ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/966/18 Номер провадження 11-кп/814/890/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 19.06.2020 року,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Чутове Чутівського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, неодруженого, дітей на утриманні не має, без групи інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 серпня 2020 року, з визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме, 38420 грн із покладанням певних обов`язків у разі внесення застави: прибувати до суду за першою вимогою згідно телефонного та поштового виклику; не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду.
Продовжуючи дію запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції вказав, що не встановлено об`єктивних даних про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на момент обрання цього запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 або наявність підстав для можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також врахував особу обвинуваченого, тяжкість інкримінованих йому злочинів, необхідність значного часу для розгляду даного провадження.
Не погоджуючись з рішенням суду, до апеляційного суду з апеляційною скаргою звернувся обвинувачений ОСОБА_8 .
Просить скасувати ухвалу місцевого суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Зазначає, що клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор подав з порушенням строків, а суд посилається на ухвалу про застосування запобіжного заходу щодо нього, яка не виносилась тої дати, що вказана в ухвалі.
Також зазначає, що дані судові рішення щодо нього є замовними.
Інші учасники кримінального провадження ухвалу не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача; обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та прохав обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання; його захисника, який підтримав апеляційну скаргу та зазначив про втрату ризиками, передбаченими ст.177 КПК України, своєї актуальності, наявність у обвинуваченого постійних місця проживання та роботи, а також матері похилого віку на утриманні; заперечення прокурора проти її задоволення; вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла наступного висновку.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в судді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд повинен з`ясувати всі обставини з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
Під час вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, дані про його особу та дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Так, ОСОБА_8 , раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, у тому числі за тяжкий злочин проти власності та умисне вбивство, за які був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, проте після відбування покарання та під час іспитового строку, належних висновків не робив, знову вчиняв умисні злочини.

При цьому ОСОБА_8 зареєстрований в с.Балясне Диканського району Полтавської області, проживав у с. Супрунівка Полтавського району Полтавської області, а кримінальні правопорушення, в яких він обвинувачується, вчинено в селах Полтавського району, зокрема, Шостаки, Вільшана, Терешки, що підтверджує можливість останнього змінити своє місце проживання та переховуватися від органу досудового розслідування, суду. Окрім цього, з матеріалів реєстру досудового розслідування вбачається, що у даному кримінальному провадженні не допитані всі потерпілі, місце проживання яких відоме обвинуваченому, що свідчить про існування ризику впливу на них у разі зміни останньому запобіжного заходу на більш мякий.

Отже, на думку колегії суддів, заявлені ризики не зменшились та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу, особистого зобов`язання, на якому наполягає захисник, є неможливим, оскільки він передбачає перебування ОСОБА_9 на волі, що дає можливість негативно впливати на повне та об`єктивне встановлення істини у кримінальному провадженні.
Наведені захисником дані про постійне місце роботи обвинуваченого не підтверджуються матеріалами справи та будь яких документів на підтвердження даного факту захисник суду не надала. Перебування на утриманні обвинуваченого матері пенсійного віку є сумнівним з огляду на відсутність даних про постійне місце роботи та отримання доходу за рахунок вчинення ряду епізодів корисливих злочині. Отже, вказані доводи захисника не можуть визнаватися підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу та не зменшують існуючі ризики.
Твердження обвинуваченого щодо дати 26.02.2018р., відповідно до якої Октябрський районний суд м. Полтава обрав щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень та реєстру матеріалів досудового розслідування №0000076 від 18.01.2018 року вказана дата винесення ухвали є вірною.

Разом з тим, обвинувачений слушно наголошує про порушення вимог ч.1 ст.199 КПК України, відповідно до якої клопотання про продовження строку тримання під вартою прокурор має право подати не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Водночас, враховуючи що суд розглянув клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, як того вимагають приписи частини 4 цієї статті Кодексу, відсутні підстави для скасування судового рішення, як про це просить обвинувачений.

За таких обставин, ухвала першої інстанції винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 19.06.2020 року про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4