Провадження № 11-кп/4820/670/20
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2019 року за № 0004608 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року, -

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яснозір`я Віньковецького району Хмельницької області, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, пенсіонера, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок кримінального правопорушення задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 2 549 грн. 02 коп. матеріальної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 5 000 грн. моральної шкоди.
В решті вимог позову відмовлено.
Речовий доказ: оптичний CD-R диск залишено в матеріалах кримінального провадження.
За вироком суду, 25.09.2019 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на проїжджій частині, неподалік будинку № 7, що по вул. П`ятисотниць м. Хмельницького, розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_9 , в ході якого на грунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, наніс один удар двома пластиковими відрами, які знаходились в його правій руці, в праву ділянку обличчя ОСОБА_9 .
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_7 умисно спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Непогоджуючись з вироком суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року змінити та призначити йому менший розмір моральної шкоди.

Вважає, що призначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди не відповідає ступеню моральних страждань ОСОБА_9 . Разом з тим, судом також не враховано те, що він є особою похилого віку, пенсіонером, ветераном праці, учасником Революції Гідності, а тому сума в розмірі 5000 грн. є для нього значною.

В запереченнях на апеляційну скаргу потерпілий ОСОБА_9 просить вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 серпня 2020 року залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку місцевого суду, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_9 , який заперечив проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 125 КК України та розмір стягненої матеріальної шкоди, жодною стороною кримінального провадження не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння кваліфіковано правильно.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 в частині визначення розміру моральної шкоди, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Пленум ВСУ у своїй постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у п. 9 роз`яснив, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до обвинуваченого ОСОБА_7 про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції врахував вищевказані вимоги закону та правильно, задовольнивши вимоги потерпілого частково, визнав такий у розмірі 5 000 грн.

Зокрема, суд першої інстанції правильно врахував те, що після отримання потерпілим ОСОБА_9 ушкоджень легкого ступеня тяжкості у вигляді саден шкіри правої щоки та правої скроневої ділянки голови, останньому була заподіяна моральна шкода, яка виразилась у фізичних стражданнях (болем в очах, головним болем, підвищенним тиском, запамороченнях) та переживаннях. При цьому, враховано обсяг таких страждань, які були скороминущі, вік потерпілого, який є особою похилого віку, та у зв`язку з цим, стан його здоров`я.

Апеляційний суд вважає, що розмір моральної шкоди у сумі 5 000 грн. відповідає засадам розумності та виваженості, а отже є справедливою сатисфакцією для відновлення морального стану потерпілого.

Доводи ж ОСОБА_7 про необхідність зменшення йому розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню на користь потерпілого, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки менший розмір відшкодування моральної шкоди буде несправедливим та не відповідатиме характеру та обставинам вчиненого кримінального правопорушення, ступеню страждань потерпілого та негативним наслідкам, які для нього настали.

Посилання обвинуваченого на те, що він є особою похилого віку, пенсіонером, ветераном праці, учасником Революції Гідності, не звільняє його від обов`язку відшкодувати завдану потерпілому моральну шкоду і саме у визначеному судом розмірі, який з врахуванням наведених вище обставин є справедливим.

На думку апеляційного суду, визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди є помірним для обвинуваченого.

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд, обгрунтовано, з урахуванням вказаних норм чинного законодавства, стягнув з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого моральну шкоду у сумі 5 000 грн.
З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, та вмотивованим, підстави для його скасування, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418 КПК України , колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4