Справа №: 398/2811/20
провадження №: 1-кп/398/438/20
ВИРОК
Іменем України

"09" жовтня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000402 від 24 лютого 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Долинське Олександрійського району Кіровоградської області, українки, громадянки України, з базовою середньою освітою, не одруженої, не працюючої, не маючої на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2019 року за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

- вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 грудня 2019 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці, звільнена 28 серпня 2020 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

В С Т А Н О В И В:

23 лютого 2020 року близько 18 год. 00 год. ОСОБА_4 , перебувала в приміщенні кухні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_4 помітила, що у ОСОБА_5 у власності є мобільний телефон, після чого у неї виник умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Реалізовуючи вказаний умисел, діючи умисно, повторно, цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи ОСОБА_4 , під вигаданим приводом попросила ОСОБА_5 надати їй мобільний телефон з метою зателефонувати. В подальшому, ОСОБА_5 , будучи введеним в оману щодо дійсних намірів ОСОБА_4 добровільно надав останній мобільний телефон Samsung A20s, чорного кольору. Отримавши вказаний мобільний телефон та не маючи наміру його повернути потерпілому, ОСОБА_4 покинула приміщення вказаної квартири, тим самим з місця вчинення кримінального правопорушення зникла та викраденим розпорядилася на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 3 349,67 грн.

Отже, ОСОБА_4 , вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнана у повному обсязі, фактичних обставин, викладених у обвинувальному акті, не оспорювала, оскільки в ньому все викладено вірно. Пояснила, що вона дійсно вчинила інкримінований їй злочин у спосіб, в час та за обставин, зазначених в обвинувальному акті. Зазначила, що щиро розкаюється у вчиненому та більше не буде вчиняти злочини.

Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачена та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, заслухавши показання обвинуваченої, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченої, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченої у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, доведена повністю.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченої встановлено, що вона не одружена, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей. Офіційно не працює та суспільно-корисною працею не займається. На диспансерному обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. За місце проживання характеризується негативно. Раніше неодноразово судима. На час вчинення інкримінованого злочину мала не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, злочин вчинений обвинуваченою під час відбування покарання з випробуванням.

Згідно з досудовою доповіддю від 08 жовтня 2020 року ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб як середній. На думку органу пробації виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб, а тому виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 314-1 КПК України при призначенні покарання обвинуваченій судом враховується зазначена досудова доповідь.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує: характер і тривалість злочинного посягання, наслідки, які завдані кримінальними правопорушеннями потерпілому.

Виходячи із зазначених обставин, тяжкості скоєного обвинуваченою, тривалості кримінального посягання, відношення обвинуваченої до скоєного, даних про особу обвинуваченої, яка не одружена, не має на своєму утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працює, раніше неодноразово судима, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинила новий умисний злочин в період іспитового строку, що свідчить про небажання обвинуваченої стати на шлях виправлення, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, дані досудової доповіді, суд приходить до висновку, що обвинувачена, як особа представляє суспільну небезпеку, та як наслідок виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства з відбуванням покарання в місцях позбавлення волі, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій покарання в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме цілям покарання.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2019 року ОСОБА_6 засуджена за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

В абз. 4 п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

За таких обставин, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 78 КК України, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 71 КК України та до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

З урахуванням належної процесуальної поведінки обвинуваченої під час досудового розслідування та судового провадження, особи обвинуваченої, відсутності обґрунтованого клопотання прокурора з зазначенням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої запобіжного заходу до набрання вироком законної сили. Зазначення в промові прокурора про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на час апеляційного оскарження з огляду на міру покарання не відповідає загальним вимогам КПК України щодо застосування запобіжного заходу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2019 року у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту її фактичного затримання з метою направлення для відбування покарання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави суму процесуальних витрат у кримінальному провадженні №0000402 від 24 лютого 2020 року за проведення експертизи в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.

Речові докази коробку від мобільного телефону Samsung A20s, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1