Справа № 606/1913/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2020 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 та її законного представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Теребовлі кримінальне провадження № 0000244, внесене 14 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, несудимого

за ч.1 ст.155 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи повнолітньою особою, 12 липня 2020 року близько 4 год., знаходячись разом із неповнолітньою потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у салоні автомобіля марки «Wolkswagen Passat В5», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Теребовлянській у с.Іванівка Теребовлянського району Тернопільської області, достовірно знаючи, що потерпіла не досягла шістнадцятирічного віку, без застосування до неї насильства чи погрози, умисно вступив із нею у природні статеві зносини.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.155 КК України, тобто природні статеві зносини з особою, яка не досягла шістнадцятирічного віку, вчинені повнолітньою особою.

15 жовтня 2020 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто угоди про примирення.

За змістом цієї угоди ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до зазначеної угоди сторони погодились на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, у виді одного року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України сторони погодились звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік із покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 вказаного Кодексу.

Згідно із вказаною угодою ОСОБА_4 погодився на призначення йому покарання у виді обмеження волі із застосуванням звільнення його від відбування покарання з випробуванням та із встановленням обов`язків, зрозумів обмеження свого права на оскарження вироку суду, яке передбачене п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч.3 ст.424 КПК України. Крім того, ОСОБА_4 погодився із іншими умовами, викладеними в угоді про примирення від 15 жовтня 2020 року, в тому числі із наслідками невиконання угоди.

При затвердженні угоди суд враховує відповідність її вимогам ч.3 ст.469, 471, 474 КПК України.

Крім того, суд вважає, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, оскільки підтверджено обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 у судовому засіданні, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

Також суд вважає, що погоджене потерпілою та обвинуваченим покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та угоду про примирення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, а взяті на себе обвинуваченим зобов`язання можуть бути реально виконані, встановивши, що угода про примирення відповідає вимогам КПК та КК України, а підстави для відмови у затвердженні угоди відсутні, заслухавши думку прокурора, потерпілої, її законного представника, обвинуваченого, його захисника, роз`яснивши обвинуваченому наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд затверджує угоду про примирення, укладену між сторонами кримінального провадження 15 жовтня 2020 року та ухвалює обвинувальний вирок.

Керуючись ст. 370,371,373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення, укладену 15 жовтня 2020 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000244, внесеному 14 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_4 обовязки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь Державного бюджету України 980.70 грн. вартості проведеної Тернопільським НДЕКЦ судової дактилоскопічної експертизи від 28 серпня 2020 року № 3/1-693/20.

Скасувати арешт на одяг ОСОБА_4 , а саме: спідню білизну, футболку чорного кольору та штани із камуфляжним візерунком, який накладено на підставі ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року.

Речові докази у кримінальному провадженні: спідню білизну, футболку чорного кольору та штани із камуфляжним візерунком, які належать ОСОБА_4 та передані для зберігання в кімнату зберігання речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_4 .

Скасувати арешт на одяг ОСОБА_6 , а саме: спідню білизну, сорочку білого кольору та штани чорного кольору, який накладено на підставі ухвали слідчого судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 15 липня 2020 року.

Речові докази у кримінальному провадженні: спідню білизну, сорочку білого кольору та штани чорного кольору, які належать ОСОБА_6 та передані для зберігання в кімнату зберігання речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, після вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_6 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні: оббивку від заднього сидіння автомобіля марки «Wolkswagen Passat В5», д.н.з. НОМЕР_1 , яку передано для зберігання ОСОБА_4 , після вступу вироку в законну силу залишити у розпорядженні останнього.

Речові докази у кримінальному провадженні: мазок та тампон із вмістом піхви неповнолітньої ОСОБА_6 , тампони із змивами з правої та лівої рук ОСОБА_6 , тампони із змивами з правої та лівої рук ОСОБА_4 , зрізи нігтів з правої та лівої рук ОСОБА_6 , зрізи нігтів з правої та лівої рук ОСОБА_4 , тампон із змивами із статевого члена ОСОБА_4 , дві вирізки із трусів ОСОБА_4 , які передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, після вступу вироку в законну силу знищити.

Речові докази у кримінальному провадженні: сліди папілярних узорів ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які перенесені на додаток до протоколу обшуку, а також дактилокарти ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які передано на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області, після вступу вироку в законну силу знищити.

На вирок може бути апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча