Справа № 214/5046/20
1-кс/214/504/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року Слідчий суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

заявника- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача-інспектора Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про залучення як потерпілого,-

ВСТАНОВИВ:

До Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову дізнавача-інспектора Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнані потерпілим у кримінальному провадженні №0000002 від 01.07.2020. У вказаній скарзі заявник просив скасувати зазначену постанову та зобов`язати дізнавача-інспектора Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 внести відомості до ЄРДР правову кваліфікацію №0000002 від 01.07.2020 за ст.129, 263, 296 КК України за заявою про кримінальне правопорушення №13890 від 27.05.2020 року.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Дізнавач у судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст. 306 КПК України його неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає скаргу обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою дізнавача-інспектора СД Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000002 від 01.07.2020. Підставою для відмови у клопотанні стало посилання дізнавача на те, що на час вирішення відповідного клопотання досудовим розслідуванням не було встановлено фактів, які б свідчили, що вчиненим кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 було заподіяно моральну, фізичну чи матеріальну шкоду.

Як встановлено, вказане кримінальне провадження було по суті зареєстроване на підставі поданої ОСОБА_3 заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.05.2020 року. У цій заяві ОСОБА_3 зазначив, що 15.05.2020 о 23год. 07 хв. його сусід з квартири АДРЕСА_1 , підійшов до дверей його квартири з предметом схожим на ніж та почав публічно ображати нецензурною лайкою, погрожувати та висловлювати наклепи.

Відмовляючи у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні слідчим зазначено, що на даний час досудовим розслідуванням не було встановлено факту заподіяння останньому ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.

Системний аналіз наведених положень закону та змісту оскаржуваної постанови дає підстави для висновку, що оскаржувана постанова винесена передчасно, без дотримання вимог КПК України та не вмотивована належним чином, тому скаргу в цій частині слід задовольнити та скасувати постанову від 13.07.2020 року.

Приписами ч.1ст.55КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови. Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 4 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Дослідивши постанову дізнавача від 13.07.2020 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні на предмет їх обґрунтованості, слідчий суддя приходить до висновку, що дізнавачем при винесенні постанови зроблено загальне посилання на відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про факт заподіяння ОСОБА_3 шкоди. На підтвердження такого висновку дізнавач у постанові не навів, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави дійти такого висновку.

Всупереч вимогам ст. 110 КПК України вказана постанова дізнавача не містять відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнання ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні, не з`ясовані обставини, на які посилаються заявник, та не надана їм оцінка, слідчий у постанові не навів наявні очевидні та достатні підстави вважати, що ОСОБА_3 не завдано матеріальної, фізичної та/чи моральної шкоди.

З постанови слідчого, яка оскаржуються, не слідує, що слідчим проводились достатні слідчі дії, по результатам яких встановлена відсутність підстав для визнання заявника потерпілим.

У даному випадку слідчим не було виконано дій для перевірки обґрунтованості відмови ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим у кримінальному проваджені , тобто для встановлення відсутності завданої шкоди ОСОБА_3 , а також не було вмотивовано відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у постанові від 13.07.2020 року, чого також не було зроблено під час вирішення вказаної скарги в суді.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, з одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого - не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про відсутність чи наявність шкоди для ОСОБА_3 у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Таким чином, постанову дізнавача-інспектора СД Саксаганського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженню №0000002 від 01.07.2020 слід скасувати.

Щодо вимог заявника зобов`язати дізнавача-інспектора Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 внести відомості до ЄРДР правову кваліфікацію №0000002 від 01.07.2020 за ст.129, 263, 296 КК України за заявою про кримінальне правопорушення №13890 від 27.05.2020 року, задоволенню не підлягає.

Так, відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України, слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до цього Кодексу є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином, слідчий суддя не вправі втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Слід також зазначити, що після офіційного прийняття та реєстрації заяви про кримінальне правопорушення у витягу до ЄРДР визначається попередня правова кваліфікація, котра в ході досудового розслідування може бути змінена.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.55, 303-307 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 від 13.07.2020 про відмову у задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 про залучення як потерпілого у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 129 ч. 1 КК України.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 12.10.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .