Справа № 274/5795/18
Провадження №11-кп/801/1338/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем: ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2020 року про продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів,

в с т а н о в и в :

В провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.п.4,7 ч.2 ст. 115 КК України.

В ході судового засідання прокурором подано клопотання про продовження строку тримання обвинуваченому ОСОБА_7 під вартою, яке мотивоване тим, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування запобіжного заходу, не зменшились та менш суворі запобіжні заходи не будуть достатніми для запобігання цим ризикам.

Представник потерпілих підтримала клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 та його законний представник заперечили проти задоволення клопотання прокурора.
Суд дійшов до висновку про доцільність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо її підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю або домашній арешт в період доби з 22:00 год. до 07:00 год. із застосуванням засобів електронного контролю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що клопотання прокурором подане за чотири дні до закінчення попередньої ухвали в порушення вимог ч.1 ст. 199 КПК України, ухвала постановлена без участі неповнолітнього обвинуваченого, крім того, винесена неповноваженим складом суду колегією, що не спеціалізується на розгляді кримінальних проваджень щодо неповнолітніх. Зазначає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на даний час відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_7 відмовився вийти на відеоконференцзв`язок, який був призначений ухвалою суду від 09.11.2020.

Прокурор ОСОБА_6 вважала за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність обвинуваченого, його захисник адвокат ОСОБА_8 покладалась на розсуду суду.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечила проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Нормами ч.2 ст. 331 КПК України визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Згідно вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону, належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання та продовження дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, не зникли та виправдовують продовження застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам. Крім того, стан здоров`я обвинуваченого, майновий стан, міцність його соціальних зв`язків, характеристик не змінились, змінився лише вік в сторону збільшення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2020 року, якою продовжено строк дії застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, - без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4