Справа № 161/1087/21
Провадження № 1-кс/161/537/21
У Х В А Л А
про арешт майна

м. Луцьк 22 січня 2021 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна: земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0519 площею 2, 0000 га в тому числі рілля площею 2, 0000 га, розташованої на території Лісівської сільської ради Маневицького району, з забороною користуватися та розпоряджатися вказаним майном.
Клопотання мотивує тим, що у провадженні СУ ГУНП у Волинській області перебуває кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені 31.12.2020 до ЄРДР за №0000735, за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст.364 КК України.

Постановою слідчого від 12.01.2021 земельна ділянка з вищевказаним кадастровим номером, що розташована на території Лісівської сільської ради Маневицького району, визнано речовим доказом, оскільки вона є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки дане майно, на думку слідчого та прокурора, має важливе значення у вказаному кримінальному провадженні, з метою забезпечення можливості його збереження та подальшого правомірного утримання (попередження можливості незаконного відчуження), тому звернулися до суду з клопотанням про арешт.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку слідчого, який підтримав клопотання, думку представника власника майна, який, згідно поданої письмової заяви, не заперечував щодо арешту майна, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна слід задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами, згідно з ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Встановлено, що постановою слідчого від 12.01.2021 вказана в клопотанні земельна ділянка визнана речовим доказом.

Під час розгляду клопотання доведено, що підставою для арешту вказаної земельної ділянки є необхідність забезпечення її збереження, оскільки на даний час сам набувач заперечує факт написання заяви для отримання вказаної земельної ділянки у власність, тобто факт законності її передання не підтверджений. Окрім того, накладення арешту на неї не матиме жодних негативних наслідків для третіх осіб, а обмеження права власності (на період проведення досудового розслідування або ж часу, коли у цьому заході відпаде потреба) відповідатиме ст.2 КПК України.
Згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких стороною обвинувачення вноситься клопотання про накладення арешту, та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситись з обставинами кримінального провадження.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, витягу з ЄРДР №0000735, досудове розслідування проводиться з 31.12.2020 щодо службових осіб ГУ Держгеокадастру у Волинській області за ст.364 ч.2 КК України.

Так, обставини, які слугують підставою для арешту майна земельної ділянки (за вказаним у клопотанні кадастровим номером), відповідають обставинам кримінального провадження та відповідають меті арешту забезпечення можливості її збереження, оскільки законність передання її у власність гр. ОСОБА_4 не підтверджена та, згідно матеріалів клопотання, заперечується самим набувачем.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність правових підстав для накладення арешту на вищевказане майно, тому з метою її збереження, та забезпечення правомірного утримання, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.170-173 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :03:002:0519 площею 2, 0000 га, в тому числі рілля площею 2, 0000 га, розташовану на території Лісівської сільської ради Маневицького району.
Заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1