печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:
до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000724 від 29.11.2018.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000724 від 29.11.2018 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що у лютому 2018 року ОСОБА_5 , будучи заступником начальника Головного управління Держгеокадастру у Київській області, діючи умисно, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, за попередньою змовою з ОСОБА_6 - начальником Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_7 - начальником управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_4 поліцейським ГУ НП в Хмельницькій області, ОСОБА_8 - директором ТОВ «НВФ «ГЕОКАД», ОСОБА_9 - колишнім керівником ТОВ «НВФ «ГЕОКАД», громадянкою ОСОБА_10 , яка представляла інтереси за довіреністю учасників антитерористичної операції та іншими невстановленими особами, з метою одержання неправомірної вигоди, в інтересах ОСОБА_11 та ОСОБА_12 без здійснення у встановленому порядку зміни цільового призначення та розробки проекту землеустрою, шляхом штучного поділу, здійснили відведення та передачу у власність для ведення особистого селянського господарства 38 земельних ділянок розташованих на території Веприцької сільської ради Фастівського району Київської області, площею 76 гектара, загальною вартістю 13,5 млн. грн., що спричинило тяжкі наслідки.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явився, про причини своєї неявки не повідомили. Прокурор подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя розглянув клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у зв`язку з наявною можливістю вчинення дій, спрямованих на відчуження та розтрату вказаного майна.

Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 361 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:
клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

1) на земельну ділянку загальною площею 37.6427 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:006:0071, адреса: Київська обл., Фастівський р-н., с/рада. Веприцька (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 249), яка належить ОСОБА_13 (ІПН НОМЕР_1 );

2) на земельну ділянку загальною площею 27.1564 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:008:0288, адреса: Київська обл., Фастівський р-н., с/рада. Веприцька (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000), яка належить ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_2 );

3) на земельну ділянку загальною площею 10 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:006:0070, адреса: АДРЕСА_1 (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 249), яка належить ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_2 ).

Заборонити ОСОБА_13 та ОСОБА_14 їх представникам за дорученням та будь-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатись та/або користуватись вищезазначеним нерухомим майном, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1