УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року м.Київ

слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000187 про тимчасовий доступ до повних відомостей про рух кримінального провадження і оголошення в розшук підозрюваного з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань, що перебуває у володінні Офісу Генерального прокурора, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2019 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 . ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000187 про тимчасовий доступ до повних відомостей про рух кримінального провадження і оголошення в розшук підозрюваного з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі по тексту - ЄРДР), що перебуває у володінні Офісу Генерального прокурора.

Своє клопотання захисник мотивує тим, що з метою ефективного захисту інтересів підозрюваного ОСОБА_5 необхідно отримання вказаних даних у держателя Реєстру в Офісі Генерального прокурора. 05.06.2020 року старшим слідчим СУ ГУНП в Київській області було зупинено досудове розслідування у цьому провадженні у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій в межах міжнародного співробітництва та лише 18.06.2020 року було винесено постанову про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного. Між тим, сторона захисту вважає, що підозрюваний у міжнародному розшуку не перебував та у зупиненому провадженні винесення таких постанов є порушенням вимог КПК України. Відтак, у сторони захисту виникла необхідність у підтвердженні чи спростуванні факту оголошення підозрюваного у міжнародний розшук після зупинення досудового розслідування шляхом отримання вказаних відомостей у держателя ЄРДР в Офісі Генерального прокурора. У зв`язку з тим, що на запис адвоката Офісом Генерального прокурора такої інформації з Реєстру надано не було адвокат в інтересах підозрюваного із посиланням на вимоги ст..ст.20, 22, 85, 93, 159-163 КПК України звернувся із вказаним клопотанням до суду із захистом інтересів підозрюваного та необхідністю зібрання доказів.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання із наведених у ньому підстав.

Представник Офісу Генерального прокурора в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Присутня процесуальний керівник у цьому провадженні ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, оскільки Офіс Генерального прокурора не вправі надавати зазначену адвокатом інформацію з Реєстру, оскільки не є Реєстратором. Таку інформацію може надати процесуальний керівник та слідчий, до якого із відповідними клопотаннями про витребування адвокат у цьому провадженні не зверталась.

Заслухавши присутніх учасників та вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.03.2020 року у кримінальному провадженні №0000187 були внесені дані про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за ч.4 ст.190 КК України.

23.04.2020 року у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч.4 ст.190 КК України.

Постановою від 05.06.2020 року матеріали досудового розслідування у цьому провадженні слідчим СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_8 було зупинено на підставі п.3 ч.1 ст.280 КПК України у зв`язку з необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, а постановою цього ж слідчого від 18.06.2020 року підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000187 було оголошено в міжнародний розшук.

Доказів закінчення досудового розслідування сторонами не надано.

При цьому, з наданих стороною захисту матеріалів вбачається, про вирішення Офісом Генерального прокурора відповідних клопотань про отримання інформації з реєстру процесуальних дій у цьому провадженні в листопаді 2020 року.

Будучи стороною захисту, адвокат в інтересах підозрюваного звернувся із клопотанням про тимчасовий доступ до відомостей електронної інформаційної системи з ЄРДР щодо вказаного кримінального провадження з 20.03.2020 року по день постановлення ухвали судом, а саме до відомостей про рух кримінального провадження та оголошення в розшук підозрюваного, а саме по вкладкам ЄРДР: «Основні відомості», «Кримінальні правопорушення», «Рух провадження», «Прикріплені файли», «Правопорушники».

Відповідно до п. 19 ст.3 КПК України, сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Крім того, у відповідності до положень ч.2 ст.93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчий (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Системний аналіз положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України,ч. 1 ст 160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.
За п.15 ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в подані ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Згідно вимог ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У відповідності до ч.5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно ч.6 ст.163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

За умовами ж ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд встановлюють наявність або відсутність фактів, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В той же час, у взаємозв`язку ст.ст.91,92 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні правопорушення, вид і розмір шкоди, тощо, а обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора, а у відповідних випадках на потерпілого.

