ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3322/20 Справа № 178/369/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за апеляційною скаргою його захисника адвоката ОСОБА_9 , на ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року,
В с т а н о в и л а:
Ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 21 листопада 2020 року.
Мотивуючи ухвалене рішення, врахувавши особу ОСОБА_7 , який раніше судимий, не працює, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суд посилався на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, не припинили існувати.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити останньому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги захисник посилається на недоведеність обставин, встановлених органом досудового розслідування та зазначених в клопотанні, зокрема щодо використання обвинуваченим ножа та переховування останнього від органів досудового розслідування. Окрім цього, захисник вважає, що встановлені судом ризики відсутні, а лише обґрунтована підозра не може бути виправданням тримання обвинуваченого під вартою. Серед іншого, захисник вказує на те, що внаслідок перебування обвинуваченого у слідчому ізоляторі його цивільна дружина позбавлена можливості виконати усі дії для отримання соціальних виплат на їх спільну дитину.
В апеляційному суді захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційних скарг.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників розгляду, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали контрольного провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягають задоволенню.
Апеляційний суд вважає правильними висновки суду І інстанції про необхідність продовження стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому доводи захисник про незаконність ухвали суду є безпідставними.
Перевіряючи доводи захисника про недоведеність вини, яка викладена органом досудового розслідування, то апеляційний суд зазначає, що обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду питання обґрунтованості доказів не вирішується.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 331 КПК України, суд І інстанції повинен з`ясувати чи існують на момент розгляду клопотання ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
До таких ризиків належать запобігання спробам обвинуваченим переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Так, судом І інстанції встановлено існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України на період розгляду кримінального провадження та ОСОБА_7 може переховуватися від суду, впливати на потерпілого враховуючи тяжкість обвинувачення, яке загрожує останньому в разі визнання його винним, з чим погоджується апеляційний суд.
Беручи до уваги дані ризики апеляційний суд також звертає увагу на практику Європейського Суду з прав людини, в якій суд неодноразово зазначав, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).
Суд І інстанції врахував вимоги ст. 178 КПК України, під час продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою оцінивши та врахувавши тяжкість покарання стосовно ОСОБА_7 , який не працює, раніше судимий, а також зазначив, що наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не дають підстав для зміни запобіжного заходу, оскільки не забезпечать належної поведінки обвинуваченого з чим погоджується апеляційний суд.
Стосовно доводів про неможливість отримування цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 внаслідок перебування останнього під вартою, то на переконання апеляційного суду вони не слугують для застосування більш м`якого запобіжного засобу, так як обвинувачений не працює.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4