Провадження № 1-кп/127/618/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.02.2021 рокум. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.02.2020 р. за № 0000383 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше судимої:
22.06.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 120 годин,
01.12.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці 10 днів,
30.01.2019 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 27.02.2020 року приблизно об 11 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , помітила гаманець чорного кольору, який залишив на столі ОСОБА_9 , відійшовши до продавця. Після чого у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення його майна. Реалізовуючи злочинний умисел,, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 взяла зі столу чоловічий гаманець чорного кольору, який належав ОСОБА_9 та для потерпілого матеріальної цінності не становить, в якому знаходилися грошові кошти в сумі 4 000 грн. 00 коп. У подальшому ОСОБА_7 залишила кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 " з викраденим гаманцем та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4 000 грн. 00 коп.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 винною себе у вчиненні злочину визнала та показала, що дійсно вчинила злочин за вказаних в обвинувальному акті обставин. Пояснила, що у вчиненому щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить суд її суворо не карати, надати їй шанс на виправлення та не позбавляти волі.
У судові засідання потерпілий ОСОБА_9 не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, заяв про відкладення судового засідання не надсилав.
Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.
Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілого, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілого.
Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити потерпілому, що відповідно до ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченої, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченої та характеризуючих її даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинувачену, яка визнала себе винною та добровільно повідомила суду обставини вчинення злочину, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченої, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин злочину, добровільності та істинності її позиції.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
За таких обставин суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує положення статті 12 Кримінального кодексуУкраїни, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка раніше судима, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Обставиною, яка, згідно частини 1 статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка, згідно статті 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжує покарання, суд визнає рецидив злочинів.
Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої, дотримуючись при цьому загальних принципів, встановлених законом, щодо призначення покарання.
При цьому суд враховує особу обвинуваченої, яка раніше судима, характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також суд враховує відношення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро кається, жалкує про вчинене та завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Суд вважає, що вище викладені обставини дають підстави вважати можливим виправлення обвинуваченої без реального відбуття покарання.
Отже, враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_7 і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (в редакції на час вчинення злочину), з урахуванням положень ст. 75 Кримінального кодексу України, та із звільненням обвинуваченої від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї згідно ст. 76 Кримінального кодексу України обов`язки.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, речових доказів, процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України (в редакції на час вчинення злочину), та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені обов`язки.
Згідно п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Суддя