Справа № 355/1199/20
Провадження № 1-кс/355/226/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про арешт майна

05 жовтня 2020 року слідчий суддя Баришівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання заступника начальника СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000436 від 04 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування №0000436 від 04 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке мотивує наступним.
03.10.2020 близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_5 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_6 вживали спиртні алкогольні напої.
В ході розмови у ОСОБА_6 виник конфлікт з ОСОБА_5 з приводу місця знаходження належного йому мобільного телефону.
В цей час у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння виник злочинний умисел на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_5 ..
Відразу після цього реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , на грунті виниклих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , підійшов до останнього та наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_5 , внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу. Після чого ОСОБА_6 , сів на ОСОБА_5 тримаючи у лівій руці кухонний ніж, який заздалегідь приніс із собою, умисно наніс один удар ОСОБА_5 в область грудної клітини, спричинивши тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з права (правосторонній гемоторакс), потім тримаючи ніж в лівій руці наніс декілька ударів по тулубу ОСОБА_5 , заподіявши тілесні ушкодження у виді різаної рани лівого передпліччя, глибокого садна правого плеча.
03.10.2020 року о 21 год. 55 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. В подальшому слідчим в порядку ст. ст. 223,236 КПК України здійснено особистий обшук затриманого ОСОБА_6 в ході якого виявлено та вилучено: штани чорного кольору зі слідами бурого кольору, чорну шкіряну куртку зі слідами бурого кольору, які мають доказове значення.

В судове засідання, ініціатор поданого клопотання на його розгляд не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання у його відсутність.
Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.
Перевіривши надані матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження за №0000436 від 04 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до переконання, що вищевикладене клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене 03.10.2020 року підлягає до задоволення виходячи з наступних міркувань.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
За змістом ст. 170 КПК України арешт майна допускається лише з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Статтею 173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання накладення арешту на майно слідчий суддя повинен крім всього враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку суду слідчим доведено підстави для арешту майна, оскільки по справі є необхідність збереження речових доказів.
Керуючись ст.ст. 30, 31, 32, 64 Конституції України, ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання заступника начальника СВ Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000436 від 04 жовтня 2020 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України про арешт майна задоволити повністю.
Накласти арешт на майно вилучене в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме одягу в який був одягнений ОСОБА_6 , під час вчинення злочину 03.10.2020 року: штани чорного кольору, куртку шкіряну чорного кольору .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу отримання копії ухвали суду
Слідчий суддя Баришівського районного суду ОСОБА_1