Справа № 397/856/20
н/п : 1-кп/397/110/20
В И Р О К
Іменем України

21.12.2020 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 03.01.2020 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не маючого на утриманні дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України(далі - КК України),
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
УСТАНОВИВ:
29.12.2019 близько 16:00 год. ОСОБА_3 знаходився біля магазину «Конвалія», що по вул. Лесі Українки в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області. Біля вказаного магазину ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_5 , з яким домовився випити спиртного у його будинку по АДРЕСА_1

Цього ж дня, 29.12.2019 близько 17:00 год. ОСОБА_3 зайшов до будинку ОСОБА_5 , де у коридорі помітив бензинову пилу марки «STIHL» моделі «MS 291».

30.12.2019 близько 01:00 год., після вживання спиртних напоїв ОСОБА_5 пішов спати у спальну кімнату вказаного будинку. В той момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого самозбагачення, впевнившись, що його злочинні дії не будуть помічені сторонніми особами, скориставшись тим, що ОСОБА_5 ліг спати, усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом вільного доступу, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, таємно викрав бензинову пилу марки «STIHL» моделі «MS 291», вартість якої становить 1 611,67 грн.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми умисними протиправними діями потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд кримінального провадження проводити за його відсутності, будь-яких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, не заперечує проти проведення судового розгляду даного кримінального провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України та за наслідками розгляду ухвалити вирок призначивши покарання на розсуд суду (т. 1 а.м.к.п. 65). За згодою учасників судового провадження, судом визнано за можливе розглядати кримінальне провадження за відсутності потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань суду.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнає провину, але відмовився надати показання з приводу вчиненого ним кримінального проступку, тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, а також доказів понесених витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи та що стосуються речових доказів, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його відношення до вчиненого ним кримінального проступку.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.
Як особа, ОСОБА_3 , характеризується позитивно за місцем свого проживання (т. 2 а.м.к.п. 55), раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (т. 2 а.м.к.п. 57, 58), не перебуває в зареєстрованому шлюбі та не має на утриманні малолітніх дітей, зі слів обвинуваченого він не офіційно працевлаштований, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 2 а.м.к.п. 52, 53).
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, судом встановлено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, особу обвинуваченого, наявність однієї обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу.
Вирішуючи питання щодо розміру покарання у виді штрафу, яке необхідно призначити обвинуваченому, а також норми права, яка підлягає застосуванню в даному випадку, а саме санкції ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки вона зазнала змін з 01.07.2020, суд виходить з такого.
Відповідно до санкції ч. 1 ст. 185 КК України, яка діяла до 01.07.2020, тобто на момент вчинення обвинуваченим кримінального проступку, за дії, визначені у диспозиції вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, передбачалось покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 (набрав чинності з 01.07.2020), до санкції ч. 1 ст. 185 КК України внесені зміни, а саме: в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінити словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "або позбавленням волі на строк до трьох років" - словами "або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, на даний час санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

З наведеного слід зробити висновок, що санкція ч. 1 ст. 185 КК України зазнала змін, які посилили покарання у виді штрафу, при цьому пом`якшили покарання у виді позбавлення волі, замінивши його на обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч. 2, 3 ст. 4 КК України).

З урахуванням того, що суд прийшов до висновку щодо необхідності призначення ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, яке по суті посилено Законом № 2617-VIII від 22.11.2018, який у даному випадку не має зворотної дії у часі, а тому слід застосовувати закон України про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення (30.12.2019), тобто який передбачав покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.
У даному кримінальному провадженні проведено судово-товарознавчу експертизу, вартість якої склала 942 гривні 06 копійок, а тому дані витрати, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні 06 (шість) копійок.

Речові докази:
- картонну коробку, в якій знаходиться бензинова пила марки «STIHLMS - 291», яка передана під зберігальну розписку власнику ОСОБА_5 , залишити в його володінні.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_______________2020 року набрало законної сили.

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»________________2020 року.