Справа № 953/1759/21
н/п 1-кс/953/1061/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.02.2021 на адресу суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на мобільний телефон «Samsung A30S», в корпусі синього кольору, іmei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 без зарядного пристрою, вилучений 02.02.2021 в період часу з 11:00 год. по 11:20 год., в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, магазин 101, ринок «Соллі». Місцем зберігання арештованого майна визначити камера схову Київського ВП ГУ НП в Харківській області.
Як вказує прокурор, мобільний телефон «Samsung A30S», imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.
Прокурор, посилаючись на вимоги ч. 1 ст. 98, ч.ч. 1, 2, 3 ст. 170 КПК України, з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучений мобільний телефон «Samsung A30S», imei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , має бути використане у кримінальному провадженні в якості речового доказу,тому просить накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_4 .
В судове засідання прокурор Харківської місцевої прокуратури № 2 в Харківській області ОСОБА_3 не з`явилась, повідомлялась належним чином. 03.02.2021 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без участі прокурора, а також рапорт дізнавача СД Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про повідомлення власника майна ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна.
02.02.2021 в ході проведення огляду місця події виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung A30S» в корпусі синього кольору, імеі НОМЕР_1 , НОМЕР_2 без зарядного пристрою.
Клопотання про арешт майна подано до суду 03.02.2021.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170КПКУкраїни арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.11 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Прокурором доведено, що вищевказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Вилучений відповідно до протоколу огляду місця події від 02.02.2021 мобільний телефон, який зазначено в клопотанні прокурором, підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. Отже, на виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику використання вказаного майна, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
На підставі викладеного вище, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на вилучений під час огляду місця події 02.02.2021 мобільний телефон «Samsung A30S», в корпусі синього кольору, іmei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 без зарядного пристрою, шляхом заборони його використання, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити за камерою схову речових доказів Київського ВП ГУ НП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1