З огляду на викладене, відомості, які просить за цим клопотанням отримати в порядку тимчасового доступу до відомостей з ЕРДР, не є доказами в розумінні вимог ст.84, 91,92 КПК України.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 222 КПК України, відомості досудового розслідування не підлягають розголошенню без дозволу слідчого або прокурора та згідно ч.2 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є таємною інформацією, доступ до якої обмежується. Тобто, єдиним можливим способом отримати вказану інформацію є одержання рішення суду про надання дозволу на тимчасовий доступ до вказаних документів та вилучення їх копій.
Таким чином, необхідна стороні захисту інформація не може бути встановлена та отримана іншим способом, окрім як отримання дозволу суду.
Проте, на переконання слідчого судді, твердження захисника про те, що витяг з ЄРДР, до якого він просить надати доступ, сам по собі та в сукупності з іншими документами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у цьому кримінальному провадженні, є необґрунтованим та не відповідає нормам КПК України щодо доказів і доказування. Такий висновок слідчий суддя зробив виходячи з наступного.
Зокрема, розділом ІІІ «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (затверджено Наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 № 139) (далі - Положення) доступ до Єдиного реєстру досудових розслідувань передбачений лише для держателя, прокурорів, слідчих, детективів та інших уповноважені користувачів. Положення не надає прав безпосереднього доступу до відомостей, внесених до Реєстру, стороні захисту.
Пунктом 5 глави 4 розділу І Положення визначено, що надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому. Щодо Держателя Реєстру - Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора), - то у взаємозв`язку із наведеною нормою п. 5, на підставі наступного пункту шостого Положення, він надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних» у кримінальних провадженнях, в яких стадія досудового розслідування закінчена.
Згідно з п.5 ч. 1 ст. 3 КПК України, стадія досудового розслідування кримінального провадження закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Отже, з наведених норм КПК України і Положення вбачається, що надання копії ЄРДР, у кримінальному провадженні №0000187 від 20.03.2020, та, відповідно, тимчасовий доступ до такого ЄРДР можливий виключно через Реєстраторів, уповноважених на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у них, та не повинна надаватися на цій стадії будь-яким іншим суб`єктом, який має права доступу до Реєстру.
Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 26.03.2019 (справа № 807/1456/17, провадження № 11-1460апп18) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення ЄРДР полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.
Зважаючи на закріплене у ст.84, ч. 1 ст. 99 КПК України визначення, постанови прокурора щодо руху кримінального провадження підпадають під ознаки документа як джерела доказів.
Статтею 86 КПК України врегульоване питання допустимості доказів. Так, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Однією із загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, яка полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо (п. 16 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 23 КПК України).
Згідно з правилами ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення і жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З наведеного вище вбачається, що доказом у кримінальному провадженні під час судового розгляду може бути виключно оригінал або дублікат відповідних постанов прокурора про передачу кримінального провадження чи матеріалів за підслідністю, об`єднання матеріалів досудових розслідувань, виділення досудового розслідування в окреме провадження, закінчення досудового розслідування, зупинення досудового розслідування, відновлення досудового розслідування, продовження строку досудового розслідування та інших, які сторона обвинувачення зобов`язана надати суду на стадії судового розгляду для встановлення законності вчинення процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень на стадії досудового розслідування. Встановити достовірність постанов прокурора можливо шляхом безпосереднього дослідження цих постанов.
Як вбачається з наведеної вище Постанови Верховного Суду і правил розділу VI «Контроль та нагляд» Положення, відомості, наявні в ЄРДР, є похідними від процесуальних рішень прокурора. Такий висновок узгоджується із п. 4 зазначеного розділу, яким передбачено, що в разі встановлення фактів невідповідності внесеної до Реєстру інформації матеріалам кримінального провадження або її неповноти вживаються заходи щодо усунення виявлених порушень. Тобто відомості, внесені до ЄРДР, не можуть бути використані для встановлення або спростування факту винесення або не винесення прокурором певного процесуального рішення у кримінальному провадженні.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане клопотання не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 9, 131, 132, 159-164, 166, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в :

клопотання ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 від 17.12.2020 року у кримінальному провадженні №0000187 про тимчасовий доступ до повних відомостей про рух кримінального провадження і оголошення в розшук підозрюваного з електронної інформаційної системи Єдиного реєстру досудових розслідувань, - залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді у відповідності до вимог статті 309 КПК України оскарженню не підлягає, але заперечення проти неї може бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1