Гребінківський районний суд Полтавської області
_______________________________________________________________Справа № 528/23/21
Провадження № 1-кп/528/45/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 р. м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Гребінка Полтавської області суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 00001074, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2020, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня, не працює, не одружений, на утриманні осіб не має, військовозобов`язаний, не є інвалідом, участі в АТО та ООС не брав, раніше судимий:

01.03.2012 Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням 2 роки. 15.06.2012 за рішенням Гребінківського районного суду Полтавської області направлений в місця позбавлення волі строком на 3 роки. Звільнений 24.04.2014 умовно-достроково з невідбутою часткою покарання 1 рік 1 місяць 29 днів.

13.11.2014 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 5 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України з урахуванням вироку Гребінківського районного суду Полтавської області від 01.03.2012 остаточно засуджено до 1 року 6 місяців позбавлення волі.

10.05.2016 звільнений по відбуттю строку покарання,

який вчинив суспільно небезпечене діяння, передбачене ч.2 статті 185 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

особи ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

слідчий СВ Гребінківського ВП ГУНП України в Полтавській області за погодженням прокурором Гребінківського відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області звернувся до Гребінківського районного суду Полтавської області із клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

У судовому засіданні встановлено, що 29.10.2020 близько 11 год 40 хв ОСОБА_3 перебував по вул. Магістральній в м. Гребінка неподалік БМЕУ-8, де на лавці за кіоском помітив пакет з речами, що належить ОСОБА_5 , та вирішив викрасти речі, які в ньому знаходилися. Після цього, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно та протиправно, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав полімерний пакет, в якому знаходились болгарка марки «BOSH» моделі «SIM-115» вартістю 670,00 грн відповідно до висновку експерта № 2342 від 05.11.2020 та пляшка коньяку «Старий Кахеті», ємкістю 0,5 л, вартістю 184,33 грн відповідно до висновку експерта № 23241 від 05.11.2020, належні ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальних збитків на загальну суму 854,33 грн, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що наприкінці жовтня 2020 року він під`їхав до свого знайомого ОСОБА_5 з особистих питань, під час короткотривалої розмови він бачив на лавці за кіоском декілька пакетів, а також особу, зовні дуже схожу на ОСОБА_3 , що ходив неподалік. Невдовзі після того, як свідок від`їхав, ОСОБА_5 сказав, що в нього зник пакет з болгаркою, що знаходився на лавці.

Свідок ОСОБА_8 розповіла суду, що є сусідкою ОСОБА_3 , добре знає останнього та спосіб його життя, зокрема, що він здатний до дрібних крадіжок в обмін на пляшку горілки. Повідомила, що 29.10.2020 вона перебувала на базарі за місцем роботи, куди прийшов ОСОБА_3 та запропонував купити їй болгарку, на що свідок погодилась та оплатила це пляшкою горілки, ємкістю 0,5 л. Як пояснила свідок, в пакеті, що віддав їй ОСОБА_3 за пляшку горілки, знаходилася болгарка та бутилка коньяку «Старий Кахеті», але останній коньяк не п`є. Після цього, орієнтовно хв через 20, приїхали поліцейські стосовно факту вчинення крадіжки.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що 29.10.2020 він купив товаришу на подарунок пляшку коньяку «Страй Кахеті», яку положив у пакет із болгаркою. Цей пакет він залишив на лавці біля кіоску під час нетривалої розмови зі знайомим ОСОБА_9 , по закінченню якої вже належного йому пакунку на лавці не було. Незадовго до цього потерпілий ОСОБА_5 бачив поряд з місцем, де лежав пакет, ОСОБА_3 . Потерпілий не заперечує проти задоволення клопотання, підтвердив доводи прокурора та обставини, викладені в клопотанні.

Адвокат ОСОБА_6 вказав, що відсутній склад злочину, оскільки потерпілий ОСОБА_10 залишив пакет із болгаркою та коньяком в громадському місці без нагляду, де проходить безліч людей та поруч є місце для викиду сміття. Його підзахисний веде блукаючий спосіб життя, знаходить на смітниках порожні бляшанки, цим самим має певний заробіток, тому вважав, що речі викинуті та підібрав їх.

Згідно з актом судово психіатричної експертизи № 458 від 24.12.2020 ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, виявляв ознаки недоумства у вигляді деменції змішаного походження, внаслідок чого не міг усвідомлювати свої дії та не міг керувати ними. ОСОБА_3 на даний час також виявляє ознаки вказаного вище психічного розладу, який позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 просив застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом. Заперечив проти доводів адвоката, що ОСОБА_11 взяв майно, яке нікому не належало, пославшись на письмові докази, зокрема дактилоскопічні експертизи із відбитками пальців ОСОБА_3 , та пояснення свідків і потерпілого.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти задоволення клопотання, вказав на відсутність вчинення суспільно небезпечного діяння та пояснив, що його підзахисний не викрадав нічого, це була річ безхазяйна, що ОСОБА_3 прийняв за сміття та розпорядився знахідкою, як вважав за потрібне.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні виявляв ознаки неусвідомлення запитань. Відповіді були нечіткими та розсіяними.

На підставі досліджених матеріалів справи та заслуховування пояснень свідків суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 щодо недоведеності складу кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, зокрема, що ОСОБА_3 знайшов річ, яка нікому не належала, при цьому сам адвокат не заперечував, що його підзахисний ОСОБА_3 заволодів відповідним пакетом із болгаркою та пляшкою коньяку «Старий Кахеті» саме на лавці біля кіоску по АДРЕСА_3 .

Дане майно залишилося без власника на нетривалий проміжок часу, тобто фактично не вийшло з володіння власника, а було залишене з певних причин у неналежному, але відомому власнику місці, особою, яка мала підстави вважати, що річ має певну цінність, є власник речі і усвідомлювала, що він може за нею повернутися.

Такі дії ОСОБА_3 суд оцінює не як привласнення знахідки, а як крадіжку чужого майна.

Відповідний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у справі № 761/31918/14-к від 18.07.2019.

Таким чином, суд внаслідок допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_5 , заслухавши пояснення адвоката ОСОБА_6 , доводи прокурора ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, зібрані досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу ОСОБА_3 , який має непогашену судимість, у лікаря нарколога, фтизіатра та лікаря психіатра на обліку не перебуває, до органів місцевого самоврядування скарг від місцевих жителів відносно особи не надходило, та стосуються речових доказів, процесуальних витрат, а також інших доказів, що мають значення для встановлення фактів і обставин цього кримінального провадження, прийшов висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, що передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями протиправно здійснив викрадення чужого майна, що вчинена повторно (крадіжку).

Суд, вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_3 .

У судовому засіданні на підставі експертного висновку встановлено, що ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованих йому протиправних дій, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, виявляв ознаки деменції змішаного походження, внаслідок чого не усвідомлював свої дії та не міг керувати ними.

Зазначений висновок встановлено в акті судово психіатричної експертизи від 24.12.2020 № 458, в якому також зазначено, що ОСОБА_3 на даний час теж виявляє ознаки вказаного вище психічного розладу, який позбавляє його здатності усвідомлювати свої дії та керувати. ОСОБА_3 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.

Враховуючи наведене, а також те, що на час вчинення кримінального правопорушення та на даний час ОСОБА_3 знаходиться у стані неосудності, враховуючи тяжкість захворювання, ступінь небезпечності особи для себе та інших осіб, суд вважає, що відносно ОСОБА_3 слід застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового лікування із звичайним наглядом.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи стягнути зі ОСОБА_11 на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Матеріальна шкода повністю відшкодована.

Речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 372,513 -516 КПК України,

У Х В А Л И В:

застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 94 КК України, у вигляді госпіталізації до закладу з наданням психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази: болгарку марки «BOSH» моделі «SIM-115» та пляшку коньяку «Старий Кахеті» ємкістю 0,5 л, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Гребінківського ВП, повернути власнику ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_11 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в розмірі 2 451,75 грн (дві тисячі чотириста п`ятдесят одна грн 75 грн) та 1 144, 15 грн (одна тисяча стосорок чотири грн 15 коп) на проведення трасологічної експертизи.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Копія ухвали негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.

Cуддя В. Шевченко