Справа № 214/4414/20
1-кп/214/856/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі справу кримінальне провадження № 0000859 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високі Байраки Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 22.05.2020 приблизно о 05:30 годині, перебуваючи в квартирі потерпілого ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, діючи з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю в квартирі власника, а також можливих свідків і очевидців, таємно, шляхом вільного доступу, заволодів мобільним телефоном марки «Huawei Y6» 2019 модель «MRD- LX1», imei1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 , Rom: НОМЕР_4 , Ram:2GB чорного кольору, який знаходився на підлозі в спальній кімнаті квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та належить потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №19/104-17/1/5/450 від 10.06.2020 2766,67 грн. Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись вищевказаним майном на власний розсуд. Внаслідок умисних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_6 спричинено матеріальний збиток на суму 2766,67 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ст. 185 ч.1 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Обвинувачений у судовому засідання винним себе визнав. При цьому, показав, що 22 травня 2020 року вчинив крадіжку чужого майна. Телефон здав до ломбарду, гроші витратив на себе. Обставини справи, які-небудь докази по справі не оспорює, у скоєному щиро кається.

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст. 86, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст. 85, 94 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого вважає, що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Тому цей доказ є належним.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Також суд приходить до переконання, що будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини обвинуваченого в судовому засіданні не добуто.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд керуючись ст. ст. 50, 65,69-1 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, не одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, та з урахуванням усіх зазначених обставин вважає, що мірою покарання, необхідною для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів є штраф.

Обговорюючи питання про розмір штрафу та застосування Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року

№ 2617-VIII (далі за текстом Закон №2617), суд виходить з наступного.

Як передбачено ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість; закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до Закону № 2617, який набрав законної сили 01.07.2020 внесені зміни до КК України, згідно яких за ст. 185 ч.1 КК України покарання у вигляді штрафу встановлено в розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Редакцією КК України, яка діяла на час вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення, а саме на 22 травня 2020 року, покарання у вигляді штрафу за ст. 185 ч.1 КК України було встановлено в розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже Закон №2617, в частині застосування покарання у вигляді штрафу, не має зворотної сили, а тому покарання обвинуваченому належить визначити в межах розміру штрафу, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, в редакції яка діяла станом на 22 травня 2020 року.

У відповідності до вимог ст. 124 КПК України, з обвинуваченого належить стягнути на користь держави витрати понесені на залучення експертів.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі належить: коробку від мобільного телефону марки «Huawei Y6» - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; поліетиленовий пакет, в якому знаходяться ксерокопії документів поверти обвинуваченому ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.

ОСОБА_7 призначити покарання за ст. 185 ч.1 КК України (в редакції яка діяла станом на 22 травня 2020 року) у вигляді штрафу в розмірі П`ЯТИДЕСЯТИ (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 850 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати понесені на залучення експертів у сумі 653 грн. 80 коп.

З набранням вироком законної сили речові докази: коробку від мобільного телефону марки «Huawei Y6» - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; поліетиленовий пакет, в якому знаходяться ксерокопії документів поверти обвинуваченому ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1