печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 жовтня 2020 року Печерський районний суд міста Києва

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ), про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В :
21 жовтня 2020 року до провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та одночасно з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчими Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002661 від 16.08.2017 за підозрою ОСОБА_6 та інших у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 332 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу та у незаконному переправленні кількох осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Вказані матеріали досудового розслідування 16.08.2017 виділені із кримінального провадження №0000228 від 22.01.2014 за фактом перевищення влади та службових повноважень працівниками правоохоронних органів України, що призвело до масових жертв серед протестуючих, тобто до настання тяжких наслідків, а також про організацію умисних вбивств останніх, вчинених способом, небезпечним для життя багатьох осіб, за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 365, ч. 3 ст. 27, п.п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 та ін. КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 21.11.2013 по 20.02.2014 в місті Києві проходили масові збори, мітинги вуличні походи і демонстрації громадян, викликані на початковому етапі припиненням Урядом України процесу підготовки до підписання Угоди про асоціацію України з Європейським Союзом, і подальшим не підписанням Президентом України ОСОБА_7 зазначеної Угоди у місті Вільнюсі (Литовська Республіка) під час проведення саміту Східного партнерства 28-29.11.2013, а в наступному і протестом проти свавілля правоохоронних органів, беззаконня та корупції в державі.
У зв`язку з цим, Президент України ОСОБА_7 , бажаючи припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації громадян, які ставили під загрозу його перебування при владі, використовуючи наявні повноваження Президента України і створену ним і його оточенням систему управління, згідно з якою державні, зокрема правоохоронні органи виконували саме його вказівки, навіть якщо вони грубо порушували вимоги Конституції та законодавства України, віддав явно злочинні вказівки Міністру внутрішніх справ України ОСОБА_8 , Голові Служби безпеки України ОСОБА_9 та іншим високопосадовцям, на застосування підлеглими їм працівниками, без відповідних підстав і з порушенням вимог чинного законодавства фізичного насильства, спеціальних засобів, техніки і вогнепальної зброї для силового розгону мітингувальників, які перебували у центральній частині міста Києва, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді умисних вбивств та замахів на умисні вбивства громадян, заподіяння їм тілесних ушкоджень різного ступеню тяжкості, та інші тяжкі наслідки.
Після цього, того ж дня, ОСОБА_7 , разом із співмешканкою ОСОБА_10 , в супроводі заступника начальника Управління начальника Служби безпеки Президента України Управління державної охорони України (далі УДО) України ОСОБА_11 , старшого консультанта 1 відділу Служби безпеки Президента України УДО України ОСОБА_5 та інших співробітників УДО України, на гвинтокрилі вилетів до міста Харків, де планував взяти участь у з`їзді депутатів всіх рівнів південно-східних регіонів України, який повинен був відбутися 22.02.2014 у міському Палаці Спорту. Інші співробітники Управління державної охорони України, які забезпечували безпеку ОСОБА_7 , виїхали в місто Харків на службових автомобілях.
Однак, ОСОБА_7 участь у вказаному з`їзді не прийняв та цього ж дня на гвинтокрилі разом із ОСОБА_10 , а також у супроводі вказаних співробітників УДО, вилетів до м. Донецька, де, за порадою невстановлених слідством осіб із керівництва Російської Федерації, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності за суспільно-небезпечні наслідки, що настали внаслідок вчинення злочинів стосовно мітингувальників у період з 21.11.2013 по 20.02.2014, вирішив залишити межі України та переїхати до Російської Федерації, незаконно перетнувши державний кордон України. Зокрема, 22.02.2014 ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_10 , вищевказаними співробітниками УДО та іншими особами намагався незаконно вилетіти з міжнародного аеропорту м. Донецька до Російської Федерації. Проте, дана спроба була припинена прикордонниками.
Цього ж дня, інші співробітники Управління державної охорони України, які забезпечували безпеку ОСОБА_7 , на службових автомобілях також прибули до м. Донецька.
Після цього, заступник начальника Управління начальник Служби безпеки Президента України УДО України ОСОБА_11 та старший консультант 1 відділу Служби безпеки Президента України УДО України ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_7 , командувачем військами ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі РФ) генерал-полковником ОСОБА_12 , та іншими невстановленими в ході слідства представниками силових відомств Російської Федерації, вирішили організувати незаконне переправлення Президента України ОСОБА_7 , його супутниці ОСОБА_10 , сина ОСОБА_13 та інших осіб через державний кордон України на територію Російської Федерації в іншому місці та інший спосіб.
З цією метою, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , спільно із невстановленою слідством особою, з якою координували свої дії по телефону оператора мобільного зв`язку РФ «МегаФон», іншими невстановленими в ході слідства представниками силових відомств РФ розробили та узгодили між собою план незаконного, в порушенням вимог Законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України», переправлення ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та інших осіб повітряним шляхом через державний кордон України на територію Російської Федерації за допомогою гвинтокрилів Збройних Сил РФ.
Для участі у цих злочинних діях, згідно розробленого зазначеними особами плану, ОСОБА_7 , керуючи незаконним переправленням кількох осіб через державний кордон України, залучив близького йому мешканця села Урзуф Мангушського району Донецької області ОСОБА_6 , який добре орієнтується у прилеглій до вказаного села місцевості, у тому числі у нічний час, і зможе вказати місце для посадки гвинтокрилів Збройних Сил РФ, що планувалося використати та спрямувати до місця їх посадки автомобілі, в яких з м. Донецька рухатимуться ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , та інші особи, а також може надати необхідні поради, засоби або сприяти усуненню перешкод.
У свою чергу, ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, погодився на участь у незаконному переправленні ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та інших осіб, тобто групи осіб, через державний кордон України на територію іншої держави Російської Федерації, за допомогою гвинтокрилів Збройних Сил РФ повітряним шляхом, вступивши таким чином у попередню змову із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та невстановленою особою.
Водночас, діючи згідно спільного злочинного плану, спрямованого на незаконне переправлення ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та інших осіб через державний кордон України, представники силових відомств РФ у ніч з 22.02.2014 на 23.02.2014 спрямували три гвинтокрили невстановленої моделі збройних сил РФ, належність яких до конкретної військової частини на даний час не встановлена, до околиці села Урзуф Мангушського району Донецької області.
При цьому, ОСОБА_6 , 22.02.2014, перебуваючи в селі Урзуф, по власному мобільному телефону о 20 год. 57 хв., 21 год. 06 хв., 21 год. 07 хв. надавав поради ОСОБА_5 , щодо зручного маршруту пересування із м. Донецьк до околиці села Урзуф та точного місця, де зможуть приземлитися три гвинтокрили, надані задіяними представниками Російської Федерації.
У свою чергу, ОСОБА_5 , керуючи автоколоною, із врахуванням порад ОСОБА_6 , діючи умисно, реалізуючи спільний злочинний план по незаконному переправленню ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та інших осіб через державний кордон України, усвідомлюючи незаконність своїх дій, спільно із ОСОБА_11 надавав команди водіям автомобілів про подальший маршрут руху.
При цьому, ОСОБА_5 , використовуючи абонентський номер, який взяв у ОСОБА_14 , 23.02.2014 з 0 год. 58 хв. по 01 год. 41 хв. координував подальші дії щодо незаконного переправлення ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та інших осіб через державний кордон України із невстановленою слідством особою, яка використовувала абонентський номер оператора мобільного зв`язку РФ «МегаФон», та ОСОБА_12 , який для зв`язку та координації дії використовував абонентський номер оператора мобільного зв`язку РФ «МегаФон».
Діючи за порадами ОСОБА_6 та виконуючи подальші команди ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , автоколона із м. Донецька, прямуючи по автодорозі через міста Волноваха і Маріуполь Донецької області та місто Бердянськ Запорізької області, 23.02.2014 близько 01 год. 30 хв. прибула до околиці села Урзуф, куди також прибули за орієнтуванням ОСОБА_6 три гвинтокрила Збройних Сил РФ невстановленої моделі та належності до військової частини.
Після цього, 23.02.2014, в результаті умисних спільних та узгоджених дій учасників групи, за сприяння ОСОБА_6 , вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_11 та під керівництвом ОСОБА_7 із околиці села Урзуф Мангушського району Донецької області в порушенням вимог Законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», «Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України», тобто незаконно, переправлено ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та інших осіб, усього не менше 20 осіб через державний кордон України за допомогою трьох гвинтокрилів Збройних Сил РФ повітряним шляхом до невстановленого військового аеродрому на території Російської Федерації.
У подальшому, 23.02.2014 на літаку невстановленої марки, повітряним шляхом, вказаних осіб переправлено до військового аеродрому у м. Анапа Краснодарського краю РФ.
07.09.2017 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме, що він підозрюється у незаконному переправленню кількох осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
У зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_5 не відоме, у відповідності до ст.ст. 42, 111, 135, 136, 278 КПК України, повідомлення про підозру спрямовано на останню відому адресу проживання ОСОБА_5 . Таким чином, останньому належним чином повідомлено про підозру та у кримінальному провадженні має статус підозрюваного.
Водночас, у зв`язку із відсутністю за місцем проживання ОСОБА_5 та даних про його місцезнаходження, 02.10.2017 його оголошено в розшук, проведення якого доручено оперативному підрозділу.
На даний час місцеперебування ОСОБА_5 не встановлено, за місцем реєстрації, проживання він відсутній.
Під час досудового розслідування, неодноразово отримувалися дозволи у слідчого судді про затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк дії останньої такої ухвали закінчився 20.10.2020.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив його задовольнити, посилаючись на дані, що вказують на наявність підстав для тримання підозрюваного під вартою, а також достатність підстав вважати, що підозрюваний переховуватиметься від органів досудового розслідування.
Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою внесене одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що відповідає вимогам п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, а саме, що він підозрюється у незаконному переправленню кількох осіб через державний кордон України, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, що є тяжким злочином в розумінні статті 12 КК України, а відтак суд вважає наявними підстави, з якими закон пов`язує можливість обрання особі запобіжного заходу.
Прокурор у клопотанні та доданих до клопотання документах доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України. Крім того наведені доводи у клопотанні та докази в долучених до нього документах дають достатні підстави слідчому судді вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
При цьому слідчий суддя враховує те, що підозрюваного оголошено у розшук.
Враховуючи викладене, клопотання дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 177, 188, 189, 190, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ), про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до суду для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше 36 годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Ухвала втрачає законну силу 21 квітня 2021 року або з моменту приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду; відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1