Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 521/962/19
Провадження №1-кп/523/1129/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

19.11.2020 року

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0004363 від 19.12.2018 року із звинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, має професійно-технічну освіту, не одруженого, маючого на утриманні дитину 2016 р.н., офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.10.2017 року вироком Приморського районного суду м. Одеси визнано винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки; на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
18.12.2018 року приблизно 19 год. 40 хв., ОСОБА_6 , знаходячись біля буд. №24а по вул. Героїв Крут в м. Одесі, побачив ОСОБА_4 , яка в цей час за вказаною адресою знімала грошові кошти в розмірі 20000 гривень з банкомату ПАТ «ПУМБ», після чого сіла за водійське сидіння автомобіля марки «Nissan Primera» (державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 ») та поклала грошові кошти до власної сумки, яку в свою чергу поклала на переднє сидіння автомобіля. В цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_4 , при цьому ОСОБА_6 , визначив об`єктом свого злочинного посягання вказану сумку.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, діючи повторно, з прямим умислом, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_6 , наблизився до передньої пасажирської двері автомобіля, та попросив ОСОБА_4 опустити вікно передніх пасажирських дверей, при цьому видаючи себе за паркувальника. Надалі, ОСОБА_6 шляхом ривку з переднього сидіння автомобіля відкрито викрав майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: сумку, чорного кольору, матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якій знаходилися грошові кошти в розмірі 20000 гривень, мобільний телефон, марки «Meizu М6 Note» в корпусі біло- рожевого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 вартістю 4097 гривень, в чохлі білого кольору вартістю 299 гривень з наклеєним на екрані склом вартістю 99 гривень, мобільний телефон, марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 вартістю 2000 гривень, з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 , мобільний телефон, марки «SAMSUNG» в корпусі біло-сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 вартістю 800 гривень, з 2 сім-картками мобільних операторів «Київстар» та «ВФ Україна» № НОМЕР_9 , № НОМЕР_10 , шкіряний гаманець, коричневого кольору, матеріальної цінності для потерпілої не представляє, в якому знаходилося водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_4 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , свідоцтво про реєстрацію автомобіля марки «Nissan Primera» (державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 »).

Після цього, ОСОБА_6 , зник з місця вчинення злочину з викраденим майном, що надало йому реальну можливість розпоряджатися та користуватися ним, завдавши ОСОБА_4 , майнову шкоду на загальну суму 27295 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.2 ст. 186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті., а саме, що 18.12.2018 року, перебуваючи у м.Одесі, помітив потерпілу біля банкомату, яка знімала грошові кошти та сіла до свого автомобіля, і їй дорогу перекрив інший автомобіль, він, зробив вигляд, що він парковщик підішов до автомобіля та попросив потерпілу відкрити вікно автомобіля, після чого і поцупив жіночу сумку, в якій були грошові кошти, документи та телефони.У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує:

- за ч.2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 , у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує визнання обвинуваченим вини, щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_6 має на утриманні дитину 2016 р.н., місце проживання, професійно-технічну освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку нарколога, психіатра не перебуває, раніше судимий.

На підставі викладеного, при наявності вказаних обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, а саме: визнання обвинуваченим вини, щире каяття та відсутність обставин, що його обтяжують, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 та враховуючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим діянь, обставини їх вчинення, фактично спричинені наслідки злочину, критичне відношення винного до вчиненого, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_6 , можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки останній будучи раніше засудженим за вчинення умисного злочину проти власності, відповідних висновків для себе не зробив, та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності, що свідчить про його свідоме нехтування правилами встановленими в суспільстві, відсутність бажання стати на шлях виправлення, та про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Також враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше засуджений, а саме 30.10.2017 року Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.186 КК України, до покарання у вигляді 4-х років позбавлення волі, та на підставі ст. 75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, та в період іспитового строку вчинив новий злочин, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати до покарання, призначеного за новим вироком суду, невідбуту частину покарання за попереднім вироком у виді одного місяця позбавлення волі.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі обвинуваченому, суд вважає, що строк попереднього ув`язнення, а саме з моменту застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - 14.01.2019 слід здійснювати з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі відповідно до вимог ст.72 КК України в редакції карань та зарахування строку попереднього ув`язнення; нормативно-правовий акт № 2046-VIII від 18.05.2017"Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 65, 68, 70, 71, 72 КК України, ст.ст. 100, 128, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі, приєднати невідбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком, а саме вироком Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2017 року.

Остаточно до відбуття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_6 , рахувати з 14 січня 2019 року, тобто з моменту застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.5 72 Кримінального кодексу України; в редакції Закону від 18 травня 2017 року № 2046-VIII, зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 , термін його попереднього ув`язнення, з 14 січня 2019 року включно по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 08.01.2019 року (справа №521/22092/18, №1-«кс»/521/558/19), на підставі клопотання слідчого погодженого з прокурором, в ході досудового розслідування, а саме скасувати арешт накладений на: мобільний телефон, марки «Meizu М6 Note» в корпусі білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон, марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з флеш накопичувачем марки «Micro SD», об`ємом 16 гігабайт; мобільний телефон, марки «SAMSUNG» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 ; флеш накопичувач марки «Micro SD», об`ємом 16 гігабайт, серійний номер Е516G1616; банківську карту «Investbank» № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_7 .

Речові докази, а саме:

-мобільний телефон, марки «Meizu М6 Note» в корпусі білого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 ; мобільний телефон, марки «Lenovo» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з флеш накопичувачем марки «Micro SD», об`ємом 16 гігабайт; мобільний телефон, марки «SAMSUNG» в корпусі сірого кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_7 , ІМЕІ 2: НОМЕР_8 ; флеш накопичувач марки «Micro SD», об`ємом 16 гігабайт, серійний номер Е516G1616; банківську карту «Investbank» № НОМЕР_11 на ім`я ОСОБА_7 , - які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 , - вважати повернутими потерпілій ОСОБА_4 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя: ОСОБА_1