У Х В А Л А

29 грудня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003844 від 26 грудня 2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -

В С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

До слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 за погодженням прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 , у кримінальному проваджені № 0003844 від 26 грудня 2020 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з наступних підстав.

Згідно тексту клопотання, 26 грудня 2020 року приблизно о 02 год. ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку № 4/1 по вул. Клінічна в м. Біла Церква, Київської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, вирішив відкрито викрасти майно, належне ОСОБА_8 .

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого, застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , та виразилось у нанесенні приблизно 5 ударів руками по голові, а також 10 ударів ногами та коліном по голові та тулубу, завдав останньому тілесні ушкодження у вигляді саден на обличчі, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку,

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_5 , подолавши опір потерпілого ОСОБА_8 , відкрито викрав з поверхні асфальту мобільний телефон марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 5» чорного кольору та наплічну сумку з тканини, в якій містились: грошові кошти в сумі 1500 грн., особисті документи ОСОБА_8 та в`язка ключів, належні потерпілому ОСОБА_8 .У подальшому ОСОБА_5 шляхом ривка зірвав з шиї потерпілого ОСОБА_8 належний йому золотий ланцюг з хрестиком вагою приблизно 20г. та з правої руки належний йому золотий браслет вагою приблизно 20 г.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 45 тисяч грн.

26 грудня 2020 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та 27 грудня 2020 року повідомлено про підозру у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може переховуватися, не з`являтись за викликами до органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилався на наявність ризиків зазначених у п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник заперечив проти вказаного клопотання, звертав увагу щодо необґрунтованості підозри, вказав, що не додано доказів, які обґрунтовують обставини, викладені у повідомленні про підозру від 27.12.2020, зокрема щодо завдання тілесних ушкоджень потерпілому з метою заволодіння чужим майном, а також відсутність заявлених ризиків, які не підтверджуються відповідними доказами, окрім того надав слідчому судді письмове заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника, вину визнав щодо інкримінованих йому дій, проте заперечив кримінально-правову кваліфікацію кримінального правопорушення, просив не застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні клопотання.

Кримінальний процесуальний кодекс України.

Стаття 177. Мета і підстави застосування запобіжних заходів

1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 178. Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу

1. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку із його доступом до зброї.

Стаття 183. Тримання під вартою

1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

3. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

4. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Стаття 193. Порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу

1. Розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

2. Слідчий суддя, суд, до якого прибув або доставлений підозрюваний, обвинувачений для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, зобов`язаний роз`яснити його права:

1) мати захисника;

2) знати суть та підстави підозри або обвинувачення;

3) знати підстави його затримання;

4) відмовитися давати пояснення, показання з приводу підозри або обвинувачення;

5) давати пояснення щодо будь-яких обставин його затримання та тримання під вартою;

6) досліджувати речові докази, документи, показання, на які посилається прокурор, та надавати речі, документи, показання інших осіб на спростування доводів прокурора;

7) заявляти клопотання про виклик і допит свідків, показання яких можуть мати значення для вирішення питань цього розгляду.

3. Слідчий суддя, суд зобов`язаний вжити необхідних заходів для забезпечення захисником підозрюваного, обвинуваченого, якщо останній заявив клопотання про залучення захисника, якщо участь захисника є обов`язковою або якщо слідчий суддя, суд вирішить, що обставини кримінального провадження вимагають участі захисника.

4. За клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя, суд має право заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

5. Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Стаття 194. Застосування запобіжного заходу

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, відповідальність за яке передбачена у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами та дослідженими під час судового розгляду клопотання, а саме:

- Витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань.

- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 26.12.2020, в якому він повідомив, що у ніч з 25 на 26 грудня 2020 року він повертався до місця свого проживання, та неподалік вказаного будинку по АДРЕСА_2 , на нього був здійснений напад, а саме невідома особа нанесла удар в район потилиці та зірвала сумку з вмістом особистих речей, а саме двох мобільних телефонів марки «Xiaomi», грошових коштів в сумі 1500 грн., паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення. Потім він відчув, як йому наносили неодноразові удари ногами, здебільшого в обличчя, та у цей час хтось зірвав з руки золотий браслет та з шиї золотий ланцюг з хрестиком. Скільки саме осіб наносили удари та хто саме він вказати не може.

- Протоколом огляду житла від 26.12.2020, згідно з яким за місцем проживання ОСОБА_5 була вилучена наплічна сумка сірого кольору, виготовлена з тканини, з вмістом: в`язки ключів, паспорта громадянина, картки фізичної особи платника податків та тимчасового посвідчення на ім`я ОСОБА_8 , мобільного телефону марки «Xiaomi» модель «Redmi Note 5»;

- Протоколом огляду житла від 26.12.2020, згідно з яким за місцем проживання ОСОБА_5 був вилучений золотий ланцюг довжиною приблизно 50 см у пошкодженому стані;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 26.12.2020, в яких він повідомив, що 26 грудня 2020 року приблизно о 02 год., коли він знаходився неподалік будинку по АДРЕСА_3 , чоловік на ім`я ОСОБА_10 віком приблизно 25 років, з яким він познайомився тієї ж ночі, здійснив напад на іншого невідомого чоловіка віком приблизно 30 років, наніс останньому приблизно 5 ударів руками в обличчя та приблизно 10 ударів ногами по тулубу та голові. Також ОСОБА_10 здійснив потерпілому чоловіку вимогу віддати усе наявне майно, після чого підняв з асфальту мобільний телефон темного кольору та сумку з тканини темного кольору. Наступного дня ОСОБА_10 за допомогою мессенджера «Telegram» надіслав йому повідомлення про те, що необхідно зустрітись та що один із телефонів вказаного чоловіка знаходиться у нього;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.12.2020, згідно з яким свідок ОСОБА_9 упізнав на фотознімку із зображенням підозрюваного ОСОБА_5 чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , про якого зазначав у показаннях;

- Протоколом отримання предметів від 28.12.2020 з роздруківками скріншотів листування із ОСОБА_5 за допомогою мессенджеру «Viber», зі змісту яких вбачається, що один із телефонів, належних потерпілому ОСОБА_8 , взяв ОСОБА_5 ;

- Протоколом слідчого експерименту від 27.12.2020, згідно з яким свідок ОСОБА_9 відтворив обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, про які повідомив у наданих показаннях;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.12.2020, згідно з яким Потерпілий ОСОБА_8 упізнав на фотознімку із зображенням підозрюваного ОСОБА_5 чоловіка, який у 26.12.2020 у нічний час, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , наносив йому удари по обличчю.

На думку слідчого судді вказаних обставин, для підтвердження обґрунтованості підозри достатньо, задля переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваним могло бути вчинено кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

З точки зору ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, визначальними пунктами ст. 184 КПК України будуть п. 3,5,6,7 ч. 1 ст. 184 КПК України. Тобто, саме виклад обставин, які дають змогу обґрунтовано підозрювати особу у скоєнні злочину, та зробити висновок про наявність ризиків, обґрунтування неможливості запобігти ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів та обґрунтування обов`язків. Вважається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик же в свою чергу це не визначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК.

Так, на даний час є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюючись у вчиненні тяжкого злочину проти власності, може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, або вчинити інші кримінальні правопорушення, зважаючи на його посткримінальну поведінку, оскільки будучи засудженим вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в справі №357/11468/17 від 14.12.2017 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.185 КК України до 2-х років позбавлення волі, із звільненням від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік на підставі ст..75 КК України та притягнутим до кримінальної відповідальності у кримінальних провадженнях № 0004191 від 28.10.2018 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, № 0001598 від 05.06.2019 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, №0002688 від 14.09.2019 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, № 0005521 від 29.06.2019 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, обвинувальні акти яких передані на розгляд до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та Голосіївського районного суду м. Києва відповідно, тобто є раніше судимою особою, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення злочину проти власності, на шлях виправлення не став, що вказує на підвищений рівень суспільної небезпеки особи підозрюваного.

Посилання захисника ОСОБА_4 про наявність постійного місця проживання підозрюваного ОСОБА_5 не є обставиною, що забезпечить виконанням ним процесуальних обов`язків, покладених на нього, та не є фактором, що унеможливить вчинення ним нових злочинів.

Крім того, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, слідчий суддя вбачає реальними ризики, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду, або вчинити інші кримінальні правопорушення.

Зважаючи на те, що на даний час, фактично досудове розслідування тільки розпочалося, не проведено всіх необхідних слідчих (розшукових) дій, з метою отримання належних та допустимих доказів, слідчий суддя вважає, що незастосування запобіжного заходу до підозрюваного на такому етапі буде негативно впливати на повноту досудового розслідування, тобто слідчий суддя вважає наявними ризики передбачені в п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, слідчий суддя враховує обставини зазначені в ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, молодий вік особи, відсутність міцних соціальних зв`язків, у тому числі відсутність родини та утриманців, відсутність офіційного місця роботи, майновий стан, наявність судимості.

З урахуванням вказаних обставин, приходжу до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою на даному етапі є виправданим.

В ході судового розгляду клопотання не встановлено обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Вимога клопотання про не визначення розміру застави не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання пі д вартою, сторона обвинувачення не довела факт того, що злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , пов`язаний із застосуванням насильства, так як відсутні вагомі докази в матеріалах клопотання, а посилання прокурора ОСОБА_3 на рапорт помічника ЧЧ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області (а.с.10) є недостатнім за тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які описані в клопотанні, а сам рапорт не є первинною медичною документацією, в якій фіксуються характер та тяжкість нанесених тілесних ушкоджень та подальші етапи лікувально-діагностичного процесу.

Враховуючи викладене та зважаючи на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити заставу в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст..ст. 132, 176, 177-178, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 205, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого Білоцерківського відділу Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0003844 від 26 грудня 2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний західу виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор № 13» строком на шістдесят днів до 13 години 20 хвилин 23 лютого 2021 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання 13 години 20 хвилин 26 грудня 2020 року.

Одночасно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 168 160 грн. (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят грн.).

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем), на наступний депозитний рахунок:

Територіального управління Державної судової адміністрації в Київській області: UA0018661 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, отримувач платежу - ТУ ДСА України в Київській області, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 26268119.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінали документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор №13».

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи Міністерства юстиції України «Київський слідчий ізолятор №13» негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного який вніс заставу з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та слідчого суддю Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

В разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) з`являтись до слідчого, прокурора або слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатись із міста Біла Церква без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) уникати спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні, а також з іншими особами, які брали участь у якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій.

У разі внесення застави, встановити двохмісячний строк дії покладених судом обов`язків, починаючи з дня внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, який вніс таку заставу вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу негайно вручити учасникам процесу після її проголошення.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде оголошено 31 грудня 2020 року о 10 годині 00 хвилин.

Слідчий суддяОСОБА_1