Справа № 368/1124/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" жовтня 2020 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України, -
ВСТАНОВИВ :
До Кагарлицького районного суду Київської області надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій просить суд зобов`язати уповноважену особу Відділення поліції № 1 (з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району) Обухівського ВП ГУ НП в Київській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення групою осіб: головою Переселенської сільської ради ОСОБА_4 та Довгополом і секретарем суду ОСОБА_5 , які вчинили тяжкий злочин, що передбачено за ст. ст. 28, 384 ч. 2 КК України, обґрунтовуючи наступним.
15 жовтня 2020 р. ОСОБА_3 звернулася із заявою про злочин до Відділення поліції № 1 (з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району) Обухівського ВП ГУ НП в Київській області про вчинення кримінального правопорушення головою Переселенської сільської ради ОСОБА_4 та Довгополом і секретарем суду ОСОБА_5 , які приховали злочини ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 185 КК України, 129 ч. 1 КК України, 194 ч. 1 КК України, ст. 356 КК України, тобто вчинили тяжкий злочин, що передбачено за ст. ст. 28, 384 ч. 2 КК України, а саме: завідомо неправдиве показання.
Відповідач ОСОБА_6 не приходить на судові засідання: 30.07.2020 р., 12.08.2020 р., 31.08.2020 р., 18.09.2020 р., 09.10.2020 р. та 04.11.2020 р., який належним чином повідомлений.
10.10.2020 р. приблизно о 12 год. в с. Переселення приїздила поліція та ОСОБА_6 в присутності поліції обзивав нецензурною лайкою ОСОБА_7 та погрозою фізичного насильства щодо її чоловіка і збере підписи сусідів та направить її чоловіка до психіатричної лікарні.
Скаржник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подавши до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи у її відсутність та скаргу задовольнити.
Представник Кагарлицького ВП Обухівського ВП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.
Дослідивши скаргу, слідчий суддя дійшов висновку про наявність необхідних та достатніх підстав для часткового задоволення даної скарги, виходячи з наступного.
За змістом ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
За змістом скарги встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області зі скаргою на бездіяльність уповноважену особу Відділення поліції № 1 (з обслуговування м. Ржищів та Кагарлицького району) Обухівського ВП ГУ НП в Київській області щодо невнесення відомостей стосовно групи осіб головою Переселенської сільської ради ОСОБА_4 та Довгополом і секретарем суду ОСОБА_5 , які приховали злочини ОСОБА_6 , за ч. 2 ст. 185 КК України, 129 ч. 1 КК України, 194 ч. 1 КК України, ст. 356 КК України, тобто вчинили тяжкий злочин, що передбачено за ст. ст. 28, 384 ч. 2 КК України, а саме: завідомо неправдиве показання.
Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано «Положенням про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 року № 139. Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.
Попередня кваліфікація є однією із складових відомостей, які слідчий (прокурор) вносить до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У разі наявності підстав, що зумовлюють зміну кваліфікації на стадії досудового слідства, може мати місце доповнення та зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, вчиненому діянню буде надана правильна кваліфікація.
На підставі п. 8 ч. 2 ст. 40 КПК України слідчий повноважний приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі й щодо зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення за наявності для того обґрунтованих підстав, як то, об`єктивних даних, які б дали йому змогу встановити відповідність ознак того чи іншого діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України.
Отже, правова кваліфікація дій особи визначається саме слідчим, який відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України є самостійним у своїй процесуальній діяльності, виходячи із фактичних обставин, які дійсно свідчать про ознаки певного складу злочину.
Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
При цьому зміст частини першої зазначеної статті не передбачає імперативного обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим Кримінальним кодексом України.
Таким чином, КПК України передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень, що містять у собі відомості про склад кримінального правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.
Частиною 1 ст. 384 КК України передбачена відповідальність за вчинення завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.
Відповідно до ч. 2 ст. 384 КК України відповідальність за ті самі дії, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.
Об`єктом злочину, є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі
Об`єктивна сторона злочину полягає у 1) завідомо неправдивому показанні свідка чи потерпілого, 2) завідомо неправдивому висновку експерта, 3) завідомо неправильному перекладі
Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони злочину є обстановка і час його вчинення. Вказані дії можуть вчинятися лише під час проведення дізнання, досудового слідства або проведення розслідування тимчасовою слідчою чи тимчасовою спеціальною комісією ВР або в суді.
Показання - це відомості про факти, які підлягають встановленню у кримінальній чи цивільній справі і мають важливе значення для правильного вирішення справи. Неправдивими є показання, в яких повністю або частково перекручені факти, що мають значення для правильного вирішення справи. Завідомо неправдиві показання утворюють склад цього злочину, якщо вони дані уповноваженій на те особі, у встановленому законом порядку і належним чином процесуальне оформлені.
Суб`єкт злочину спеціальний. Ним може бути осудна особа, яка до вчинення злочину досягла 16-річного віку і дає показання як свідок чи потерпілий у справі, призначена експертом або залучена
як перекладач.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.
Кваліфікуючі ознаки цього злочину (ч. 2 ст. 384 КК України) за своїм змістом повністю аналогічні кваліфікуючим ознакам злочину, передбаченого ст. 383 КПК.
Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку із ч.1 ст.2 КК України, згідно із якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.
Відповідно до пункту 1.2 розділу II Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
За змістом вказаних норм закону до Єдиного реєстру досудових розслідувань повинні вноситися відомості про вчинене кримінальне правопорушення, тобто відомості, які дійсно вказують, що мало місце кримінальне правопорушення, а не вноситися в реєстр тільки тому, що є заява, в якій зазначається про подію, як про злочин.
При внесенні в реєстр відомостей про злочин подія злочину має бути очевидною і не викликати сумнівів, що має місце подія злочину.
Таким чином, слідчий, прокурор зобов`язаний внести до ЄРДР тільки таку заяву або повідомлення, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вказана вище заява не містила об`єктивних відомостей про вчинення кримінального правопорушення, тому підстави для її реєстрації в ЄРДР буди відсутні.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.. ст.. 214, 303, 304, 305, 306, 307 КПК України (в редакції 2012 року), слідчий суддя, -
у х в а л и в:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 в порядку ст. 303 КПК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1