Справа №443/1397/20
Провадження №1-кп/443/4/21
ВИРОК
іменем України

05 лютого 2021 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (відомості про вчинення кримінальних правопорушень внесені до ЄРДР за зареєстрованим №0000264 від 25.06.2020) стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жидачів Львівської області, місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, раніше судимого 10.12.2019 Миколаївським районним судом Львівської області за частиною 3 статті 15, частиною 2 статті 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, звільненого по відбуттю покарання, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 14.06.2020 близько 19 год 00 хв, знаходячись у магазині «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод» (), що знаходиться у м.Жидачів по вул. Грушевського,35 Львівської області, керуючись прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи протиправно, долаючи перешкоду, перестрибнув через металеву огорожу висотою близько 2,5 метрів, якою огороджений магазин ТзОВ «Мобіжук», який знаходиться на території вищезгаданого магазину, тим самим проник у середину території цього магазину, з якого з-під торгового прилавку таємно, повторно викрав стартовий пакет Лайфселл 4 безліміт (s/n), серія номенклатури 051023330), вартістю 60 гривень, стартовий пакет Лайфселл 4 (s/n), серія номенклатури 051023329), вартістю 60 гривень, стартовий пакет Лайфселл 4 (s/n), серія номенклатури 048640422), вартістю 60 гривень, стартовий пакет Лайфселл 4 (s/n), серія номенклатури 048640421), вартістю 60 гривень, стартовий пакет Лайфселл 4 (s/n), серія номенклатури 050941555), вартістю 60 гривень, стартовий пакет Лайфселл Жара GO (s/n), серія номенклатури 040828891), вартістю 100 гривень, стартовий пакет Лайфселл Жара GO (s/n), серія номенклатури 042894247), вартістю 100 гривень, стартовий пакет Лайфселл Жара GO (s/n), серія номенклатури 044524414), вартістю 100 гривень, стартовий пакет Лайфселл Жара GO (s/n), серія номенклатури 050312083), вартістю 100 гривень, які належали ТзОВ «Мобіжук» (юридична адреса м. Львів, вул. Кульпарківська, будинок, 59), після чого знову перестрибнув огорожу, покинувши територію магазину ТзОВ «Мобіжук» з викраденим майном та приміщення магазину «Рукавичка», розпорядившись викраденим на власний розсуд, внаслідок чого завдав матеріальної шкоди потерпілому ТзОВ «Мобіжук» на загальну суму 700 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно, вчинивши крадіжку повторно, поєднану з проникненням у інше приміщення, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 3 статті 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, визнав повністю, суду пояснив, що він дійсно перебуваючи у магазині «Рукавичка» переліз через огорожу до магазину, звідки таємно викрав стартові пакети мобільного зв`язку «Лайфсел», після чого переліз назад через огорожу та вийшов з магазину «Рукавичка». У подальшому ці стартові пакети викинув.

Суд, заслухавши позиції сторін, з яких вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеним факт таємного викрадення ОСОБА_3 чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення, тобто вчинення ним злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (пункт 1 частини 1 статті 66 КК України).

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги статті 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України, є злочином. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпілому заподіяна матеріальна шкода у сумі 700 грн, яка не відшкодована.

Обвинувачений посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше судимий, судимість якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені статтею 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені статтею 65 КК України, у тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, відсутність встановлених судом обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкцій частини 3 статті 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Про необхідність призначення саме такого покарання свідчать ті обставини, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення тотожних корисливих злочинів, до нього застосовувалися положення статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням), однак це не призвело до позитивних змін у його особистості та не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві. Він повторно вчинив умисний корисливий злочин, що переконливо свідчить про небажання обвинуваченого усвідомлювати негативність вчиненого ним суспільно небезпечного діяння. Обвинувачений не зробив належних висновків для себе та не став на шлях виправлення, тому зважаючи на тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого суд вважає, що призначене обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, без застосування приписів статті 75 КК України, відповідатиме меті покарання і буде достатнім для виправлення засудженого й запобігання новим злочинам.

Представником потерпілого Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіжук» заявлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

В обґрунтування позову представник потерпілого покликається на те, що ОСОБА_3 таємно викрав належне ТзОВ «Мобіжук» майно на загальну суму 700,00 грн, чим завдав товариству майнову шкоду на цю суму.

Представник потерпілого (цивільного позивача) у судове засідання не прибув, однак подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, позов підтримує повністю.

Обвинувачений ОСОБА_3 (цивільний відповідач) позов визнав повністю.

Суд, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи в частині цивільного позову, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, доходить висновку, що позов цивільного позивача у кримінальному провадженні підлягає до задоволення повністю виходячи з такого.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина 1 статті 16 ЦК України).

Згідно з положеннями частини 2 статті 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень частини 1 статті 129 КПК України ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Суд вважає, що протиправну поведінку ОСОБА_3 встановлено беззаперечно, як і встановлено наявність заподіяння матеріальної шкоди ТзОВ «Мобіжук».

Аналіз норм Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі №3-51гс14.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 протиправними діями заподів ТзОВ «Мобіжук» матеріальну шкоду на загальну суму 700,00 грн, відтак ця сума підлягає відшкодуванню обвинуваченим ОСОБА_3 у повному обсязі, тому цивільний позов слід задовольнити повністю.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави згідно з вимогами частини 2 статті 124 КПК України.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись статтями 368, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіжук» задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіжук» () матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у сумі 700 (сімсот) грн.

Речові докази, а саме: компакт-диск («Alerus» CD-R 700 Mb/80min із відеороликами) залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 1 307 (одна тисяча триста сім) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Жидачівський районний суд Львівської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1