Справа № 744/671/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/242/20
Категорія - продовження строків тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 162 КК України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Сад, Сумського району Сумської області, громадянину України, з повною загальною середньою освітою, не працюючому, одруженому, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованому по АДРЕСА_1 , фактично проживаючому в цьому АДРЕСА_2 , раніше не судимому, продовжений строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 23 серпня 2020 року, без визначення розміру застави.

Задовольняючи подання слідчий суддя вказав на обґрунтованість підозр у вчиненні інкримінованих злочинів, доведеність та наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду клопотання не зменшилися та не зникли, а досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено з об`єктивних причин. На даний час підстави для обрання ОСОБА_3 іншого більш м`якого запобіжного заходу, відсутні.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_4 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, мотивуючи тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим, а судом навіть не вирішувалось питання про можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Наголошує на тому, що судова практика ЄСПЛ вимагає того, щоб наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена у кожному конкретному випадку.

Не зважаючи на це, слідчий суддя за відсутності правових підстав встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують та на час розгляду клопотання не зникли, хоча слідчим у клопотанні такі ризики не доведені, як не надано і доказів їх існування.

Вважає, що обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім, забезпечить виконання його підзахисним процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, визначеним у ст. 177 КПК України. При цьому, доводи сторони захисту не були спростовані ні слідчим, ні прокурором у судовому засіданні, а також доводів на їх спростування не наведено в ухвалі слідчого судді.

Просить врахувати, що його підзахисний має зареєстроване та постійне місце проживання, до затримання працював, має родину та трьох неповнолітніх дітей, раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та посередньо за місцем роботи.

За відсутності даних, що доводять існування ризиків, вказаних стороною обвинувачення, а також належної та обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України, просить вирішити питання про можливість визначення запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, доводи захисника підозрюваного про безпідставність висновків слідчого судді щодо продовження строку запобіжного заходу, прокурора та слідчого, які не погодились з доводами сторони захисту, просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів судового провадження, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я, а також проти статевої недоторканності особи.

21 травня 2020 року слідчим відділенням Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000061 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 152 та ч. 2 ст. 162 КК України.

В рамках проведення досудового розслідування, 23 травня 2020 року ОСОБА_3 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 162 КК України.

25 травня 2020 року ОСОБА_3 змінено підозру та письмово повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 153, ч. 2 ст. 162 КК України.

27 травня 2020 року ОСОБА_3 змінено підозру та письмово повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 162 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні злочину.

На початковій стадії досудового розслідування кримінально-процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я, а також проти статевої недоторканності особи, які мають значний суспільний резонанс, а тому, розуміючи тяжкість покарання, наявний ризик ухилення від слідства та суду, впливу на потерпілу та іншим чином перешкоджанню кримінальному провадженню.

З огляду на асоціальний характер кримінальних правопорушень у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_3 , слідчий суддя вірно вказав на те, що підозрюваний, який мешкає у населеному пункті неподалік від державного кордону з Російською Федерацією, ніде не працює, має можливість ухилитися від слідства та суду у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_3 проживає неподалік будинку потерпілої, а отже, наявний ризик впливу на потерпілу, яка заявила, що підозрюваний погрожував вбити її, якщо вона заявить на нього у поліцію.

Наведені захисником обставини про наявність у ОСОБА_3 зареєстрованого шлюбу та трьох неповнолітніх дітей, не забезпечать належної процесуальної поведінки, оскільки він підозрюється у незаконному вторгненні у житло серед ночі, в застосуванні насильства по відношенні до жінки, під час якого зламав руку, у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру.

Як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких були продовжені строки тримання під вартою.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 липня 2020 року про продовження строків тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7