Справа №523/8872/18
Провадження №1-кп/523/348/20
УХВАЛА
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
(повний текст)

24 грудня 2020 року

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7

в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальних проваджень, внесених до ЄРДР за №0000104 від 11.01.2019 року, за №0002283 від 22.06.2019 року, за №0000120 від 13.01.2019 року, №0002733 від 10.06.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кумари Первомайського району Миколаївської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, офіційно неодруженого й непрацевлаштованого, зі слів має малолітню дитину 2016 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Балта Одеської області, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, офіційно неодруженого й непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Суворовського районного суду м.Одеси знаходяться означені матеріали кримінальних проваджень за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, та останньою за часом ухвалою від 09.11.2020 року вказаним підсудним продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 07.01.2021 року.

Захисник ОСОБА_5 до початку судового засідання звернулась до суду із клопотанням про зміну підсудному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи його відсутністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, міцними соціальними зв`язками підсудного (має місце реєстрації, проживає зі своєю матір`ю та малолітніми братами й сестрами), а також на погіршення стану його здоров`я, що на думку сторони захисту, унеможливлює подальше перебування підсудного в умовах слідчого ізолятору.

У свою чергу, прокурором ОСОБА_3 до суду подано та в судовому засіданні підтримано письмові клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудних ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , відповідно, мотивуючи їх тим, що судовий розгляд триває, строк тримання підсудних під вартою спливає, а ризики, передбачені ст.177 КПК України (зокрема, переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого злочину, знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення), не відпали.
Заслухавши в судовому засіданні захисника ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_3 на підтримку внесених клопотань, вислухавши думку підсудного ОСОБА_7 , який підтримав клопотання свого захисника, з`ясувавши позицію захисника ОСОБА_4 та підсудного ОСОБА_6 , які просили змінити останньому запобіжний захід на домашній арешт, дослідивши наявні в розпорядженні суду матеріали провадження, суд доходить наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

За ч.2 ст.183 зазначеного Кодексу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, та до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
За обвинувальними актами, підсудному ОСОБА_6 висунуте обвинувачення у скоєнні нетяжкого й тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно; нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб; заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство); незаконного заволодіння транспортним засобом, за сукупністю яких визначена можливість призначення найбільш суворого покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років, з конфіскацією майна.

Між тим, як вбачається з обвинувального акту, підсудному ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за кваліфікуючими ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за яке визначена можливість призначення найбільш суворого покарання у виді позбавлення волі строком від семи до десяти років, з конфіскацією майна.

Як слідує з обвинувального акту та встановлено під час судового провадження, незважаючи на те, що підсудний ОСОБА_6 , зі слів, - перебуває в цивільному шлюбі та працював на будівництві за наймом, в силу ст.89 КК України не має судимості, забезпечений місцем реєстрації та проживання в Миколаївській області й в м.Одесі, відповідно, але останній обвинувачується у вчиненні цілого ряду тяжких й нетяжких кримінальних праворушень, деякі з яких поєднані із застосуванням насильства, офіційно неодружений і непрацевлаштований, не має місця реєстрації в м.Одесі чи в Одеській області, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та під час судового провадження ухвалою іншого складу суду від 17.05.2019 року був оголошений у розшук, що обумовлюють ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Оцінюючи ж доводи захисника ОСОБА_4 щодо зміни підсудному ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з обставинами інкримінованих вказаному підсудному кримінальних правопорушень і тяжкістю висунутого йому обвинувачення, їх наслідками, застосуванням насильства, підвищеною суспільною небезпечністю та неможливістю проведення судового розгляду кримінального провадження у більш стислий термін.

Як встановлено під час судового провадження та слідує з обвинувального акту, незважаючи те, що підсудний ОСОБА_7 , зі слів, - працював на будівництві за наймом, раніше не судимий, має місце реєстрації й проживання в Одеській та Миколаївській областях, відповідно, де за місцем проживання характеризується нейтрально, але останній обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного із застосуванням насильства, офіційно неодружений і непрацевлаштований, місцем реєстрації й постійного проживання в м.Одесі не забезпечений, обумовлюють ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.
Надаючи оцінку доводам клопотання захисника ОСОБА_5 та позиції її підзахисного підсудного ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт, суд вважає їх необ`єктивними й необґрунтованими, оскільки станом на теперішній час, запропонований стороною захисту запобіжний захід є неспівмірним з обставинами інкримінованого вказаному підсудному кримінального правопорушення і тяжкістю висунутого йому обвинувачення, його наслідками, застосуванням насильства та підвищеною суспільною небезпечністю, а означене клопотання захисника не містить об`єктивних доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я вказаного підсудного та того, яким чином смерть його родича спростовує визначені прокурором у клопотанні ризики.

Наведені обставини, у взаємозв`язку з ненаданням захисниками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 інших переконливих підстав застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підсудних ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , що обумовить гарантії їх явки до суду та належну процесуальну поведінку, обумовлюють висновок суду щодо недоведеності позиції сторони захисту.

До того ж, викладені у розглядуваному клопотанні доводи сторони захисту щодо наявності у підсудного ОСОБА_7 міцних соціальних зв`язків за місцем його реєстрації, де він проживає, зокрема, з малолітніми братами та сестрами, вкотре фактично спростовані ухвалою суду від 13.02.2020 року та попередньо наданою захисником довідкою, що видана виконкомом Камяномостівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області від 29.07.2019 року, за якою вказаний підсудний має двох повнолітніх братів 1997, 1989 років народження та неповнолітнього - 2007 року народження, а сестер не має взагалі.

Крім того, слід зауважити на тому, що судом за ухвалою від 16.12.2019 року підсудним ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вже визначено альтернативний триманню під вартою більш м`який запобіжний захід заставу, у зв`язку з чим та зважаючи на особисті дані останніх, суд вважає, що у даному випадку суспільний інтерес, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом права до поваги зазначених осіб на їх свободу, але одночасно нівелює доводи прокурора щодо неможливості застосування до цих осіб запобіжного заходу у вигляді застави.
Викладені обставини, незважаючи на досить тривалий термін перебування підсудних ОСОБА_6 й ОСОБА_7 під вартою, у своєї сукупності обумовлюють недостатню міцність соціальних зв`язків останніх в місці їх проживання, що у контексті загрози призначення покарання в разі доведеності провини у цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, підтверджують актуальність встановлених в судовому засіданні й передбачених ст.177 КПК України ризиків, а також об`єктивно доводять існування ризиків можливого ухилення підсудних від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень та знищення, сховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудними процесуальних обов`язків та запобігти означеним ризикам.

Аналогічної позиції дотримався Одеський апеляційний суд, який в ухвалі від 14.08.2020 року підтвердив висновки суду першої інстанції щодо актуальності й наявності, передбачених ст.177 КПК України ризиків, у даному кримінальному провадженні.
Отже, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами підсудних ОСОБА_6 й ОСОБА_7 на особисту свободу, зважаючи на об`єктивну неможливість закінчити судовий розгляд кримінального провадження до спливу попередньо встановленого строку тримання підсудних під вартою, а також беручи до уваги досить тривалий термін перебування підсудних під вартою, суд доходить висновку про часткове задоволення клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визнанням доводів сторони захисту такими, що не спростовують ризиків, викладених в означених клопотаннях прокурора.
Втім, виходячи з того, що за ухвалою суду від 16.12.2019 року, при продовженні підсудним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якості альтернативного запобіжного заходу, визначено розмір застави у відповідному розмірі, встановленому ч.5 ст.182 КПК України, а тому, в разі внесення підсудним або заставодавцям визначеного у вказаній ухвалі для кожного підсудного розміру застави, внаслідок чого підсудні мають бути звільненим з-під варти, на останніх мають бути покладені відповідні обов`язки за ч.7 ст.42, ч.5 ст.194 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.26, 177-178, 182-183, 193-194, 196, 331, 369-372, ч.2 ст.376, Главою 18 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченому у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, та ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, відповідно, задовольнити частково, а клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну підсудному ОСОБА_7 запобіжного заходу, - залишити без задоволення.

Продовжити на час подальшого судового розгляду застосування до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187, ч.1 ст.190, ч.1 ст.289 КК України, а також до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», кожному, строком на 60 днів, тобто до 21 лютого 2021 року.

У разі внесення застави у розмірі, визначеному ухвалою суду від 16.12.2019 року (для підсудного ОСОБА_6 - сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень, для підсудного ОСОБА_7 - дев`яносто шість тисяч п`ятдесят гривень) покласти на кожного з підсудних наступні обов`язки: повідомити прокурора, суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися за межі відповідних населених пунктів без дозволу прокурора, суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілими та свідками в даному провадженні.

Додатково роз`яснити підсудним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудним покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самим підсудним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудний звільняється з-під варти.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, підсудним ОСОБА_6 , ОСОБА_7 також роз`яснити, що якщо кожний з них, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин або не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 21.02.2021 року.

Копії ухвали направити для виконання начальникові ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також надати іншим заінтересованим особам.

На підставі Рішення Конституційного суду України №4-рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала в частині продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1