Справа № 473/4082/20
Номер провадження 1-в/473/384/2020
УХВАЛА
Іменем України

"22" грудня 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська заяву про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червона Долина, Бобринецького району, Кіровоградської області, до відбування покарання проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.01.2018 року за ч.1, ч.2 ст.185, ч.1, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання обчислювати з 24.11.2017 року, зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін перебування його під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з 13 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно та з 21 червня 2017 року по 06 липня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання в ДУ Вознесенська виправна колонія (№72)», звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення на підставі ст.81 КК України.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи через адміністрацію ВК №72, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності.

Представник ДУ «Вознесенська ВК №72» ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутності. Вказав, що заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_4 , оскільки той має непогашене стягнення, яке засудженим оскаржено не було.

Із врахуванням позицій учасників процесу та положень ч.5 ст.539 КПК України судовий розгляд відбувся у відсутності засудженого та представника установи відбування покарання.

Прокурор заперечував проти умовно-достроково звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, оскільки засуджений не довів своє виправлення, має стягнення, тому застосування пільги, передбаченої ст.81 КК України, є передчасним.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений вироком Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 18.01.2018 року за ч.1, ч.2 ст.185, ч.1, ч.2 ст.289, ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. Строк відбування покарання обчислювати з 24.11.2017 року, зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін перебування його під вартою із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 13 травня 2017 року по 20 червня 2017 року включно та з 21 червня 2017 року по 06 липня 2017 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно із характеристикою від 12.11.2020 року, наданою на засудженого адміністрацією ВК №72, початок строку відбуття покарання засудженим ОСОБА_4 24.10.2017 року, закінчення строку відбуття покарання 25.07.2022 року.

В характеристиці вказано, що засуджений ОСОБА_4 характеризується посередньо. 04.02.2020 року засуджений розглядався на комісії відповідно до ст.82 КК України у вигляді обмеження волі. Рішенням комісії було відмовлено. Після розгляду комісією у порядку ст.82 КК України засуджений ОСОБА_4 заохочень не мав, 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності.

З 24.03.2020 року по 24.09.2020 року перебував на обліку, як злісний порушник режиму утримання, згідно ст.133 КВК України.

Засуджений не працевлаштований, не виявляє бажання працювати. Участі в програмах диференційованого виховного впливу не приймає.

За характером спокійний та врівноважений, у відношенні до засуджених загалом не конфліктний, підтримує стосунки з обмеженим колом засуджених, зокрема негативної спрямованості. Соціальні зв`язки відсутні. Зі слів засудженого у вчиненому злочині розкаюється.

Як зазначено у висновку до характеристики, на думку адміністрації ВК 72, ОСОБА_4 не довів своє виправлення, тому застосування пільги, передбаченої ст.81 КК України, є передчасним.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 02.12.2020 року, засуджений ОСОБА_6 протягом строку відбуття покарання мав 5 заохочень та 2 стягнення. Усі 5 заохочень були застосовані до засудженого за підсумками роботи в 2019 році.

Згідно постанови №108/5 про накладення стягнення, засуджений ОСОБА_6 допустив порушення режиму відбування покарання, яке полягало у тому, що 01.12.2020 року о 10-00 год. під час проведення комісії по застосуванню пільг, засуджений прибув з порушенням форми одягу, а саме не пришитий нагрудний знак. За вказане порушення засудженому ОСОБА_6 призначено покарання догана НУ.

Вирішуючи клопотання засудженого ОСОБА_4 суд враховує, що згідно п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Відповідно до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом і за клопотанням засудженого.

Згідно положень ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно до вимог статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому.

Натомість наявність у засудженого ОСОБА_4 стягнення, накладеного 02.12.2020 року у вигляді догани, навіть при наявності заохочень, свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого.

Таким чином, дані про особу засудженого ОСОБА_4 за весь період відбування ним покарання не свідчать про доведення його виправлення, тому клопотання засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Апеляції на ухвалу суду можуть бути подані протягом семи днів з моменту її проголошення через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1