Справа № 296/8841/20
УХВАЛА
Іменем України

22 жовтня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 13.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно ОСОБА_4 .

В клопотанні вказано, що слідчим управлінням ГУНП в Житомирській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000006, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України Кримінального кодексу України.

Так, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше квітня 2020 року, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність у них передбаченого законом дозволу, налагодили незаконний механізм придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв, із подальшим їх зберіганням у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

В цей же час та місці, у останніх виник злочинний умисел, спрямований на носіння, зберігання, придбання та збут вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу цивільному населенню на територіях Київської та Житомирської областей.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, у невстановлений слідством час, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність у них передбаченого законом дозволу, з прямим умислом, з корисливих мотивів таз метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, попередньо здійснивши придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв за невстановлених слідством обставин, почав їх зберігати у невстановленому в ході досудового розслідування місці.

09 квітня 2020 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , узгодивши із ОСОБА_4 , який перебував на попередньому ув`язненні у Лук`янівському СІЗО міста Києва, час та спосіб збуту вибухових речовин, особі зі зміненим анкетними даними ОСОБА_7 , на суму у розмірі сім тисяч гривень.

Цього ж дня, діючи на виконання вказівки ОСОБА_4 , особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , здійснив передплату грошових коштів в сумі п`ять тисяч шістсот гривень на картковий рахунок « НОМЕР_1 », який відкритий на ім`я ОСОБА_6 .

У свою чергу, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у невстановлений слідством час, але не пізніше 04 червня 2020 року у невстановлений спосіб переніс на автозаправний комплекс «ВОГ», що знаходиться за адресою: Житомирська область, Житомирський район, село Глибочиця, 127 кілометр, автодороги «Київ-Чоп», раніше придбану ним вибухову речовину, а саме суміш типу «окисник-відновник» на основі аміачної селітри (більше 80 %), яка здатна до вибухового перетворення, де здійснив її «закладку».

В подальшому із використанням інтернет «ТЕЛЕГРАМ» ОСОБА_5 , діючи за передньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 повідомила особі зі зміненими анкетним даними ОСОБА_7 місце знаходження зазначених вибухових речовин.

У зв`язку із чим, особа зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 вирушив до села Станишівка Житомирського району Житомирської області, де по вулиці Незнайко зустрівся із ОСОБА_5 та віддав їй раніше обумовлену наступну частину грошових коштів, передбачених за придбання вибухових речовин, у розмірі одна тисяча чотириста гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , незаконно збула вказану вище вибухову речовину за сім тисяч гривень особі за зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , яку в послідуючому 04 червня 2020 року у останнього було вилучено працівниками правоохоронних органів.

Разом тим, продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, у невстановлений слідством час, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , достовірно знаючи про відсутність у них передбаченого законом дозволу, з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, у невстановленому місці попередньо здійснивши придбання вибухових речовин та вибухових пристроїв, почав здійснювати їх подальше зберігання у невстановленому в ході досудового розслідування місці до 13 жовтня 2020 року.

ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , узгодили час та спосіб збуту вибухових речовин, особі зі зміненим анкетними даними ОСОБА_7 , на суму у розмірі тридцять шість тисяч гривень.

У свою чергу, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , 12 жовтня 2020 року близько 21 год. 00 хв. переніс раніше придбану ним вибухову речовину до місця проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

У подальшому, 13 жовтня 2020 року близько 17 год. 45 хв., в телефонній розмові ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , та ОСОБА_4 повідомила особі зі зміненими анкетним даними ОСОБА_7 місце передачі вибухових речовин, а саме: АЗС «ВОГ», що в місті Житомирі по вулиці Незалежності, 10.

Після чого в цей самий день близько 17 год. 50 хв., ОСОБА_5 перебуваючи в указаному місці діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , отримавши від особи зі зміненими анкетним даними ОСОБА_7 , обумовлену раніше суму грошових коштів тридцять шість тисяч гривень здійснила передачу останньому вибухову речовину яку в послідуючому 13 жовтня 2020 року у останнього було вилучено працівниками правоохоронних органів.

Процесуальне керівництво у вищевказаному провадженні здійснюється військовою прокуратурою Житомирського гарнізону Центрального регіону.

13.10.2020 на підставі ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира проведено обшук в камері №30, №52 Черкаського слідчого ізолятору за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна,234, за місцем утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, а саме:

- п`ять блокнотів із рукописним текстом;

- аркуш паперу;

- три зошити.

Указані об`єкти було упаковано згідно правил пакування речових доказів та вилучено до СУ ГУНП в Житомирській області.

Розслідуванням вчиненого кримінального правопорушення, встановлено, що вищеперераховані речі, предмети, тобто майно яке вилучено під час зазначеного обшуку є речовими доказами злочину, які можуть містити інформацію про вчинення злочину або інші відомості, які можуть бути використані як доказ. Крім того, з метою збереження речових доказів та недопущення їх втрати, у слідства виникла необхідність у накладені арешту на вищеперераховане майно.

Слідчий подав до суду заяву про розгляд клопотання про накладення арешту без його участі, вимоги клопотання підтримує та просить задовольнити (а.с.19).

Власника майна - ОСОБА_4 було повідомлено про розгляд клопотання про накладення арешту, що підтверджується листом адресованим ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», де утримується останній (а.с.16).

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.

Беручи до уваги викладене, обставини кримінального провадження, мету, підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, враховуючи, що вилучені речі можливо використати як речові докази у кримінальному провадженні та у випадку не накладення на них арешту можуть бути знищені, а також з метою встановлення істини у кримінальному провадженні та збереження вище вказаних речей, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене у ході проведення обшуку камері №30, №52 Черкаського слідчого ізолятору за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна,234, за місцем утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено майно, а саме:

- п`ять блокнотів із рукописним текстом;

- аркуш паперу;

- три зошити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала оскаржується безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1