Справа № 715/2564/20
Провадження № 1-кп/715/160/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.12.2020 смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
Судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
19 грудня 2019 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебуваючи по вул. Сонячній в с. Купка Глибоцького району Чернівецької області, вчинив суперечку із своїм батьком ОСОБА_5 , в ході якої переслідуючи умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс декілька ударів дерев`яною палицею в ділянку голови та в районні спини ОСОБА_5 , в результаті чого останній впав на землю. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 наніс ще декілька ударів ногою в ділянку голови ОСОБА_5 , внаслідок чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді садна обличчя, яке згідно висновку експерта № 832 Д від 09.09.2020 року відноситься до легких тілесних ушкоджень; садна повіки справа; параорбітальна гематома справа;контузія правого ока важкого ступеня, у зв`язку із чим відбулася втрата загальної працездатності в межах від 10 % до 33 %, які згідно висновку експерта № 832 д від 09.09.2020 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. До початку судового розгляду справи по суті 21 грудня 2020 року, між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та узгоджують вид покарання у вигляді 1 (одного року) обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України - із звільненням від призначеного покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки, з урахуванням того, що обвинувачений раніше не судимий, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.
Потерпілий ОСОБА_5 не має претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у вигляді1 (одного року) обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням від призначеного покарання, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.
Заслухавши думку обвинуваченого, потерпілого та прокурора, які просили затвердити угоду про примирення, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_5 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.471, 473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Відповідно до ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені нетяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судому засіданні повністю визнав свою вину у скоєному, розкаявся у вчиненому та повідомив при яких обставинах був скоєний злочин.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що він не має претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 100, 176, 177, 178, 179, 370, 376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 21 грудня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України і призначити йому міру покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
На вирок може бути подана апеляція з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти діб з дня його проголошення.
СУДДЯ: