У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/409/21

№ 1-кс/183/93/21

27 січня 2021 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 25.01.2021 року до ЄРДР за № 0000089, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Прудове Криничанського району Дніпропетровської області, громадянину України, з неповною середньою освітою, зі слів підозрюваного розлученому, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідча Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25 січня 2021 року о 15.26 годині ОСОБА_5 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, перебуваючи на вул. Спаській в м. Новомосковську Дніпропетровської області, побачив неповнолітню потерпілу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мала при собі мобільний телефон марки «Realme RMX1911», що належить ОСОБА_8

25 січня 2021 року о 15.32 годині ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, відкрито, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, знаходячись на території спортмайданчику ЗОШ № 13 по вул. Спаській в м. Новомосковську Дніпропетровської області, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для здоров`я потерпілого, а саме обхватив правою рукою зі спини за тулуб неповнолітню потерпілу ОСОБА_7 та завалив її на землю обличчям донизу. Після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_5 , перебуваючи зверху над неповнолітньою потерпілою, почав здавлювати своєю лівою рукою праву руку неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , чим спричинив останній фізичний біль, та відкрито вирвав у неї з правої руки мобільний телефон марки «Realme RMX1911», що належить ОСОБА_8 .

Далі, ОСОБА_5 , утримуючи в руках викрадене майно, пішов з місця скоєння злочину, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду, а неповнолітній потерпілій ОСОБА_7 фізичний біль.

25.01.2021 року о 18.30 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України біля супермаркету «АТБ» за адресою: вул. Спаська, 40а, м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

26.01.2021 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що підозра, яка йому була повідомлена, базується на показаннях потерпілих та свідків, які разом з підозрюваним ОСОБА_5 мешкають в одному населеному пункті, тому, перебуваючи на свободі, останній вмовлянням, залякуванням чи іншим способом може незаконно вплинути на потерпілих та свідків, щодо зміни своїх показань відносно нього.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, дітей на утриманні не має, у зв`язку з чим стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні. Враховуючи тяжкість злочину та санкцію ч. 2 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 усвідомлює, що він вчинив тяжкий умисний злочин, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі, строком від 4 до 6 років. Крім цього, останній вчинив злочин проти неповнолітньої особи, із застосуванням насильства, чим порушив моральні засади суспільства. Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , вчинивши тяжкий умисний злочин та, маючи можливість вільного пересування, може продовжити свою злочинну діяльність.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 під час судового розгляду просив застосувати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки вважає клопотання необґрунтованим та прокурором не було доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також ОСОБА_5 має певні психічні розлади, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, що підтверджується наявними у слідства доказами, а саме: витягом з кримінального провадження, внесеного 25.01.2021 року до ЄРДР за № 0000089; протоколом огляду місця події від 25.01.2021 року, а саме спортмайданчику, розташованого на території ЗОШ №13 за адресою: вул. Спаська, м. Новомосковськ Дніпропетровської області; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 25.01.2021 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 25.01.2021 року; протоколом огляду речей від 25.01.2021 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, відповідно до якого 25.01.2021 року о 18.30 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує, що існують ризики, передбачені п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, однак підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення проти власності, яке законом віднесено до категорії тяжких. Крім того, усвідомлюючи, що підозра у скоєнні кримінального правопорушення, яку йому було повідомлено, базується на показаннях потерпілих та свідків, які разом з підозрюваним ОСОБА_5 проживають в одному населеному пункті, тому є усі підстави вважати, що останній вмовлянням, залякуванням чи іншим способом може незаконно вплинути на потерпілих та свідків щодо зміни своїх показань відносно нього.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні корисливого кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких. Крім цього, останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення відносно неповнолітньої особи, із застосуванням насильства, чим порушив моральні засади суспільства. Отже, зазначені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 з його слів розлучений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, проживає без реєстрації, тобто у останнього відсутні міцні соціальні зв`язки. Також підозрюваний ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні; підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Тому слідчий суддя вважає, що у відношенні ОСОБА_5 відсутні підстави для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Прудове Криничанського району Дніпропетровської області, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25 березня 2021 року включно, взявши його під варту із залу суду негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1