Шаргородський районний суд
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2020 року

м. Шаргород

справа № 152/605/20

провадження 1-кп/152/59/20

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні № 0000160 від 19.04.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соснівка Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

- клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 та клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою

12.08.2020, у відповідності до ст. 331 КПК України, до суду надійшло письмове клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у кримінальному провадженні № 0000160 від 19.04.2020.

Захисник ОСОБА_5 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав до суду клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, яке умотивував тим, що ризики, встановлені у ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не підтвердженні відповідними доказами. Підставами застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 стала наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, при цьому ОСОБА_4 не ухилявся від слідства та суду і не має намірів такого ухилення, і будь-які допустимі та достовірні докази цьому відсутні. Обвинувачений не вчиняв дій щодо впливу на потерпілих і свідків, які вже допитані судом, не перешкоджав та не перешкоджає встановленню істини у справі, будь-якого умислу переховуватися від органів досудового розслідування та суду не мав та не має. Крім того у справі наявні нові обставини, які не розглядались при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу, такі як наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, усталеного способу життя, відшкодування ним матеріальної та моральної шкоди потерпілим. Вказані обставини, на думку адвоката ОСОБА_10 , свідчить про належну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 та про виконання ним процесуальних обов`язків в разі обрання запобіжного заходу, у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

За приписами ст.350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Позиція сторін
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 посилаючись на те, що підозра належним чином обґрунтована, ризики, передбачені п.п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України на даний час продовжують існувати та виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою. Підстав для зміна запобіжного заходу не вбачає.

Захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , представник потерпілих адвокат ОСОБА_8 просили задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на домашній арешт, з підстав відображених в ньому.

Обставини встановлені судом, мотиви, з яких виходив суд при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався

При розгляді клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2020 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою суду від 16.06.2020 запобіжний захід продовжено на шістдесят діб до 24 години 14 серпня 2020 року.

Отже, запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований за рішенням суду, тобто у спосіб, встановлений кримінальним процесуальним законодавством України.

За правилами ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, суд враховує вимоги статі 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

На даний час на переконання суду є можливим застосування до ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, з огляду на конкретні обставини справи, такі як характеристика обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, наявність постійного місця проживання, відсутність ризику незаконно впливати на потерпілих та свідків, які вже допитані судом, відшкодування шкоди потерпілим та їх думку щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому.

Із поданих захисником обвинуваченого документів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 зареєстрований та проживає у належному йому будинку номер АДРЕСА_1 .

З огляду на наведене, суд вважає, що захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_10 надано суду належні та допустимі докази того, що останній має можливість постійно проживати за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведені обставини суд вважає, що є підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на тримання під домашнім арештом за адресою: АДРЕСА_1 , що буде відповідати меті застосування запобіжного заходу, забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України.

Саме такий запобіжний захід на переконання суду буде адекватною противагою ризикам, що залишилися.

Також суд серед іншого враховує, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно, наявність підстав для залишення особи під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням його особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі "Єчюс проти Литви", заява № 34578/97, п. 93), що, у цій справі, станом на даний час, не є наявним, з огляду на установленість судом відсутності передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

У справі "Роман Мірошніченко проти України", заява від 19 лютого 2009 року ЄСПЛ прийшов до наступного висновку: "… той факт, що заявник підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, можливо, спочатку виправдовував його утримання під вартою. Однак після спливу певного часу судова влада була зобов`язана привести інші вагомі підстави для подальшого утримання під вартою, що не було зроблено в даному випадку; крім того, на жодній зі стадій національні суди не розглядали можливість застосування будь-яких альтернативних запобіжних заходів, і, спираючись головним чином на тяжкість обвинувачення, органи влади продовжували тримання заявника під вартою на підставах, які не можуть вважатися «відповідним і достатніми»…».

Такий саме підхід ЄСПЛ сформував не тільки щодо однієї підстави для тримання особи під вартою (тяжкість злочину і покарання).

Аналогічні висновки щодо іншої підстави (загроза втечі) ЄСПЛ зробив, наприклад, у справі "Доронін проти України", де зазначив, що : "хоча й видається, що спроба заявника втекти дала відповідним органам підстави для тримання його під вартою протягом досудового слідства та розгляду справи в суді, серйозність пред`явлених йому обвинувачень, ризик його ухилення та перешкоджання здійсненню правосуддя залишалися єдиними підставами, з огляду на які суд не змінював обраний йому запобіжний захід. Однак згідно з пункту 3 статті 5 Конвенції зі спливом певного часу подальше існування обґрунтованої підозри перестає само по собі бути підставою для позбавлення свободи і судові органи мають навести інші підстави для подальшого тримання такої особи під вартою. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані національними судами".
У рішенні у справі "Лабіта проти Італії»" (2000 р.) ЄСПЛ зазначив, що небезпека чинення тиску на свідків та ризик фальсифікації доказів могли виступати юридичними підставами обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Проте правоохоронні органи не вказали жодного факту, який міг би довести, що зазначені підстави справді існували, у період розгляду такої справи у суді, коли уже усі докази сформовані, не навели жодного доказу можливої неправомірної поведінки підозрюваного.
Таким чином, на підставі викладеного та керуючись ст.ст.176-178, 181, 331, 350, 369, 372, 395 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Соснівка Шаргородського району Вінницької області, жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не працюючому, раніше не судимому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, який здійснювати щодобово у період доби з 22 години до 07 години за адресою: АДРЕСА_1 .

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти із зали суду.

Строк дії ухвали визначити протягом двох місяців починаючи з 18 години 12 серпня 2020 року до 12 жовтня 2020 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 строком на два місяці, обов`язки:

1) прибувати за кожним викликом до Шаргородського районного суду Вінницької області;

2) щодобово у період доби з 22 години до 07 години не залишати місце проживання в будинку АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну місця свого проживання, у тому числі, у зв`язку із необхідністю виїзду за межі населеного пункту м. Шаргород Вінницької області.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого до Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Органу Національної поліції негайно поставити обвинуваченого ОСОБА_4 на облік і повідомити про це Шаргородський районний суд.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1