Провадження № 1-кс/161/6574/20
У Х В А Л А
м. Луцьк 10 вересня 2020 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучено в ході огляду місця події від 03.09.2020р.

Своє клопотання мотивує тим, що слідчим відділом Луцького ВП ГУНП у Волинській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002767 від 03.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

До чергової частини Луцького ВП ГУНП у Волинській області надійшов рапорт сектору моніторингу, в якому зазначено, що під час моніторингу інтернет ресурсу виявлено статтю, в якій зазначено, як невідомі особи 02 вересня 2020 року близько 19 години, перебуваючи у місті Луцьку по вулиці Конякіна діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо і умисно порушуючи існуючі у суспільстві правила поведінки і норми моралі завдали ряд ударів водію маршрутного таксі № 12, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході яких останній отримав тілесні ушкодження, ступень тяжкості яких встановлюється.

Під час проведення слідчих дій, а саме під час огляду місця події, який проводився у приміщені службового кабінету № 301 у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 було вилучено мобільний телефон Redmi by Xiaomi Imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 з сімкарткою абонента НОМЕР_3 .

Постановою слідчого СВ Луцького ВП ГУНП ОСОБА_3 від 03.09.2020 року вищевказаний мобільний телефон визнано речовим доказом та здано до кімнати зберігання речових доказів.

В судове засідання не прибув слідчий, однак подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд даного клопотання без його участі; клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні. Власник майна просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, водночас заперечував щодо накладення арешту на майно.

Так, згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене вилучене майно, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України, тому клопотання про накладення арешту на майно слід задовольнити та накласти арешт на майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на мобільний телефон Redmi by Xiaomi Imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 з сімкарткою абонента НОМЕР_3 , який поміщено до поліетиленового пакету, який скріплено печаткою з підписами слідчого та понятих.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_1