Провадження №1-кс/760/7116/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва клопотання директора ТОВ «ТРИПЛЮС» ОСОБА_3
про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 від 17.03.2017,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання директора ТОВ «ТРИПЛЮС» ОСОБА_3 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 від 17.03.2017.
Клопотання обґрунтовується тим, що 30.08.2019 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/45839/19-к було задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та накладено арешт в рамках кримінального провадження № 0000142 від 17.03.2017, у тому числі, на кошти - суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ "ТРИПЛЮС" (код СДРПОУ 41760210) із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею, виконання даної ухвали доручено Державній фіскальній службі України. Зазначається, що постановою прокурора від 24.03.2020 підслідність у кримінальному провадженні №0000142 визначено за СУ ФР ГУ ДФС України в Київській області.
У клопотанні вказується, що арешт накладено незаконно та необґрунтовано, що призвело до безпідставного зупинення господарської діяльності ТОВ «ТРИПЛЮС» у зв`язку із неможливістю реалізовувати товари через позбавлення належного йому права на реєстрацію податкових накладних.
Директор ТОВ «ТРИПЛЮС» ОСОБА_3 зазначає, що реєстраційний ліміт платника ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ не є майном в розумінні ст. 170 КПК України; не відповідає критеріям речових доказів в розумінні ст. 98 КПК України; не входить до переліку майна згідно ч.10 ст.170 КПК України, на яке може бути накладено арешт, у зв`язку із чим законні підстави для накладення арешту на реєстраційний ліміт платника ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в розумінні КПК України відсутні.
У клопотанні зазначається, що реєстраційні ліміти ПДВ в системі електронного адміністрування є виключно елементом податкових правовідносин та результатом господарської діяльності товариства, вони не є грошовими коштами і в цілому не є майном підприємства для забезпечення цілей, визначених ст. 170 КПК України, що спростовує наявність правової підстави для арешту суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) з метою забезпечення збереження речових доказів.
Директор ТОВ «ТРИПЛЮС» ОСОБА_3 зауважує, що при накладенні вищевказаного арешту слідчим суддею не було враховано наступні обставини: відсутність правової підстави для накладення арешту в розумінні ч. 1 ст. 170 КПК України; об`єктивну неможливість використання коштів-сум ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) як доказу в кримінальному провадженні; відсутність доказів, які свідчать про підозру, розмір заподіяної шкоди та/або неправомірної вигоди, отриманої ТОВ «ТРИПЛЮС».
У клопотанні зазначається, що ТОВ «ТРИПЛЮС» здійснює свою господарську діяльність у відповідності до вимог чинного законодавства України та належним чином виконує покладені на нього податкові зобов`язання.
Враховуючи вищенаведене, директор ТОВ «ТРИПЛЮС» ОСОБА_3 , вважаючи арешт необґрунтованим, звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна.
У судове засідання директор ТОВ «ТРИПЛЮС» ОСОБА_3 не з`явився, подав до слідчого судді клопотання, в якому просив проводити судове засідання за його відсутності.
До слідчого судді надійшла заява заступника начальника першого ВРКП СУ ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_5 , в якій слідчий просив проводити судове засідання без його участі, не заперечував проти задоволення клопотання.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення даного клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до чч. 1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою від 30.08.2019 слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі №757/45839/19-к було задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000142 від 17.03.2017 та накладено арешт, у тому числі, на кошти - суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ "ТРИПЛЮС" (код ) із забороною використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно.
Так, при вирішенні питання про накладення арешту на суми ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ (ліміти ПДВ) слідчий суддя дійшов до висновку, що органом досудового розслідування було доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому із врахуванням правових підстав для накладення арешту майна, слідчий суддя дійшов до висновку, що сума ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ (ліміти ПДВ) платників податку, у тому числі ТОВ "ТРИПЛЮС" (), відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тому з метою забезпечення збереження речових доказів було накладено арешт на вказане майно. Слідчий суддя зазначив, що ненакладення арешту на вказане майно може призвести до його подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.
Разом з тим, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею встановлено, що на даний час позиція органу досудового розслідування щодо того, що сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «ТРИПЛЮС» () може бути набутою кримінально протиправним шляхом та отриманою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, не є обґрунтованою.
Також, вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя також зобов`язаний урахувати відповідну практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), в якій напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно суспільний інтерес; (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям та з дотриманням принципу справедливої рівноваги. ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.
Враховуючи, що арешт на суми ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ (ліміти ПДВ) по ТОВ «ТРИПЛЮС» () був накладений з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що на даний час таке втручання держави не відповідає принципам пропорційності, справедливої рівноваги між інтересами суспільства і правом особи на мирне володіння своїм майном та призводить до невиправданого обмеження права власності ТОВ «ТРИПЛЮС» ().
З огляду на наведене, слідчий суддя вважає, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт ліміту ПДВ, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.08.2019, відпала потреба, тому клопотання директора ТОВ «ТРИПЛЮС» ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а арешт, накладений на кошти - суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «ТРИПЛЮС» (), скасуванню.
Керуючись стст. 98, 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.
Частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 30.08.2019, справа №757/45839/19-к, скасувавши арешт, накладений на кошти - суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) по ТОВ «ТРИПЛЮС» (ЄДРПОУ 41760210), та скасувавши заборону використовувати або будь-яким чином відчужувати вищезазначене майно ТОВ «ТРИПЛЮС» ().
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1