ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/821/334/20Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
ЄУНСС: 705/3679/19 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря судового засідання прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000193 від 14.01.2019 щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2020 обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повернуто прокурору, через його невідповідності вимогам КПК України.

Як на підстави для такого повернення в підготовчому судовому засіданні судом зазначено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, що унеможливлює його призначення до судового розгляду по суті пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення.

Зокрема, в обвинувальному акті вказано, що фактичні обставини провадження, які прокурор вважає встановленими і формулювання обвинувачення містять суперечності, які не дають змоги достовірно визначити, в чому полягають обставини кримінального правопорушення, які обставини підлягають доказуванню перед судом і від якого обвинувачення має захищатися особа.

Зокрема, як фактичні обставини провадження, які прокурор вважає встановленими, так і формулювання обвинувачення містять посилання на те, що 05.04.2019 проведено обшук на підставі ухвали суду від 03.06.2019, що вказує на те, що обшук проведено за два місяці до надання судом відповідного дозволу.

Крім того в обвинувальному акті не наведено правову кваліфікацію кримінального правопорушення, що інкриміноване ОСОБА_8 у відповідності до диспозиції ч. 2 ст. 309 КК України, яка передбачає наявність або відсутність мети збуту наркотичного засобу. Наявності або відсутності мети на збут наркотичного засобу в обвинувальному акті не вбачається.

Крім того судом зазначено, що правова кваліфікація наведена в обвинувальному акті містить посилання на вчинення раніше обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, разом з цим, в анкетних даних обвинуваченої відсутні будь-які посилання на те, що вона раніше вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, більш того зазначено, що вона несудима.
Також судом зазначено, що обвинувальний акт в даному провадженні містить цілий ряд відомостей, наведення яких не передбачено ст. 291 КПК України та заборонено надавати до судового розгляду, зокрема, в ньому наведено перелік доказів, якими підтверджується причетність обвинуваченої до вчинення правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та просить обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції для виконання положень ст.ст. 314, 315 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор посилається на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 відповідає вимогам ст. 291 КПК України. У ньому міститься належним чином сформульоване обвинувачення виходячи зі змісту ч. 2 ст. 309 КК України та дотримано вимоги ст. 91 КПК України щодо обставин, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні.

Щодо не зазначення повної диспозиції статті в пред`явленому обвинуваченні, прокурор стверджує, що це є описка, яка може бути усунута в ході судового розгляду та не впливає на доведеність винуватості особи і на суть пред`явленого їй обвинувачення.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання вдався до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченого, що є порушенням норм процесуального законодавства.

На думку прокурора, судом не встановлено обставин, що перешкоджають призначенню обвинувального акта щодо ОСОБА_8 до судового розгляду, а будь-які можливі його недоліки можливо усунути в ході судового розгляду, шляхом зміни прокурором обвинувачення в порядку ст.ст. 337, 338 КПК України.

Будучи обізнаною в апеляційному розгляді в судове засідання не з`явилась обвинувачена ОСОБА_8 , про причини неявки суд апеляційної інстанції не повідомила.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_9 також не з`явився в судове засідання і в заяві, що надійшла електронною поштою 02.09.2020, просив апеляційний розгляд проводити за його відсутності та наполягав на залишенні апеляційної скарги прокурора без задоволення.

Наведені обставини, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджають апеляційному розгляду по суті заявлених апеляційних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні та просив їх задовольнити з підстав, наведених в апеляційній скарзі, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора належить до задоволення.

За змістом ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, серед інших, є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Частиною 4 ст. 110 КПК України передбачено, що обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Як передбачає ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити наступні відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого та потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

З огляду на наведене, законодавцем передбачений визначений перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті та документів, що додаються до нього. Вказаний перелік відомостей розширеному тлумаченню не підлягає. Надання до суду інших відомостей або документів до початку судового розгляду забороняється.

Дослідивши зміст обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції необґрунтовано повернув прокурору обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000193, оскільки його зміст відповідає положенням ст. 291 КПК України.

Зокрема, в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, з огляду на зібрані в ході досудового розслідування докази, наведено його правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення відповідно до диспозицій ч. 2 ст. 309 КК України. Інші положення ст. 291 КПК України при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_8 також цілком дотримані.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про те, що в обвинувальному акті не зазначено повну диспозицію ч. 2 ст. 309 КК України, зокрема відсутне посилання на мету збуту наркотичного засобу та не підтверджено анкетними даними те, що вона раніше вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України, однак не визнає їх такими, що перешкоджають призначенню обвинувального акта щодо ОСОБА_8 до судового розгляду.

Відповідні недоліки обвинувального акта та суперечності не порушують права сторін кримінального провадження та, з огляду на фабулу пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, є технічними описками, які, в тому числі, можуть бути усунуті під час судового розгляду, шляхом зміни прокурором обвинувачення в порядку ст.ст. 337, 338 КПК України.

Будь-які інші питання, що виникають у суду щодо пред`явленого в обвинувальному акті обвинувачення і, які не охоплюються процесуально визначеними підставами для його повернення прокурору, не є предметом дослідження під час підготовчого судового провадження, а підлягають вирішенню під час судового розгляду шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів, в тому числі доказів, якими воно обґрунтовується.

Аналізуючи зміст обвинувального акта щодо ОСОБА_8 суд першої інстанції вийшов за межі наданих йому повноважень та вдався до оцінки правової кваліфікації дій обвинуваченої, що на стадії підготовчого судового засідання є неприпустимим.

Оскільки висновки місцевого суду не відповідають фактичним обставинам провадження, а при прийнятті рішення було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, в межах повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, п. 6 ч. 1 ст. 407, ст.ст. 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2020 року, задовольнити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді.