Дата документу 17.09.2020 Справа № 320/5024/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний № 320/5024/19Доповідач в 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1639/20Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.189 КК України
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

17 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2020 року, зокрема, клопотання прокурора ОСОБА_5 щодо продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задоволено. Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну обвинуваченому умов застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з заборони покидати місце мешкання цілодобово на заборону покидати місце мешкання у нічний період часу залишено без задоволення. Термін запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягатиме в забороні обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без застосування електронних засобів контролю, продовжено до 01 листопада 2020 року включно. Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:- прибувати до суду за першим викликом; - не відлучатись з місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання, - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На вказане рішення суду захисником обвинуваченого ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу.
У своїй апеляційній скарзі захисник посилається на те, що ухвала Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2020 року підлягає скасуванню. Просить змінити обвинуваченому ОСОБА_3 умови застосування запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт із забороною покидати житло в нічний час доби.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність нормам кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого лише в порядку, передбаченого КПК України.

Згідно з п.22 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006 року право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Так, відповідно до ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення ч.2 ст.392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Тобто, даним рішенням Конституційний Суд виділив з-поміж ухвал, які постановляються під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення, якими закінчується судовий розгляд, єдиний вид рішення, що підлягає апеляційному оскарженню, а саме, ухвалу про продовження строку тримання під вартою. Інші положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України неконституційними не визнано.

Отже, положеннями кримінального процесуального закону не передбачено окреме оскарження ухвали суду про продовження застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту під час судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Відтак оскаржувана захисником обвинуваченого ухвала не віднесена до переліку судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга була подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких вона не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.309, 399 КПК України, суддя

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2020 року.

Копію ухвали та оригінал апеляційної скарги направити адвокату ОСОБА_4 .
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Запорізького
апеляційного суду ОСОБА_2