НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
15 вересня 2020 року Справа № 322/87/18 (Провадження № 1-кс/322/205/20)

Слідчий суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , особи, яка винесла постанову про закриття кримінального провадження ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16 січня 2020 року,

встановив:
старшим слідчим СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_4 (далі по тексту слідчий) 16 січня 2020 року була винесена постанова постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за від 16.01.2018, у зв`язку з відсутністю складу злочину. В обґрунтування постанови покладено те ,що факт службового підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів не знайшов підтвердження.

На адресу Новомиколаївського районного суду Запорізької області 31.08.2020 надійшла скарга ОСОБА_3 на вказану постанову слідчого.

Зі змісту скарги випливає, що досудове розслідування проведене не повно, не об`єктивно, поверхово. В обґрунтування скарги ОСОБА_3 , посилався на ті ж самі обставини, які зазначалися у його заяві про злочин, у депутатських зверненнях і в протоколах його допитів в якості свідка. Вказував, що слідчий не надав уповноваженим особам уповноваженим на проведення перевірки щодо перетину кордону ОСОБА_5 , фото та відбитків пальців останнього. Крім цього слідчий не допросив депутатів чому в протоколі сесії не записані його слова. Стверджував, що усі сесії фіксуються камерами відео спостереження, отже ОСОБА_5 надав слідчому неправдиву інформацію. Зазначав, що 28.11.2017 він звертався з депутатським зверненням до голови районної ради щоб той опублікував в районній газеті «Наше життя» інші питання, які не були опубліковані але розглядалися на позачерговій сесії. Крім обставин, які стосувалися тих, що були зазначені у фабулі витягу з ЄРДР, скаржник також в мотивувальній частині зазначав про додаткову кваліфікацію за ст.ст.351, 364 КК України в діях ОСОБА_5 і за ст.ст.28, 351, 364 КК України в діях слідчого, зазначав про необхідність притягнення до відповідальності усіх свідків, які на його думку надали завідомо неправдиві показання.

Скаржник просив скасувати постанову про закриття кримінального провадження №0000015 від 16.01.2020, винесену старшим слідчим СВ Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області майором поліції ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_3 на задоволенні скарги наполягав, викладені в ній доводи підтримав, просив суд її задовольнити, скасувати постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що у кримінальному провадженні №0000015 ним проведені (через постійні вимоги і скарги ОСОБА_3 , були виконані навіть ті, які слідство вважало безглуздими) необхідні слідчі дії направлені на з`ясування всіх обставин у кримінальному провадженні. Досудове розслідування проведено повно та неупереджено, однак факт службового підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів не знайшов свого підтвердження. Тому ним було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

Заслухавши скаржника, слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження №0000015, обставини, якими ОСОБА_3 обґрунтовує свої вимоги, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Згідно з ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження може бути оскаржено на досудовому провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може скасувати рішення слідчого чи прокурора, зобов`язати припинити дію, зобов`язати вчинити певну дію, відмовити у задоволенні скарги.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З вимог ст.94 КПК України вбачається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі депутатського звернення і заяви про злочин ОСОБА_3 СВ Новомиколаївського ВП Пологовіського ВП в Запорізькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000015 від 16.01.2018. У фабулі зазначалось, що посадові особи Новомиколаївської районної ради сфальсифікували протоколи сесій Новомиколаївської районної ради від 07.04.2017 та 17.11.2017, не здійснили публікацію в районній газеті «Наше життя» інформації про проведення сесій та прийнятті радою рішення та можливо підробили табелі обліку робочого часу за грудень 2016 та січень 2017 років щодо перебування у період з 27.12.2016 по 06.01.2017 на робочому місці голови районної ради ОСОБА_5 . Отже формально фабула поділа на три епізоди: - фальсифікація протоколів сесії; - нездійснення публікації в газеті «Наше життя» інформації про проведення сесії і прийняття радою рішення; - можливе підроблення табелів робочого часу.

Під час досудового розслідування слідчим в якості свідка декілька разів був допитаний депутат Новомиколаївської районної ради ОСОБА_3 , було направлено запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з метою встановлення чи перетинав державний кордон України у період з 27.12.2016 по 06.01.2017 голова Новомиколаївської районної ради ОСОБА_5 , в порядку ст.40 КПК України, було надано доручення оперативному підрозділу Новомиколаївського ВП здійснити перевірку за базою даних «АРКАН» з метою встановлення інформації чи здійснював виїзд за межі території України громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 у період з 01.12.2016 по 31.01.2017, направлено запит завідуючому Новомиколаївського РС УДМС України в Запорізькій області, щодо документування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 паспортом для виїзду за кордон, направлено запит начальнику УДМС України в Запорізькій області, з метою отримання інформації стосовно документування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 паспортом для виїзду за кордон у період грудня 2016 - січня 2017 року, направлено запит начальнику Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, про надання відомостей перетинання державного кордону України (виїзд та в`їзд) у період з 20.12.2016 по 10.01.2017, громадянина України, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , допитані свідки: голова і заступник голови районної ради, депутати (які були присутніми на дев`ятнадцятій і двадцять третій позачергових сесіях Новомиколаївської районної ради), директор районної газети «Наше Життя», долучено до матеріалів кримінального провадження копія статуту приватного підприємства «Редакція районної газети «Наше Життя», отримано відповідь голови Новомиколаївської районної ради ОСОБА_5 про те що відео та аудиофіксація пленарних засідань не зберігається, у зв`язку з відсутністю системи архівації.

