 лютого 2020 року за ознаками ст.290 КК України. Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду від 24.02.2020 року накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на легковий автомобіль марки «FordCourier» р/н НОМЕР_1 та ключ від даного автомобіля. Автомобіль він придбав шляхом передачі документів без перереєстрації на нового власника. При купівлі автомобілю він оглянутий експертом і ніяких зауважень щодо пошкоджень ідентифікаційного номеру не було. На даний час стосовно нього кримінальне провадження не відкривалось, про підозру не повідомлялося, постраждалі відсутні. З моменту арешту майна пройшло півроку, досудове розслідування триває і невідомо скільки часу воно буде тривати, в той час коли його автомобіль знаходиться на площадці Павлоградського ВП. Він позбавлений можливості користуватися своїм автомобілем, який дуже потрібен йому для роботи та потреб сім`ї. Вважає, що потреба у накладенні арешту відпала.

Представник заявника адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання посилаючись на доводі викладені у клопотанні. Пояснив, що заявник працює ветеринаром і даний автомобіль дуже потрібен йому для роботи, він зобов`язується у разі надання транспортного засобу у користування при першій необхідності надати автомобіль.

Дізнавач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання пояснила, що по даному провадженню було проведено експертизу якою встановлено, що в усіх можливих місцях номер кузова автомобіля піддавався змінам. Даний транспортний засіб є речовим доказом по справі. На даний час триває досудове розслідування та особа власника ОСОБА_7 ще не встановлювалась. Передача автомобілю в користування може призвести до втрати речового доказу.
Прокурор в судовому засіданні просила відмовити у задоволені клопотання. Зазначив, що на даний час досудове розслідування триває і необхідність у арешті майна не відпала в тому числі і в забороні на користування даним транспортним засобом, так як не допустить пошкодження, псування, зникнення, втрату, знищення автомобіля. Крім того, не можливо використання автомобіля з пошкодженим номером кузова.
Вислухавши учасників процесу, вивчивши зміст клопотання, з`ясувавши обґрунтування клопотання, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України такими критеріями, зокрема є те, що воно підшукане, виготовлене, пристосовано чи використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

20.02.2020 року Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299 відомості про те,що 20.02.2020 року у м. Павлоград по вул. Успенська під час огляду автомобіля «FordCourier» д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено, що ідентифікаційний номер на деталі кузова даного автомобіля частково знищений.
20.02.2020 року з письмового дозволу користувачаданогоавтомобіляОсацькогоІгораІвановичабулооглянутолегковийавтомобіль марки «FordCourier» р.н. НОМЕР_1 в салоніякого на металевій частині кузова автомобіля, що розташована під переднім пасажирським сидінням, було виявлено, що ідентифікаційний номер частково знищений. Легковий автомобіль марки «FordCourier» р.н. НОМЕР_1 разом з ключем від нього, було вилучено до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташований по вул. Шевченка, 51 міста Павлограда.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10.01.2003, власником автомобіля марки «FordCourier» р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 року накладений арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на легковий автомобіль марки «FordCourier» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Павлоградського ВП, розташованого по вулиці Шевченка, 51 міста Павлограда та ключ від даного автомобіля. Згідно ухвали, з пояснень ОСОБА_6 встановлено, що даний автомобіль придбаний ним у лютому 2019 року шляхом передачі документів на автомобіль, без перереєстрації на нового власника. Про факт часткового знищення ідентифікаційного номеру деталі кузова ОСОБА_6 нічого не відомо.
Згідно п. 1.10 ПДР України власник транспортного засобу фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.
Представником заявника зазначено, що ОСОБА_6 є фактичним власником майна, оскільки автомобіль було придбано ним шляхом передачі документів на автомобіль, без його перереєстрації. Однак зазначені посилання представника заявника не відповідають чинному законодавству України щодо порядку набуття та реєстрації права власності на рухоме майно (транспортний засіб), а відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 17.03.2005 власником автомобіля «FordCourier» д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_4 є ОСОБА_7 .
Відповідно до п. 2.2 ПДР України власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Доказів того, що ОСОБА_6 є володільцем (користувачем) автомобіля «FordCourier» д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , а саме, що власник ОСОБА_7 передав йому у користування зазначений автомобіль передавши йому реєстраційний документ на цей транспортний засіб, слідчому судді не надано.
Крім того, по даному кримінальному провадженню проведена експертиза, відповідно до висновку експерта № 19/104-9/1/86 від 30.03.2020 року зазначено, що номер кузова автомобіля «FordCourier» д.н.з. НОМЕР_1 піддавався змінам, його знищено механічним способом, встановити первинний номер не надається можливим у зв`язку зі значним пошкодження поверхності метала, на момент дослідження зміст номера кузова читається так « НОМЕР_5 ».
Згідно до ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.
Судом встановлено, що «FordCourier» д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом, являється предметом злочину, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В даному випадку накладення арешту на автомобіль є законним та виправданим і сприятиме забезпеченню завдань кримінального провадження. Потреби досудового розслідування на даній стадії виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, так як арешт автомобіля, в тому числі заборона користування, необхідні та не допустять пошкодження, псування, зникнення, втрату, знищення речового доказу - автомобіля.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою лідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, що до якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи, що на даний час кримінальне провадження № 0000299 від 20 лютого 2020 року триває, транспортний засіб є речовим доказом у справі, встановлені слідчим суддею ризики, які стали підставою для накладення арешту на автомобіль не відпали, зняття арешту в частині користування вказаного транспортного засобу не зможе запобігти ризикам пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення автомобіля, та заявник не надав належних та допустимих доказів того, що він є власником або володільцем автомобіля «FordCourier» д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 24 лютого 2020 року в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000299від 20 лютого 2020 року за ознаками ст. 290 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_8