Справа № 645/6223/20
Провадження № 1-кс/645/1415/20
УХ В А Л А
Іменем України

29 жовтня 2020 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво по кримінальному провадженню № 0000421 від 05 жовтня 2020 року,-
в с т а н о в и в:

26 жовтня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво по кримінальному провадженню № 0000421 від 05 жовтня 2020 року.
ОСОБА_3 просить суд зобов`язати дізнавача СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 або прокурора, який здійсню. Процесуальне керівництво по кримінальному провадженню № 0000421 від 05 жовтня 2020 року за ч. 4 ст. 358 КК України, розглянути заяву ОСОБА_3 від 15.10.2020 року про залучення в якості потерпілого, у порядку, передбаченому ст. 55 КПК України.
Скарга обґрунтована тим, що у провадженні дізнавача СД Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження №0000421 за ч.4 ст.358 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 05.10.2020 року. Підставами для звернення із вказаною заявою стало те, що невідома особа, порушуючи ПДР України, пред`являла втрачене заявником наприкінці 2018 року посвідчення водія НОМЕР_1 від 11.11.2000 на моє ім`я працівникам поліції. Як наслідок, за ОСОБА_3 , як йому стало відомо згодом, обліковується 6 адміністративних справ за порушення правил дорожнього руху на підставі постанов: ЕАМ 3100683 від 08.09.2020; ЕАМ 2776812 від 04.07.2020; ЕАМ 2902262 від 31.07.2020 (УПП в Харківській області); ЕАМ 2820397 від 13.07.2020; ДПО 639394 від 15.07.2020 (УПП в Одеській області); ЕАМ 2862223 від 23.07.2020 (УПП в м. Києві). А також протокол ДПР №524379 від 08.09.2020 за ч. 1 ст.130 КУпАП, який розглядався Фрунзенським районним судом м. Харкова. Зазначеними протиправними діями невстановленої особи ОСОБА_3 було завдано моральної та матеріальної шкоди, які полягають в тому, що він був змушений витрачати час на доведення того факту, що не він скоював зазначені адміністративні правопорушення, звертатись із відповідними скаргами, у тому числі щодо скасування арештів, накладених на його банківській рахунок ВДВС у Шевченківському районі у м. Харкові. ВІн був змушений звернутись за правовою допомогою до адвоката та нести відповідні витрати за послуги. З огляду на викладене, 15.10.2020, ОСОБА_3 звернувся до дізнавача із заявою про залучення його у якості потерпілого у даному кримінальному проваджені. Відповідно до ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. 21.10.2020 року від дізнавача ОСОБА_4 ОСОБА_3 отримав лист-відповідь на його заявою, зі змісту якого вбачається, що підстав, на думку дізнавача, про залучення ОСОБА_3 у якості потерпілого у даному кримінальному проваджені не вбачається. При цьому дізнавачем проігнорована вимога ч.5 ст.55 КПК України, яка передбачає винесення саме постанови про відмову у визнанні потерпілим в разі прийняття такого рішення.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав.
Представник СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомлено.
Представник прокуратури у судове засідання не з`явився.

Згідно положень ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, як рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно ч.ч.1-3 ст. 55 КПК України Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Судом встановлено, що у провадженні СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000421 за ч. 4 ст. 358 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 05.10.2020 року.
15.10.2020 року ОСОБА_3 подано дізнавачу СД Немишлянського ВП ГУНП ОСОБА_5 заяву про залучення у кримінальному провадженні в якості потерпілого.
21.10.2020 року дізнавач листом повідомив ОСОБА_3 , що він не відноситься дог переліку осіб, викладеному у ст. 55 КПК України, які можуть бути визнані потерпілими за ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно ч. 5 ст. 55 КК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого.

Таким чином, дізначавем заява ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000421 не розглянута у встановленому законом порядку. Невинесення вмотивованої постанови про відмову у визнанні потерпілим, позбавляє ОСОБА_3 права на оскарження такої постанови слідчому судді.

Щодо вимог заявника про зобов`язання прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000421, розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим, то в цій частині скарга задоволенню не підлягає, оскільки доказів, що останній звертався з такою заявою до прокурора і прокурором було допущено бездіяльність, слідчому судді не надано.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію.

Керуючись ст.ст. 55, 303, 306, 307 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво по кримінальному провадженню № 0000421 від 06 жовтня 2020 року задовольнити частково.
Зобов`язати дізнавача СД Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 або іншу особу, яка здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000421 від 06.10.2020 року за ч. 4 ст. 358 КК України, розглянути заяву ОСОБА_3 про визнання потерпілим від 15.10.2020 року, в порядку, встановленому ст. 55 КПК України.
У решті вимог скарги відмовити.
Ухала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя