Ухвала
08 грудня 2020 року
м. Київ
справа № 545/2069/18
провадження № 51-1874ск20
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судове рішення постановлене щодо нього,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження на судове рішення постановлене щодо нього.
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку та відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Так, згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі має бути зазначено: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, вимоги особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 наводить доводи щодо незаконності вироку суду апеляційної інстанції від 20 січня 2020 року, втім вимоги до суду касаційної інстанції ставить щодо скасування іншого судового рішення вироку Полтавського апеляційного суду від 18 лютого 2020 року. Разом з тим, засуджений ОСОБА_4 до касаційної скарги долучає копію ухвали Полтавського апеляційного суду від 20 січня 2020 року.
Таким чином, засуджений допускається суперечностей, що позбавляє суд касаційної інстанції можливості встановити дійсний предмет касаційного розгляду.
Також, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК,

що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, з касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 вбачається, що він вказує на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Проте, доводи щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження відповідно до вимог

ст. 438 КПК, не є предметом перевірки суду касаційної інстанції та не можуть бути підставою для скасування чи зміни судових рішень.
Посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність судом апеляційної інстанції, засуджений ОСОБА_4 відповідних доводів на обґрунтування свої тверджень не наводить, при цьому за змістом касаційна скарга зводиться до незгоди з неповнотою судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Окрім цього, засуджений ОСОБА_4 в касаційній скарзі ставить питання про дослідження доказів, що суперечить положенню ч. 1 ст. 433 КПК, згідно якого суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставинами, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Крім того, прохання засудженого до суду касаційної інстанції викладено без урахування положень ст. 436 КПК. Так, у своїй касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасуватирішення суду апеляційної інстанції, втімне зазначає касаційних вимог щодо подальших дій після скасування зазначеного рішення Касаційним кримінальним судом, які б узгоджувались з повноваженнями суду за наслідками розгляду касаційної скарги, визначеними ст. 436 КПК.

Що стосується клопотанняпро поновлення строку касаційного оскарження судових рішень, засуджений ОСОБА_4 не конкретизує, для оскарження яких саме судових рішень він просить поновити строк.
Таким чином, колегія суддів позбавлена можливості розглянути по суті клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження та вирішити питання про відкриття провадження за його касаційною скаргою, а тому вважає за необхідне надати засудженому строк для усунення недоліків.
Відповідно до ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Зважаючи на вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду

на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів вважає, що скаргу та клопотання про поновлення строку необхідно залишити без руху та надати строк на усунення недоліків.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу з клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження судових рішень засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3
Судді: