Справа № 158/2778/20 Провадження №11-сс/802/686/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисників підозрюваного - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року якою ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 22 січня 2021 року включно (ЄРДР за №0000665 від 04.11.2020 року),

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , за погодженням прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_11 24 листопада 2020 року звернувся до слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області з клопотанням про обрання міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначає, що за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000665 від 04 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, ОСОБА_7 03 листопада 2020 близько 23.30 години, приїхав на своєму автомобілі марки «SEAT IBIZA» державний номерний знак НОМЕР_1 , до будинку АДРЕСА_1 і, з метою вчинити підпал автомобіля марки FORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, жовтого кольору, що належить на праві власності ОСОБА_12 та на праві постійного користування ОСОБА_13 , з мотивів помсти ОСОБА_13 , які виникли на ґрунті ревнощів відносно колишньої дружини ОСОБА_14 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , пересуваючись на своєму автомобілі марки «SEAT IBIZA», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_3 , 03 листопада 2020 близько 23.30 години, приїхав у АДРЕСА_1 , та зупинився біля будинку 1а, квартира АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_13 , разом зі своєю матір`ю ОСОБА_12 , та переконавшись, що автомобіль марки FORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску знаходиться у дворі вищевказаного будинку, повернувся у місто Луцьк.
Після цього, 04 листопада 2020 близько 01.00 години ночі, ОСОБА_7 приїхав на АЗС «Укрпетроль», що знаходиться по вулиці Ківерцівська, що в місті Луцьку, де придбав 2,31 л бензину у пластикову прозору пляшку, тим самим підготувавши засоби для вчинення злочину. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, ОСОБА_7 04 листопада 2020 о 01 годині 45 хвилин, приїхав на вулицю Квартальна, 1а в місті Ківерці, переконавшись що на подвір`ї нікого немає, взявши з собою пластикову пляшку з бензином, зайшов на територію подвір`я через металеву хвіртку, та підійшов з лівої сторони до автомобіля марки FORD TRANSIT CONNECT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, жовтого кольору, який стояв поряд з житловим будинком, а саме ліворуч від бокової стіни житлового будинку, та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і його дії несуть для оточуючих таємний характер, облив передню частину вищевказаного автомобіля, а саме зону, яка включає себе ліве та праве передні крила, ліве та праве передні колеса, передні фари, решітку радіатора, передній бампер, легкозаймистою рідиною (бензином), відповідно до висновку пожежно-технічної експертизи №87 від 16 листопада 2020 року. Після чого дістав з кишені свого одягу запальничку та за її допомогою підпалив пролиту на автомобіль легкозаймисту рідину, внаслідок чого вчинив підпал вказаного автомобіля. Після чого ОСОБА_7 , повернувся до свого автомобіля, який залишив на дорозі по вулиці Квартальна, неподалік житлового будинку №1а, а саме неподалік від місця злочину, та поїхав у напрямку м. Луцьк. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_7 , вищевказаний автомобіль повністю знищено, чим спричинено потерпілому ОСОБА_12 майнової шкоди на суму 147 000 гривень.
ОСОБА_7 20 листопада 2020 року намагались оголосити повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України.
На даний час є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, наявні ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Про наявність ризику щодо можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду свідчить те, що підозрюваний офіційно ніде не працює, хоча є особою молодого віку без встановлених проблем зі здоров`я, що могли б негативно вплинути на його працездатність, за місцем проживання не обтяжений єдиним побутом, розлучений, відсутні міцні соціальні зв`язки. ОСОБА_7 02 вересня 2020 року оголошено підозру за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.2 ст.345 КК України, та на даний час триває досудове розслідування у слідчому відділенні Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області. Крім цього, має місце усвідомлення підозрюваним тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості у вказаних кримінальних правопорушеннях, а саме до 10 років позбавлення волі.

Про наявність ризику щодо незаконно впливу на потерпілу та свідків свідчить те, що один із свідків у кримінальному провадженні є колишня дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_14 , з якою він має спільну дитину. ОСОБА_7 постійно погрожує своїй колишній дружині, маючи спільного сина може вдатись не лише до погроз, але й шантажування, психологічного та фізичного насильства з метою спонукати змінити, чи відмовитись від своїх показів. Крім того сама зухвалість вчинення даного злочину вчиненого загально-небезпечним способом вказує на його соціальну небезпеку, прояви неконтрольованої агресії та залякування потерпілої та свідків у даному кримінальному провадженні.

