Справа № 571/816/20
Провадження №1-кп/571/179/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Рокитне матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 03 березня 2020 року за №0000167 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючого, розлученого, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, інваліда ІІІ групи, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-

встановив:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 , 23 грудня 2019 року, близько 14:00 години, перебуваючи в житловій квартирі АДРЕСА_2 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_5 , помітив мобільний телефон марки «SONY Xperia E2303», чорного кольору, належний останньому, яким він вирішив заволодіти шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, з метою обернення його на свою користь і особистого збагачення за чужий рахунок, діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою, під вигаданим приводом, а саме подзвонити, отримав від ОСОБА_5 вказаний мобільний телефон вартістю 7208,98 грн., з двома SIM картками мобільного оператора зв`язку «Vodafone» та картою пам`яті «Kingston Micro SD» ємністю 32 Gb, вартістю 152,31 грн., не маючи намірів щодо його повернення.
В подальшому ОСОБА_4 , заволодівши шляхом зловживання довірою вищевказаним майном, розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7361,29 грн..
Таким чином, ОСОБА_4 , заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство) повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання обвинуваченого покладається на думку суду.
Оскільки обвинувачений повністю визнав винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у цьому кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду всіх учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного злочину.
Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.
Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за частиною 2 статті 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману ( шахрайство), вчиненому повторно.
Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети покарання, якою є не лише кара, а й виправлення особи і запобігання вчинення нових злочинів, що заснована на вимогах виваженості та справедливості. При цьому, суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Згідно ч.2 ст.12 КК України (в редакції, яка була чинною на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину) ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості. При цьому, в редакції ст.12 КК України, яка чинна на момент ухвалення цього вироку інкримінований йому злочин є нетяжким.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Згідно досудової доповіді, наданої фахівцем Рокитнівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області ОСОБА_6 , виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без застосування покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, він не становить високу небезпеку для суспільства, однак існує висока ймовірність вчинення ним повторного кримінального правопорушення.
Згідно характеристики на ОСОБА_4 за місцем проживання останній до адміністративної відповідальності не притягався, є ввічливим та наполегливим.
Як вбачається із медичних довідок Рокитнівської ЦРЛ обвинувачений на обліку у лікаря нарколога не значиться, проте перебуває з 2008 року на обліку у лікаря психіатра.
Відповідно до висновку судової психіатричної експертизи №85/20 від 01.06.2020 року обвинувачений під час вчинення інкримінованого йому злочину психічним розладом, внаслідок якого він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними не страждав. Крім того, на час проведення експертизи ОСОБА_4 не страждав жодною психічної хворобою, яка б позбавляла його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними і застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребував.
Згідно з довідкою №40/16/672-20 Рокитнівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області від 27.04.2020 року станом на момент її видачі обвинувачений перебував на обліку у зазначеному відділі, однак як вбачається із довідки цього ж відділу від 30.12.2020 року №40/16/2604-20 ОСОБА_4 станом на дату її видачі на обліку у секторі не перебуває у зв`язку із сплатою штрафу.
Враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість злочину та його наслідки, відсутність обставин, що обтяжують покарання та обставини, що пом`якшують покарання, приймаючи до уваги дані про особу винного, який раніше притягувався кримінальної відповідальності, щиро розкаявся у вчиненому, відсутність негативної характеристики за місцем проживання, позицію потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді обмеження волі. Однак, зважаючи на те, що суд переконаний у можливості виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, суд вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у зв`язку із ухваленням обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Керуючись статтями 124, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк - 1 (один) рік.
У відповідності до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.
Цивільний позов під час досудового розслідування та судового розгляду не пред`явлено.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, непрацюючого, розлученого, який має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, інваліда ІІІ групи, раніше судимого) 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 (чотири) коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат на залучення експерта.
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «SONY Xperia E2303», 2/8Gb, чорного кольору, який поміщено у спец пакет «Україна Національна поліція №0011469» та переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Рокитнівського ВП Сарненського ВП ГУ НП в Рівненській області повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рокитнівський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги учасниками судового провадження протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому ст.395 КПК України з врахуванням особливостей передбачених ст.394 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1