Провадження № 1-і/537/7/20
Справа № 537/3395/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці Полтавської області клопотання прокурора по кримінальному провадженню № 0000059 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буревісник, Сахалінської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 КК України.
Прокурором подано клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у зв`язку з неможливістю розгляду справи до закінчення строку дії попереднього запобіжного заходу. На обґрунтування заявленого клопотання про продовження строків тримання під вартою прокурор вказав, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, непрацевлаштований. Вважає, що обвинуваченому слід обрати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою для запобігання спробам останнього переховуватися від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих, свідків. Зазначив. що інші запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку обвинуваченого.
Пунктом 20-5 Перехідних положень КПК України визначено, що тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлюються певні особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження. Зокрема цим пунктом визначено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Головуючий суддя ОСОБА_6 перебуває на лікарняному, при цьому строк запобіжного заходу обраного, відповідно до ухвали Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.10.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 закінчується 28.12.2020 о 24 год. 00 хв., а тому клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому розглядаються суддею ОСОБА_1 .
В судовому засіданні прокурор заявлені клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому підтримав з підстав та мотивів, викладених у клопотанні.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 вважав клопотання необґрунтованим. Просив взяти до уваги, що ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків з метою уникнення відповідальності прокурором не доведений жодними доказами. Вказав, що, на його думку, домашній арешт у нічний час за місцем реєстрації обвинуваченого забезпечить його належну поведінку та унеможливить інші ризики, зазначені прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вважає, що домашній арешт у нічний час буде достатнім запобіжним заходом, оскільки він визнає свою провину в повному обсязі та не має наміру впливати на свідків чи потерпілих.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч.1,п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ч.2. 3 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.10.2020 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 12 год.00 хв. 30 жовтня 2020 року до 24 год. 00 хв. 28 грудня 2020 року включно. Судовий розгляд в справі не завершено.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Суд, вирішуючи питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, приходить до висновку, що встановлений судом ризик, а саме, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, не зник та не зменшився і на даний час.
При цьому суд бере до уваги, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Суд бере також до уваги, що ОСОБА_4 не працевлаштований, а отже не має засобів для існування. Суд вважає, що прокурором доведена відсутність у ОСОБА_4 міцних соціальних зв`язків, що не спростовано стороною захисту. З цих підстав суд вважає, що встановлений судом ризик, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, не зменшився та не зник, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, позитивні характеристики відсутні.
Суд також вважає обґрунтованими доводи прокурора, що встановлений судом ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшився, оскільки він раніше судимий, а отже, схильний до вчинення правопорушень.
На думку суду жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе унеможливити встановлені судом ризики. Домашній арешт, застава як і особисте зобов`язання, на думку суду, з урахуванням особи обвинуваченого, відсутності його позитивних характеристик, схильності до вчинення правопорушень, тяжкості покарання, що йому загрожує, не забезпечить належної поведінки підсудного. Крім того, у власності житла обвинувачений не має, за місцем реєстрації не проживає. Від власників житла будь-яких заяв про згоду на проживання у їх помешканні обвинуваченого не надходило. Письмових зобов`язань інших осіб про поруку за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та його доставки до суду не надходило.
Враховуючи вищевикладене, суд, оцінивши в сукупності всі обставини, приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів і ризики, передбачені ст.177 КПК України, є доведеними, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе їх унеможливити, з метою забезпечення виконання обвинувачуваним покладених на нього процесуальних обов`язків, доцільно застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Суд також вважає, що утримання обвинуваченого під вартою, буде запобігати перешкоджанню встановленню істини у кримінальному провадженні та буде сприяти виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків.
Зважаючи на те, що завершення судового розгляду кримінального провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є неможливим, встановлені судом ризики на даний час не зникли та не зменшилися, кримінальне провадження закінчити на даний час неможливо, суд вважає за доцільне продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.
Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, може становити від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Суд вважає, що визначений при обранні запобіжного заходу обвинуваченому розмір застави, враховуючи характер та тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , з урахуванням майнового стану обвинуваченого, встановленого при обранні запобіжного заходу на стадії досудового слідства, та неспростованого доказами в суді , ненадання ним обґрунтованих пояснень щодо джерел доходів, достатньою мірою може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Керуючись статтями 177, 183, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Буревісник, Сахалінської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 15 год. 30 хв. 17 грудня 2020 року до 24 год. 00 хв. 14 лютого 2021 року включно.
Встановити ОСОБА_4 заставу в сумі 63060 грн. 00 коп., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА в Полтавській області, розрахунковий рахунок: UA0015950 в ДКСУ м. Київ, код ЗКПО 26304855, МФО 820172, отримувач ТУ ДСА в Полтавській області, призначення платежу: запобіжний захід до спливу терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- прибувати до суду за першою вимогою;
- не відлучатися за межі м. Кременчука Полтавської області без дозволу суду;
- повідомляти суд, про зміну місця свого проживання або перебування.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачене законом покарання за вчинення тяжкого злочину до 6 років позбавлення волі, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки невиконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечити належну поведінку обвинуваченого; забезпечити явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого.
Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суду про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язки не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня проголошення.
Суддя: ОСОБА_1
Повний текст ухвали суду складено та проголошено 18.12.2020 року о 11.00 год.