Справа № 466/1851/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/544/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року м. Львів.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

Головуючої-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги прокурора Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 та засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2020 року про відмову у застосуванні до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

з участю прокурора ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні спільного клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись із даною ухвалою, засуджений та прокурор подали апеляційні скарги. у яких просять скасувати увалу Шевченківського районного суду м. Львова від 08.04.2020 року та постановити нову, якою задовольнити спільне клопотання Державної установи «Личаківська ВК №30» та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.81 КК України.

Свої апеляційні вимоги прокурор мотивує тим, що судом не взято до уваги надані адміністрацію установи виконання покарання дані, про те. що зазначений засуджений згідно документів (характеристики) - сумлінно ставиться до праці, з листопада 2018 року працевлаштований на виробництві установи у цеху №2 (10В «Фуджікура Аутомотів Україна Львів»), упродовж відбування покарання порушень вимог режиму утримання не допускав, відтак стягнень не має. Упродовж відбування покарання засуджений ОСОБА_6 . З рази заохочувався правами начальника установи за добросовісне виконання поставленої йому роботи, згідно відомостей атестацій'(програма індивідуально-виховного впливу) засуджений довів своє виправлення.

Згідно висновку засідання адміністративної комісії від 27.02.2020 засуджений ОСОБА_6 - довів своє виправлення та до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відповідно до вимог ст.81 КК України.

Вважає, що, судове рішення про відмову в застосуванні до засудженого ст.81 КК України, не відповідає фактичним обставинам справи, та висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Формальне посилання суду на кількість судимостей засудженого, ту обставину, що засуджений раніше уже звільнявся із місць позбавлення волі умовно-достроково, не може бути належним обґрунтуванням відмови суду.
Засуджений Богомаз у своїй апеляційній скарзі вказує, що не погоджується з ухвалою суду, оскільки суд в ухвалі покликається на його попередні судимості, те. що строк відбування покарання йому зарахований, як «день за два», підтримує спільне клопотання адміністрації Личаківської виправної колонії (№30) та спостережної комісії Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення. Зазначає, що він працевлаштований та має три заохочення
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та засудженого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційні вимоги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі не підлягають до задоволення виходячи із наступного.
Як вбачається, із матеріалів справи вироком від 21.12.2017 Залізничного районного суду м.Львова ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину за ч.І ст. 190, ч.4 ст. 70, ч.5 ст. 71 КК України та призначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 зараховано строк попереднього ув`язнення з 02.02.2017 по день ухвалення вироку по 21.12.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.0(3.2018 на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 додатково зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.12.2017 по 10.08.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок терміну покарання 02.02.2017 року, кінець строку покарання - 25.10.2020 року.
10.03.20 державна установа «Личаківська виправна колонія (№30)» та спостережна комісія Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради звернулися до суду з спільним клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , як такого що довів своє виправлення.
В обгрунтування клопотання зазначалось, що за час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 характеризується наступним чином: перебуваючи під вартою у Львівській УВ11 (№19) з 03.02.2017 порушень вимог режиму тримання під вартою не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи не заохочувався.
Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно даних особової справи, у державну установу «Личаківська виправна колонія (№30)» засуджений ОСОБА_6 прибув 05.09.2018. З листопада 2018 року по теперішній час працевлаштований на виробництві установи у цеху №2 (дільниця виготовлення електромереж). За час відбування покарання в установі порушення вимог режиму відбування покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Адміністрацією установи 3 (три) рази заохочувався.
Суд першої інстанції вірно оцінив те, що сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого ОСОБА_6 ,, яка передбачена в ч.2 ст. 81 КК України, являється основною умовою при застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Належне виконання засудженим законних вимог адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання та його належна поведінка є для засудженого обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Враховуючи дані про особу засудженого ОСОБА_6 суд першої інстанції вірно прийшов до переконання, що відбуваючи призначене судом покарання, засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, а відтак не заслуговує на застосування до нього умовно - дострокового звільнення. ОСОБА_6 , відбуваючи покарання, почав ставати на шлях виправлення, що ще не дає достатніх підстав застосувати до нього положення ст. 81 КК України.
Колегія суддів вважає, що доводи, викладені в апеляційних скаргах засудженого та прокурора та клопотанні про умовно дострокове звільнення від покарання є безпідставними.
Таким чином, суд першої інстанції належно та повно оцінив і перевірив усі зібрані по справі докази. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою скасування чи зміни ухвали суду, колегією суддів не встановлено, відтак ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а подані апеляційні скарги до задоволення не підлягають, як безпідставні.

Керуючись 404, 407, 409, 419, 422 КПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Залізничного відділу Львівської місцевої прокуратури №2 та засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення , а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 08 квітня 2020 року про відмову у застосуванні до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4