Постановою слідчого від 20.01.2019 було закрите вказане кримінальне провадження, однак ухвалою слідчого судді від 21.06.2019 постанова слідчого була скасована.

На виконання ухвали слідчого судді і доручень прокурора (в контексті підроблення табелів робочого часу) слідчим були зроблені запити в Головний центр спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, в Новомиколаївський РС УДМС і в УДМС України в Запорізькій області (стосовно можливого перетинання кордону, отримання закордонного паспорту) і в Новомиколаївську районну раду (стосовно відеозаписів, списку працівників Райради), допитані свідки працівники Новомиколаївської районної ради. Також слідчим проаналізовано Регламент роботи Новомиколаївської районної ради Запорізької області сьомого скликання затверджений рішенням районної ради 24.11.2015 №1 (зокрема ст.44, 77).

З пояснень наданих скаржником в судовому засіданні випливало, що для усунення неповноти досудового розслідування по першому епізоду слідчому необхідно було допитати усіх депутатів, які були присутні на дев`ятнадцятій і двадцять третій позачергових сесіях і витребувати відеозаписи, на яких зафіксовано проведення позачергових сесій.

Слідчий суддя вважає необґрунтованими доводи скаржника в частині необхідності допиту усіх депутатів, які були присутніми на дев`ятнадцятій і двадцять третій позачерговій сесії. Так під час досудового розслідування було допитано 17 з 20 депутатів які були присутніми на згаданих сесіях (ще 6 депутатів не були присутні на сесіях). Більшість допитаних депутатів (фактично окрім самого ОСОБА_3 , голови ОСОБА_5 і заступника ОСОБА_6 ) зазначили, що ОСОБА_3 завжди надається слово для виступу і він виступає майже на кожній сесії, однак депутати не пам`ятали суть промов ОСОБА_3 на позачергових 19 і 23 сесіях (сесії проводились у квітні і листопаді 2017 року, а допити проводились у грудні 2018 року).

З показань ОСОБА_5 випливало, що виступи ОСОБА_3 на згаданих сесіях були занесені до протоколів, а репліки і вигуки, які він робив з місця, до протоколу згідно з регламентом не мали бути занесені, відповідно цього зроблено не було.

Наряду з цим, з пояснень ОСОБА_3 його звернень і заяв випливає, що він ототожнює поняття протокол і стенограма, однак ці поняття не є одним і тим самим. На переконання слідчого судді, в контексті вказаного епізоду, визначення змісту цих понять має важливе значення.

В словнику української мови поняття стенограма визначено, як запис усної мови способом стенографії, а також розшифрований текст такого запису. В економічній енциклопедії, стенограма - дослівний запис доповідей, промов, виступів на зборах, нарадах, засіданнях колегіальних органів.

Відповідно до статті 77 Регламенту райради, засідання районної ради протоколюється. Ведення протоколу засідань райради здійснює спеціаліст виконавчого апарату районної ради. Протокол засідань райради підписує головуючий на засіданні. У протоколі засідання районної ради зазначаються: дата проведення засідання. Кількість депутатів, присутніх на засіданні, запрошені на сесію, питання порядку денного, внесені на розгляд, прізвища головуючого і виступаючих, всі внесені на голосування питання, повні результати голосування і прийняті рішення.

Отже в регламенті не йдеться про те, що у протоколі сесії має бути зафіксовані дослівно виступи усіх присутніх (доповідачів і виступаючих). Зі змісту протоколів сесії випливає, що промови виступаючих стисло занотовані, а промови доповідачів (не тільки ОСОБА_3 , а усіх доповідачів по всіх питаннях на сесіях) не нотуються взагалі, а лише зазначається, хто доповідав по тому чи іншому питанню.

Відтак, навіть якщо вважати, що в протоколах не було дослівно зафіксовані промови депутата ОСОБА_3 , це в жодному випадку не вказує ні на порушення регламенту, ні, тим більше, на факт складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів, адже суть позиції ОСОБА_3 на сесіях зазначена правильно. На дев`ятнадцятій сесії по четвертому питанню, він був проти ухвалення рішення про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На двадцять третій по вісімнадцятому питанню, він був доповідачем, після його доповіді виступала ОСОБА_7 , ОСОБА_3 мав зауваження до неї, поряд з іншими депутатами ставив ОСОБА_7 запитання.

З наведених підстав доводи скаржника про необхідність витребування записів сесії є необґрунтованим, адже по-перше з відповіді голови районної ради на запит слідчого випливало, що записи не зберігаються через відсутність архівації ( ОСОБА_3 лише висловлював своє припущення, що відповідь голови районної ради є неправдивою, однак не вказав яким чином слідчий міг витребувати ці записи або ж спростувати відповідь голови районної ради), а по-друге відомості, які могли бути зафіксовані на записах, не впливали на суть рішення, щодо відсутності в цьому випадку (при виготовленні протоколів) події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (підроблення, внесення неправдивих чи недостовірних відомостей тощо).

Доводи скаржника про те, що слідчий не перевірив поіменне голосування по четвертому питанню дев`ятнадцятої позачергової сесії є необґрунтованими, оскільки результат прийнятого рішення не ставився під сумнів жодним депутатом (навіть ОСОБА_3 ), тому ці обставини не стосуються тих, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за ч.1 ст.366 КК України.

В контексті другого епізоду, у скарзі ОСОБА_3 посилався на те, що в районній газеті не публікується інформація про питання, які розглядались на сесії і які рішення на ній прийняті. Проведений слідчим допит директора газети він вважав недоречним, зауважив, що до ОСОБА_8 (директор газети) він не звертався, і що та надала завідомо неправдиві показання слідчому. При цьому скаржник не зазначив, які на його думку мав виконати слідчі, розшукові дії слідчий для усунення неповноти при розслідуванні провадження в цій частині. З пояснень ОСОБА_3 наданих в судовому засідання, слідчий суддя зробив висновок, що скаржник мав на увазі те, що в газеті мали би бути надруковані в повному обсязі висловлювання депутата по четвертому питанню на дев`ятнадцятій сесії і по вісімнадцятому питанню на двадцять третій. Отже в і цьому випадку відсутня подія службового підроблення.

Для усунення неповноти досудового розслідування по третьому епізоду (табелі робочого часу) на переконання скаржника слідчому необхідно направити в усі пункти перетину кордону запити з фотографіями і відбитками пальців ОСОБА_5 . Слідчий з цього приводу надав заперечення, адже такого роду дії є грубим втручанням в особисте життя особи, і правових підстав для можливості їх реалізації не має. Слідчий суддя в повній мірі погодився з думкою слідчого в цій частині, і вважає надуманими і необґрунтованість такі доводи скаржника.

Крім цього скаржник наполягав на витребуванні відеозаписів з камер спостереження Новомиколаївської районної ради, однак з відповіді голови районної ради на запит слідчого випливало, що записи з камер спостереження не зберігаються через відсутність архівації (як і в попередньому випадку з записами сесій, ОСОБА_3 лише висловлював своє припущення, що відповідь голови районної ради є неправдивою, однак не вказав яким чином слідчий міг витребувати ці записи або ж спростувати відповідь голови районної ради).

Доводи скаржника про те, що слідчий не встановив де перебував ОСОБА_5 з 27.12.2016 по 06.01.2017 є некоректними (можна припустити, що скаржник мав на увазі питання де перебував ОСОБА_5 у робочий час у згаданий період) і необґрунтованими, адже зібрані слідчим докази вказували на те, що ОСОБА_5 у робочий час у період згаданий депутатом знаходився на робочому місці.

На підставі вказаного, враховуючи, що факти службового підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів не знайшли свого підтвердження, слідчий суддя доходить висновку, що в задоволенні скарги необхідно відмовити.

Скарга депутата є необґрунтованою і невмотивованою, лише формально виражає незгоду ОСОБА_3 з прийнятим рішенням слідчого.

Біль того слідчий суддя вважає, що у вказаному випадку кримінальне провадження доречно було б закрити на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутності події кримінального правопорушення, однак вказаний висновок слідчого судді на правильність остаточного рішення про закриття кримінального провадження як форми закінчення досудового розслідування не впливає, тому підстав для скасування постанови слідчого не вбачається.

Вимоги скаржника зазначені в мотивувальній частині скарги, щодо необхідності притягнення до відповідальності свідків, слідчого і ОСОБА_5 за іншими статтями КК України, не є предметом розгляду вказаного провадження (за скаргою на постанову про закриття кримінального провадження).

Керуючись ст.ст. 284, 303, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ Новомиколаївського відділення поліції Пологівського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження від 16 січня 2020 року - відмовити повністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1