У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.11.2020 Справа №607/18487/20

Слідчий судля Тернопільською міськрайонного суду Териопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 у м. Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні, розглянувши клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арсину ОСОБА_4 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.190. ч.4 ст.190 КК України, в кримінальному провадженні №0000003 та клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання,

встановив:

Прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся в рамках кримінального провадження за №0000003 від 16 січня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст. 190, ч.4 ст.190 КК України до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із клопотанням про продовження підозрюваній ОСОБА_7 строку застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час 2017-2018 років у мешканця міста Тернополя ОСОБА_7 , який був обізнаний із порядком отримання статусу інваліда війни, володів інформацією про те, що інвалідам війни виплачується одноразова грошова допомога, виник злочинний умисел на заволодіння шляхом обману грошовими коштами державного бюджету, шляхом оформлення особам, які не мають підстав для отримання статусу інваліда війни, фіктивних груп інвалідності.
Задля реалізації свого злочинного наміру, у невстановлений час 2017-2018 років ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з мешканцем міста Києва ОСОБА_4 , мешканцями міста Тернополя ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановленими на даний час слідством особами, які також були обізнаними із порядком отримання статусу інваліда війни, володіли інформацією про те, що інвалідам війни виплачуються одноразова грошова допомога, та погодились на участь в заволодінні шляхом обману грошовими коштами державного бюджету, шляхом оформлення особам, які не мають підстав для отримання статусу інваліда війни, фіктивних груп інвалідності.
Згідно розподілу функцій кожного з учасників, ОСОБА_7 повинен був підшукувати осіб, учасників бойових дій, для оформлення відповідної групи інвалідності, отримувати від даних осіб усі необхідні документи про підтвердження перебування в зоні бойових дій, оформляти довіреність на себе для надання дозволу на здійснення дій щодо отримання та оформлення документів в органах, установах та організаціях, а також відкриття рахунків в банківських установах та отримання коштів. Зібрані документи ОСОБА_7 передавав ОСОБА_10 для подальшого відправлення через відділення «Нової пошти» в м.Київ ОСОБА_4 , який одержуючи документи учасників бойових дій, разом з невстановленими на даний час слідством особами, фальсифікували необхідні документи із медичних закладів, зокрема результати комп`ютерної томографії, магнітно-резонансної томографії, результати обстеження в інституті нейрохірургії ім. Академіка ОСОБА_11 , виписки з історії хвороби Київської міської клінічної лікарні №1, Київського клінічного міського госпіталя ветеранів війни, консультативні висновки ДУ Інституту отоларингології ім. проф. О.С. Коломійченка НАМНУ. Після формування необхідного пакету документів, ОСОБА_4 направляв їх через відділення пошти у Центральну військово-лікарську комісію Міністерства оборони України для отримання витягу з протоколу Засідання ЦВЛК, який підтверджував би захворювання учасників бойових дій пов`язане із захистом батьківщини, а надалі на підставі вказаних документів особа - учасник бойових дій, направлявся на проходження огляду у медико-соціальну експертну комісію для встановлення групи інвалідності. Фальсифіковані документи ОСОБА_4 передавав за допомогою відділень «Нової пошти» ОСОБА_10 , який разом із ОСОБА_7 подавали вказані документи учасників бойових дій у МСЕК та забезпечували явку учасників бойових дій для проходження відповідного огляду. ОСОБА_9 , працюючи на посаді реєстратора медичного обласного МСЕК №1 у Тернопільській області, достовірно знаючи порядок призначення груп інвалідності безпосередньо учасникам бойових дій та тонкощі оформлення необхідних медичних документів для отримання таких груп, здійснювала супровід усіх медичних документів поданих ОСОБА_7 та ОСОБА_12 відносно учасників бойових дій та координувала їх подальші дії, які полягали в доставці на конкретну дату для проходження огляду та збір необхідних документів для отримання групи інвалідності.
Реалізовуючи злочинний умисел та домовленості з іншими учасниками групи, ОСОБА_7 впродовж 2018-2019 років поширював серед мешканців Тернопільської області, які є учасниками бойових дій, інформацію про те, що він може допомогти їм у вирішенні питання щодо отримання групи інвалідності та пенсійного забезпечення, яке виплачується інвалідам війни. При цьому ОСОБА_7 , з метою заволодіння грошовими коштами державного бюджету, через учасників бойових дій, не повідомляв інформацію про те, що відповідно до постанови КМУ №975 від 25.12.2013, особі, якій присвоєно статус інваліда війни, призначається одноразова грошова виплата в сумі 250 прожиткових мінімумів доходів громадян для осіб з III групою інвалідності.
Відповідно до ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 1992, № 15, ст.190) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Статтею 16-2 Закону визначено, що одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно п. 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №975 від 25.12.2013, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Пунктом 6 вказаного Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Таким чином, в ході вчинення шахрайських дій ОСОБА_7 , спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 державі, в особі Міністерства оборони України, спричинено шкоду на загальну суму 6 831 495 грн., а також вчинено закінчений замах на заволодіння коштами державного бюджету на загальну суму 5 999 500 грн.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Черкаської обл., Тальнівського р-н., с.Вишнопіль, громадянин України, українець, із вищою освітою, житель АДРЕСА_1 , непрацюючий, одружений, не депутат, раніше не судимий, якому 07 серпня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
11 серпня 2020 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв., а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжним захід та підтверджують наявністю зазначених ризиків.
ОСОБА_4 покладено наступні передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками, експертами у даному кримінальному проваджені; носити електронний засіб контролю.
05 жовтня 2020 року ухвалою Тернопільського міськрайонного суду ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час із забороною залишати житло по місцю проживанню за адресою: АДРЕСА_1 у період з 21 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв., на ОСОБА_4 покладено наступні передбачені ч.5 ст.194 КПК України, обов`язки
05 жовтня 2020 року постановою виконуючого обов`язків прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_15 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців. Строк досудового розслідування завершується 07 листопада 2020 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, внаслідок особливої складності провадження.
27 жовтня 2020 року підготовлено та вручено підозрюваним ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та їхнім захисникам клопотання про продовження строку досудового розслідування до шести місяців.
Необхідність звернення до суду прокурор обґрунтував тим, що в органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку дії раніше обраного стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, оскільки у разі незастосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби, наявні обґрунтовані ризики про те, що ОСОБА_4 , може продовжити займатися злочинною діяльністю, пов`язаною із заволодіння або придбанням права на майно шляхом обману, що в цілому свідчить про наявність вищезазначених ризиків та неможливості обрання до ОСОБА_4 , більш м`якого виду запобіжного заходу.
Окрім того, зазначив, що підставою продовження підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та водночас відсутня альтернативна міра покарання, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину і розмір покарання, з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.
Адвокат підозрюваного ОСОБА_5 . подала до суду клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, в якому просила врахувати погіршення стану здоров`я та невідкладну необхідність у госпіталізації в підозрюваного ОСОБА_4 та змінити запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з 21 год.00 хв. вечора по 08 год.00 хв. ранку на особисте зобов`язання, з покладанням на нього обов`язків: прибувати за викликом слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування із свідками, експертами у даному кримінальному проваджені.
Окрім того, зазначила, що підозрюваний ОСОБА_4 за період перебування під нічним домашнім арештом з 21 год.00 хв. вечора по 08 год. 00 хв. ранку жодного разу не порушив встановлені судом обмеження та зарекомендував себе з позитивної сторони, до обраної судом міри запобіжного заходу відноситься добросовісно та належним чином. Вказала також, що порушень правил під домашнім арештом не виявлено, на підтвердження чого надала характеристику Голосіївського управління поліції ГУНПУ в м. Києві.
В судовому засіданні Прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просив його задовольнити та продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.
Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечила з приводу задоволення клопотання сторони обвинувачення, просила у задоволенні клопотання прокурора відмовити, натомість просила задовольнити подане нею клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання з урахуванням обставин, викладених у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими сторони обґрунтовують свої позиції, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
З огляду на вимоги ст.ст. 177, 194, 199 КПК України, під час вирішення питання щодо продовження строку запобіжного заходу, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованої підозри.
На думку слідчого судді, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- протоколами допиту свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ;
- листом ДУ «Інститут нейрохірургії ім.. Акад. А.П. Ромоданова Національної академії медичних наук України» №1645/05 від 28.11.2019;
- медичними документами на підставі яких було встановлено групу інвалідності ОСОБА_33 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_34 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_35 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_36 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 ОСОБА_28 ;
- протоколами проведених негласних слідчих (розшукових) дій;
- виписками із руху коштів по банківських рахунках учасників АТО ОСОБА_33 , ОСОБА_25 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_35 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_36 , ОСОБА_31 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_46 . ОСОБА_28 ;
- протоколи проведених обшуків від 22.10.2019 та від 23.10.2019;
- іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.
Обґрунтування ризиків відповідають позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до практики якого, особлива тяжкість деяких злочинів, яка викликає негативну реакцію суспільства і соціальні наслідки, виправдовує попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу; при оцінці ризику перешкоджання правосуддю реальна небезпека чинення тиску на свідків може бути на початку справи, і лише з часом зменшується та зникає зовсім (рішення у справі «Летельє проти Франції»).
Як вбачається з матеріалів провадження, на етапі вирішення питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту аргументами на користь такого рішення стали серйозність пред`явлених йому звинувачень та відповідні ризики.
Зазначені ризики, на думку слідчого судді, продовжують існувати і надалі, та їх обсяг не зменшився, а підставами для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_4 є те, що він обґрунтовано підозрюється у скоєнні умисних злочинів, один з яких належить до категорії особливо тяжких злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, тому, усвідомлюючи міру покарання у випадку визнання його винним у кримінальному провадженні, в якому він підозрюється, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Метою продовження метою продовження застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 згідно ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, сприяти вчиненню або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу, враховує не тільки передбачені КПК положення, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього кодексу.
З метою запобігання зазначених ризиків на підозрюваного ОСОБА_47 слідчий вважає за необхідне покласти наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КК України, а саме:
-з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
-утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, насамперед із ОСОБА_48 та ОСОБА_49 ;
З урахуванням викладених обставин, які характеризують даного підозрюваного, обґрунтованості повідомленої йому підозри, переконливості наявних ризиків, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя, з урахуванням стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_4 , позитивною характеристикою його поведінки під час перебування під домашнім арештом, керуючись встановленими ст.. 179 КПК положеннями щодо можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а також положення Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту та задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 та змінити попередньо встановлений запобіжний захід відповідно до ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільсьської області від 11 серпня 2020 року, строку дії якого було продовжено ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільсьської області від 05 жовтня 2020 року, домашній арешт в нічний час за адресою АДРЕСА_1 із визначеними обов`язками на особисте зобов`язання, яке полягає у покладенні на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись вимогами ст.ст. 177, 178, 179, 193, 201, 309 КПК України, слідчий суддя,-
постановив:
В задоволенні клопотання прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про продовження сі року домашнього арешт у та покладених обов`язків ОСОБА_4 па строк 60 діб відмовити.
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 задовільнити. ОСОБА_50 змінити запобіжний захід домашній арешт в нічний час за адресою АДРЕСА_1 із визначеними обов`язками на особисте зобов`язання, яке полягає у покладенні на нього обов`язків.
На ОСОБА_4 покласти обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи: утримуватися під спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і України і в`їзд в Україну, на строк два місяці з 04 листопада 2020 року до 03 січня 2021 року.
ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що у випадку їх невиконання до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0.25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожитковою мінімуму для працездатних осіб.
На підставі ч.3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_4 особистого зобов`язання здійснює слідчий.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, строк дії ухвали закінчується 03 січня 2021 року в 23 год. 59 хв.
Копію ухвали вручити учасникам.
Апеляційна скарга на ухвалу в частині відмови у продовженні строку домашнього арешту може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів s дня оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1