Справа № 336/3107/18
Провадження №1-в/336/120/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі подання Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:
Шевченківський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 ..
В поданні зазначив, що вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2018 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст. 76 КК України на засудженого покладені обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
21.12.2018 р. копія вироку відносно ОСОБА_5 отримана та прийнята до виконання органом пробації. Того ж дня засуджений поставлений на облік Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області та відносно нього заведена особова справа № 157/2018.
28.12.2018 р. засуджений з`явився до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій обл., де під особистий підпис був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, з обов`язками покладеними на нього судом, правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджений про недопустимість скоєння нового злочину. Йому роз`яснено, що згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України, засуджений зобов`язаний виконувати обов`язки, які покладені на нього судом: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання,роботи або навчання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. Також засудженому роз`яснено, що поважними причинами неявки до уповноваженого органу з питань пробації визнаються хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом, і які документально підтверджені. ОСОБА_5 був попереджений про правові наслідки за ухилення від відбування призначеного судом покарання. Того ж дня засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію, саме: 1 та 3 понеділок кожного місяця та заведений листок реєстрації.
19.08.2019 р. ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до Шевченківського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області, про причини неявки не повідомив. 02.09.2019 р. засуджений з`явився до органу пробації і надав письмове пояснення, у якому зазначив обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків. Документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли його можливості з`явитись на реєстрацію, не встановлено. У зв`язку із чим, згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, до засудженого було застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.
Незважаючи на роз`яснювальну роботу, проведену з засудженим, попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання у разі продовження ухилення від відбування призначеного покарання, 15.06.2020 р. ОСОБА_5 повторно не з`явився на реєстрацію до відділу пробації, про причини неявки не повідомив. 16.06.2020 р. засуджений з`явився до органу пробації і надав письмове пояснення, у якому зазначив обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язків. Документально підтверджених об`єктивних обставин, що фактично позбавляли його можливості з`явитись на реєстрацію, не встановлено. У зв`язку із чим, згідно ч. 4 ст. 166 КВК України, до засудженого, вдруге, було застосовано застереження у виді письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання.
Крім того, під час визначеного вироком суду іспитового строку засуджений скоїв кримінальне правопорушення. 29.03.2020 р. до ЄРДР внесено повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, та присвоєно номер кримінального провадження № 0000507, правова кваліфікація ч. 1 ст. 289 КК України. Кримінальне провадження направлено на розгляд до Заводського районного суду м. Запоріжжя.
Під час іспитового строку співробітниками УПП у відношенні ОСОБА_5 було складено адміністративні протоколи від 27.04.2019 р. за ознаками ст. 121-5 КУпАП, від 16.09.2019 р. за ознаками ст. 124 КУпАП та від 17.09.2019 р. за ознаками ч. 1 ст. 126 КУпАП. За вчинені правопорушення ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності.
Посилаючись на небажання засудженого стати на шлях виправлення та свідоме ігнорування виконання обов`язків, покладених на нього судом, орган з питань пробації просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 та направити його в місця позбавлення волі для відбування покарання згідно вироку суду.
20.10.2020 р. в судовому засіданні представник Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області підтримала подання, просила його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подання, вважав, що наявні підстави для його задоволення.
Захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення подання з підстав, викладених у клопотанні про відмову у його задоволенні.
Засуджений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.
Вивчивши подання та матеріали особової справи, з`ясувавши думку учасників процесу, суд вважає, що в задоволенні подання Шевченківського РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування іспитового строку та направлення особи для відбування назначеного судом покарання відносно ОСОБА_5 слід відмовити.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.11.2018 р. за ч. 2 ст. 286 КК України та йому призначене покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки з покладеними на нього судом обов`язками, що передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
21.12.2018 р. вирок був прийнятий до виконання Шевченківським РВ ФДУ «Центр пробації» в Запорізькій області.
Згідно з приписами п. 8 ч. 1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Так, відповідальність осіб, звільнених від відбуття покарання з випробуванням регламентована у ст. 166 КВК України, зокрема у ч. 2 передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки, відділ з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбуття призначеного покарання. При цьому, як зазначено у ч. 3, невиконання обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.
За цим законом направлення засудженого впродовж іспитового строку для відбування призначеного покарання настає у двох випадках: коли засуджений в період проходження іспитового строку не виконує покладених на нього судом одного чи кількох обов`язків (при цьому суд у кожному випадку повинен з`ясувати причини їх невиконання) або якщо засуджений протягом іспитового строку систематично (три і більше рази) вчиняв правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що дає суду підстави для висновку про небажання засудженого стати на шлях виправлення і необхідності направлення його для реального відбування покарання.
Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 оку № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» згідно з ч.2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.. 76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 офіційно працевлаштований, 19.08.2019 р. він не з`явився на реєстрацію, оскільки був на заробітках за межами м. Запоріжжя і 15.06.2020 р. не з`явився на реєстрацію, оскільки знаходився на роботі, про що надавав органу пробації відповідні пояснення.
Невиконання обов`язку, покладеного на засудженого вироком суду, а саме неявка на реєстрацію у встановлений день не є підставою для скасування звільнення від покарання з випробуванням, оскільки протирічить меті призначеного покарання виправлення засудженого.
Суд, також, враховує відсутність систематичності неявок засудженого на реєстрацію.
Таким чином, підстави для задоволення подання відсутні.
Керуючись ст. ст. 476, 537, 539 КПК України, суддя

У Х В А Л И В:
У задоволенні подання Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 7 (семи) діб з моменту її постановлення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1