Справа № 357/4193/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16.09.2020 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Глушки Білоцерківського району Київської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, раніше судимого: у т.ч. 04.08.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2, 71 КК України, ухвалою Апеляційного суду Київської області вважати засудженим за ст. 185 ч.2,70,71 КК України до 3 років позбавлення волі; 17.12.2018 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 309 ч.1,71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільнений 13.03.2020 р., проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:
доведеним, що 21 квітня 2020 р., близько 15 години, у ОСОБА_5 , який знаходився за адресою: АДРЕСА_2 виник умисел на незаконне заволодіння моторолером марки «HONDA», моделі « Tact AF 30», чорного кольору, об`ємом двигуна 49,9 куб. см, без державних номерних знаків, належним потерпілій ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 безперешкодно, користуючись вільним доступом до будинку, взяв ключі запалювання від вищевказаного моторолера, після чого, пішов до гаражного приміщення, де знаходився моторолер та повторно, умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, привів в дію двигун моторолера марки «HONDA», моделі « Tact AF 30».

Після чого, рушив з місця, зникнувши, таким чином, з місця злочину, незаконно заволодівши моторолером марки «HONDA», моделі « Tact AF ЗО» чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 9 210 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України визнав повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечує, не оспорює, у вчинені кримінального правопорушення щиро розкаюється і дав показання, що повністю узгоджуються з мотивувальною частиною цього вироку.

По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_5 пояснив, що він дійсно раніше судимий, звільнений із місць позбавлення волі 13.03.2020 р. 21 квітня 2020 р., близько 15 години, у нього коли він знаходився за адресою АДРЕСА_2 виник умисел на незаконне заволодіння моторолером марки «HONDA», моделі « Tact AF 30», чорного кольору, об`ємом двигуна 49,9 куб. см, без державних номерних знаків, належного потерпілій ОСОБА_4 , з якою він спільно проживав. Реалізуючи свій намір він безперешкодно, користуючись вільним доступом до будинку, взяв ключі запалювання від вищевказаного моторолера, після чого, пішов до гаражного приміщення, де знаходився моторолер та повторно, умисно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, привів в дію двигун моторолера марки «HONDA», моделі « Tact AF 30». Після чого, рушив з місця, незаконно заволодівши моторолером марки «HONDA», моделі « Tact AF ЗО» чорного кольору, який належить ОСОБА_4 , внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_4 майнової шкоди на загальну суму 9 210 грн. Потерпіла йому дозволу на керування. Володіння вказаним моторолером не надавала. Узяв його, щоб потерпіла на ньому більше не їздила. Хотів моторолер кудись подіти, щоб потерпіла на ньому не їздила. У вчиненому розкаюється. Зібрані по справі докази визнає, та їх не оспорює. Назву, вартість моторолера, яким незаконно заволодів, визнає, їх не оспорює. Кваліфікацію його дій за ст. 289 ч.2 КК України не оспорює. Фактичні обставини у кримінальному провадженні не оспорює, їх визнає повністю.

Оскільки зібрані на досудовому розслідуванні документи, інші матеріали, які є матеріалами кримінального провадження кримінальною справою, визнані обвинуваченим ОСОБА_5 у повному обсязі і ним не заперечуються та не оспорюються, відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України, вони з ініціативи прокурора і згоди обвинуваченого, потерпілої, яким попередньо були роз`яснені положення ст. 349 ч.3 КПК України, у судовому засіданні не досліджувались, їх дослідження судом визнано недоцільним, про це судом постановлена ухвала.

Визнавальні показання обвинуваченого в ході судового засідання, підтверджуються, доказами, що містяться у кримінальному провадженні, повністю з ними узгоджуються, тому його показання визнає достовірними.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за:

ст. 289 ч.2 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Обираючи вид та міру покарання суд, керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує вид та межі покарання, установлені в санкції частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, у т.ч. 04.08.2015 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.2, 71 КК України, ухвалою Апеляційного суду Київської області вважати засудженим за ст. 185 ч.2,70,71 КК України до 3 років позбавлення волі; 17.12.2018 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 309 ч.1,71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, звільнений 13.03.2020 р., ОСОБА_6 не судимий відповідно до ст. 89 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого судом визнається: визнання винуватості.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого судом визнається: рецидив злочинів.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо.

ОСОБА_5 не перебуває на обліку у лікаря нарколога, психіатра.

Суд, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини злочину, особу винного, який характеризується за місцем проживання посередньо, раніше неодноразово судимий, після звільнення з місць позбавлення волі через нетривалий проміжок часу знову вчинив умисний тяжкий злочин, що свідчить про його злочинну спрямованість поведінки, вперте небажання ставати на шлях виправлення, обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, обставину, яка обтяжує покарання, досудову доповідь відповідно до якої існує високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину, високий ризик небезпеки для суспільства, дійшов висновку, що покарання ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції, передбаченої ст. 289 ч.2 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень. При цьому суд вважає, що призначення ОСОБА_5 менш суворого покарання, із застосуванням ст. 75КК України. буде явно несправедливим через м`якість, недостатнім для його виправлення, попередження вчинення ним і іншими особами нових кримінальних правопорушень, зважаючи на обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого. Призначення ОСОБА_5 більш суворого покарання, буде явно несправедливим через суворість, зважаючи на вартість майна яким він незаконно заволодів, його відношення до вчиненого, повернення вказаного майна потерпілій.

Що стосується додаткового покарання у виді конфіскації майна, передбаченого санкцією ч.2 ст. 289 КК України, то суд вважає воно не може бути призначене обвинуваченому, оскільки в ході судового засідання встановлено відсутність у його діях при незаконного заволодінні транспортним засобом корисливого мотиву. Вказаний злочин вчинений обвинуваченим не з метою збагачення за рахунок чужого майна.

Цивільний позов, процесуальні витрати відсутні.

Речові докази: моторолер, паспорт на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон, які передані за розпискою від 21.04.2020 р., слід вважати повернутим потерпілій; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які передані за розпискою ОСОБА_7 , слід вважати повернутими власнику.

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 був за триманий 21 квітня 2020 р. та відносно нього 24 квітня 2020 застосований запобіжний захід у виді домашній арешт, термін дії якого збіг. Під вартою ОСОБА_8 перебував з 21 квітня 2020 р. до 24 квітня 2020 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з часу його фактичного затримання після вступу вироку в законну силу.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_5 строку досудового тримання його під вартою з 21 квітня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. з розрахунку день за день.

Речові докази: моторолер, паспорт на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон, які передані за розпискою від 21.04.2020 р. - вважати повернутим потерпілій; посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які передані за розпискою ОСОБА_7 - вважати повернутими власнику.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду