УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУНП в м. Києві в рамках кримінального провадження № 0000072, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,
в с т а н о в и в:
24.11.2020 року на розгляд слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУНП в м. Києві в рамках кримінального провадження № 0000072, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

У судове засідання скаржник не з`явився, надіслав до суду клопотання, у якому просив залишити подану скаргу без розгляду.

В судове засідання уповноважений слідчий СУ ГУНП у м. Києві також не з`явився. Разом з цим, відсутність у судовому засіданні особи, бездіяльність якої оскаржується, не перешкоджає розгляду скарги.

Вивчивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні володільцем тимчасово вилученого майна може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

Частиною 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема, принцип диспозитивності.

У свою чергу, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи те, що скаржник ОСОБА_3 просив залишити без розгляду подану ним скаргу, слідчий суддя, виходячи з того, що він наділений процесуальними повноваженнями вирішувати виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, приходить до висновку про необхідність залишення без розгляду такої скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 26, 303, 309, 532 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого слідчого СУ ГУНП в м. Києві в рамках кримінального провадження № 0000072, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1