ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/458/21 Справа № 174/700/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2021 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

(приймають участь в режимі

відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (приймають

участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали кримінального провадження №0000087 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року щодо
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, якому продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 лютого 2021 року,
ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не вчиняв інкриміновані йому кримінальні правопорушення.
Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року ОСОБА_10 було продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.00 години 07 лютого 2021 року, також визначено заставу в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 68 100 грн.
Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначив, що під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки за вчинення інкримінованих злочинів обвинуваченому ОСОБА_10 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років, а тому є достатні підстави вважати, що обвинувачений, знаючи про тяжкість покарання за вчинені діяння, та за відсутності міцних соціальних зв`язків, оскільки утриманців та постійного місця роботи він не має, може переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_10 раніше неодноразово судимий, що є ризиком вчинення ним нових злочинів.
Також зазначено, що обставини по справі з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу суду залишити без змін, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_7 , які не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 , перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_10 не підлягають задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до матеріалів провадження, на розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт № 0000087 щодо ОСОБА_10 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

З клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що ухвалою слідчого судді від 05.08.2020 року обвинуваченому ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 10.12.2020 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_10 з підстав наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. ст. 199, 331 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали суду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання були дотримані в повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що, вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, судом правильно встановлена наявність ризиків того, що обвинувачений ОСОБА_10 , перебуваючи на свободі, може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжкими, при цьому враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, відсутні міцні соціальні зв`язки, оскільки утриманців та постійного місця роботи не має, а тому судом обгрунтовано обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Таким чином, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені в ухвалі суду та підтверджується наданими судом першої інстанції матеріалами, відповідно до яких, заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підстав для застосування судом до ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.
Крім того, відповідно до рішення ЄСПЛ Ілійков проти Болгарії, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Доводи обвинуваченого про те, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення він не вчиняв, не може бути взято до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.
Також, з матеріалів провадження вбачається, що запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 продовжено у підготовчому судовому засіданні, що свідчить про те, що вказане кримінальне провадження тільки призначено до судового розгляду, а тому докази не досліджені, потерпілі та свідки не допитані, окрім того, встановлено наявність ризиків переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_10 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2020 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4