Про наявність ризику того, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 , може вчинити інші кримінальні правопорушення, свідчить те, що останній продовжує залякувати свою колишню дружину ОСОБА_14 , тримає її у постійній психологічній напрузі та страху. Так як і в цьому випадку з метою помсти своїй колишній дружині може продовжувати вчиняти злочини щодо неї та близьких їй осіб, родичів, друзів, колег, які її підтримують. Даний ризик також підтверджується і тим, що незважаючи на оголошення 02 вересня 2020 ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.357, ч.2 ст.345 КК України він вчинив інший умисний злочин, а тому, розраховуючи на безкарність та уникнення кримінальної відповідальності, може продовжувати вчиняти інші злочини.

Органом досудового розслідування 23 листопада 2020 року до суду подано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 . Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 листопада 2020 року надано дозвіл на затримання ОСОБА_15 для вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, цього ж дня останнього було затримано.
Ухвалою слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року клопотання старшого слідчого СВ Ківерцівського ВП ГУНП у Волинській області задоволено. Обрано міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів. Строк рахується з моменту затримання ОСОБА_7 24 листопада 2020 року. Вважати, що термін дії ухвали до 22 січня 2021 року включно.

Одночасно визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_7 обов`язків, визначених КПК України. Розмір застави визначено у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду. Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали. Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися із м. Луцька Волинської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання уповноваженому процесуальному прокурору у даному кримінальному провадженні свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що з оглянутих в судовому засіданні відеофайлів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник відмовились від отримання повідомлення про підозру, а також відмовились від прослуховування її змісту, цей же факт зафіксований і понятими ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Крім цього, ОСОБА_7 протягом 2017-2020 років тричі притягувався до кримінальної відповідальності (засуджений тричі), крім того, йому повідомлено про підозру Володимир-Волинським ВП ГУНП у Волинській області у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.ч.1, 3 ст.357, ч.2 ст.345 КК України із змісту якої вбачається, що він підозрюється у вчиненні злочинів в період іспитового строку, визначеного вироком від 12 жовтня 2018 року Королевського районного суду міста Житомир. Також судом врахована поведінка засудженого під час проведення слідчих дій, яка фактично майже унеможливлює їх проведення. А тому, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні прокурором доведено ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, можливого переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, та можливість вчинити інші кримінальні правопорушення, а тому застосування щодо ОСОБА_7 інших видів запобіжних заходів не забезпечить належної його поведінки, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, які слід рахувати з моменту його фактичного затримання, крім того визначено розмір застави із покладенням відповідних обов`язків

В поданій апеляційній скарзі захисники підозрюваного ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вважають ухвалу слідчого судді такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права. Вказують на те, що під час розгляду справи слідчим суддею було залишено поза увагою відсутність доказів вручення затриманому повідомлення про підозру (як того вимагають вимоги норми КПК України). Також наявне порушення права особи, яка утримується в кайданках, на захист, яке виявилося у ігноруванні і насмішках слідчого та інших учасників обшуку над проханням ОСОБА_7 надати можливість зателефонувати адвокату. Також слідчим суддею було проігноровано явний конфлікт інтересів між особами, які проводять досудове розслідування, потерпілого, належним користувачем транспортного засобу, що став об`єктом злочинних посягань, та єдиним свідком (усі є працівниками відділу поліції, дехто працює в одному відділі). Просять ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту ОСОБА_7 відмовити, звільнити останнього з-під варти у залі суду.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити; прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 20 листопада 2020 року намагались оголосити повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України. Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник відмовились від отримання повідомлення про підозру, а також відмовились від прослуховування її змісту.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, зокрема: протоколом допиту потерплої ОСОБА_12 , протоколом огляду місця події від 04 листопада 2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_14 , протоколом огляду предмета мобільного телефону, висновком експерта № 87 від 16 листопада 2020 року.

Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши дані про особу, ризики, передбачені ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 розлучений, не працює, немає постійного джерела доходів, раніше судимий.

Зважаючи на це, колегія суддів повністю погоджується з висновком місцевого суду про те, що наявні ризики того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків в цьому кримінальному провадженні, та можливість вчинити інші кримінальні правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з епізодом вчинення кримінального правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте обвинувачення.
Як убачається із п.48 рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007, «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

За викладених обставин у сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання спробам вчинити дії, визначені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.
Волинський апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі захисників не знаходить.
Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року, якою ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів тобто до 22 січня 2021 року включно (ЄРДР за №0000665 від 04.11.2020 року) залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: