cправа № 570/3220/20
провадження № 1-кс/570/846/2020
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2020 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри 10) клопотання ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000111

про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

покликаючись на те, що 21 серпня 2020 року слідчим суддею накладено арешт на його автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію, а наразі відсутня в цьому необхідність, ОСОБА_3 у поданому 18 листопада 2020 року клопотанні просить його скасувати.

Учасників кримінального провадження належним чином повідомлено про розгляд даної скарги. Скаржник, дізнавач та прокурор у поданих до суду заявах просять розглянути клопотання у їх відсутність та не заперечують проти його задоволення, оскільки висновки експертизи спростували підозру у підробці номерів кузова та реєстраційного свідоцтва.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Зважаючи на дані обставини, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення, відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення, беручи до уваги встановлені строки розгляду клопотання, приходжу до висновку про можливість її розглянути на підставі наданих доказів за відсутності учасників та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2020 року задоволено клопотання дізнавача-інспектора сектору дізнання Рівненського РВП Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню №0000111 і накладено арешт на автомобіль «AUDI A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код ( НОМЕР_2 ) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_3 .

При розгляді скарги підлягають застосуванню такі норми права.
Ст.129 Конституції України визначає одними з основних засад судочинства законність.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Згідно з п.18 ст.3, ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя здійснює у порядку, передбаченому цим Кодексом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.
Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано статтею першою Першого протоколу до Конвенції. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у ст.41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. Зазначений принцип відображено й конкретизовано в ч.1 ст.321 Цивільного кодексу України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована ст.391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» конкретизовано, що у разі, якщо право власності особи порушене у кримінальному провадженні, така особа, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.174 КПК України.

За таких обставин очевидно, що власник майна, щодо якого вирішується питання про арешт, є особою, прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення. Арешт на майно накладено у зв`язку з визнанням автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу речовими доказами вчинення злочину у кримінальному провадженні.

Відповідно до висновку експерта №3.4-140/20 від 23 вересня 2020 року маркувальні позначення номера кузова " НОМЕР_2 " наданого на експертизу автомобіля «AUDI A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 змінам не піддавалися та являються першопочатковими.

Крім цього, згідно висновку екперта №1.1-440/20 від 16 вересня 2020 року бланк свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_3 за своїм способом виготовлення відповідає аналогічним бланкам свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, що виготовлені на підприємстві "ЄДАПС", яке здійснювало випуск бланкової продукції даного виду.

З урахуванням вищезазначеного, приймаючи до уваги відсутність підстав для подальшого арешту майна, вважаю клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На даний час вказана заборона не відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, тому порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданнями цього кримінального провадження. Вважаю, що задоволення клопотання забезпечить справедливу рівновагу між інтересами сторін, що узгоджується з положеннями ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, так як незняття арешту з майна за таких обставин порушує передбачені ст.1 Протоколу міжнародної конвенції з прав людини та ст.ст.21, 41 Конституції України права на свободу володіння майном.

Відповідно до роз`яснень п.13 листа ВССУ №223-558/0/4-13 від 05 квітня 2013 року, рішення за результатами розгляду клопотання про скасування арешту майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п.9 ч.1 ст.309 КПК України), оскарженню не підлягає. Чинний КПК України не передбачає можливості оскарження в апеляційному порядку даного рішення слідчого судді. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

З огляду на викладене, керуючись ст.174, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

скасувати накладений ухвалою слідчого судді Рівненського районного суду Рівненської області від 21 серпня 2020 року по кримінальному провадженню №0000111 арешт на автомобіль «AUDI A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN код ( НОМЕР_2 ) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з серійним номером НОМЕР_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1