Справа № 496/472/20
Провадження № 1-кс/496/1153/20
У Х В А Л А

23 липня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження за № 0000065 від 31.01.2020 року за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки TOYOTA модель COROLLA р.н. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до прийняття остаточного рішення у кримінальному провадженні.

Свої вимоги мотивує тим, що 30.01.2020 року до ЧЧ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення про те, що 30.01.2020 року біля 19.35 год. на 13 км а/д Одеса-Рені, смт. Хлібодарське, Біляївський район, Одеська область водій автомобіля марки TOYOTA модель COROLLA р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_6 рухаючись по автодорозі, відволікся від керування автомобілем та здійснив зіткнення з автомобілем марки KIA модель PICANTO р.н. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_7 , який стояв попереду у попутному напрямку для здійснення маневру «поворот ліворуч». Внаслідок ДТП ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, забій м`яких тканин потиличної ділянки обличчя. Дані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 31.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 31.01.2020 року в ході огляду місця події автомобіль марки TOYOTA модель COROLLA р.н. НОМЕР_1 був вилучений та поміщений на спеціальний майданчик, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Тираспольське шосе, 31/1. Автомобіль марки TOYOTA модель COROLLA р.н. НОМЕР_1 сірого кольору, 2005 року випуску, на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Слідчим СВ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 31.01.2020 року було направлено клопотання про арешт вказаного автомобіля. Слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області вказане клопотання 06.02.2020 року залишено без задоволення, посилаючись на висновок судово медичної експертизи №36 від 31.01.2020 року, згідно якого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Згідно висновку додаткової судово медичної експертизи №736 від 20.03.2020 року ОСОБА_7 в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми до єдиного комплексу якого входить закритий перелом передньої стінки лівої верхньощелепної пазухи, власне струс головного мозку, синець в області носо-губної складки зліва, перелом 3-го зубу зліва на верхній щелепі, які спричинили тривалий розлад здоров`я строком понад 21 день і за цим критерієм згідно п.2.2.2. Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Ухвалою слідчого судді від 22.05.2020 року було задоволено клопотання слідчого про арешт майна та накладено арешт на автомобіль марки TOYOTA модель COROLLA р.н. НОМЕР_1 . 01.07.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду за №11-сс/813/916/20 вказану ухвалу від 22.05.2020 року було скасовано та повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин. Вказана ухвала Одеського апеляційного суду від 01.07.2020 року надійшла до місцевої прокуратури 13.07.2020 року. Оскільки вказаний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 в судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав. При цьому пояснив, що автомобіль після ДТП був відновлений ОСОБА_5 . Разом з цим, експертним шляхом можливо встановити, лако-фарбове покриття, виявлене на автомобілі KIA модель PICANTO р.н. НОМЕР_2 після зіткнення, належить автомобілю TOYOTA модель COROLLA р.н. НОМЕР_1 , чи іншому автомобілю. У зв`язку з наведеним вважає, що наявні підстави для накладення арешту, із застосуванням заборони користування, розпорядження і відчуження автомобілем.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання. При цьому пояснив, що автомобіль відновлений, крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться висновки експерта щодо визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у потерпілої, які протирічать один одному. До того ж, зазначив, що ОСОБА_5 є людиною похилого віку, інвалідом третьої групи, потребує користування транспортним засобом, тому просив у задоволенні клопотання відмовити.

Вивчивши матеріали, додані до клопотання, вважаю, що заявлене клопотання підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 173 ч.2 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і при вирішення питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Як встановлено в судовому засіданні, 31.01.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 внесені відомості про кримінальне правопорушення з наступною фабулою: 30.01.2020 року до ЧЧ Біляївського ВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення про те, що 30.01.2020 року біля 19.35 год. на 13 км а/д Одеса-Рені, смт. Хлібодарське, Біляївський район, Одеська область водій автомобіля TOYOTA модель COROLLA р.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_6 , рухаючись по автодорозі, відволікся від керування автомобілем та здійснив зіткнення з автомобілем марки KIA модель PICANTO р.н. НОМЕР_2 , під керування водія ОСОБА_7 , який стояв попереду у попутному напрямку для здійснення маневру «поворот ліворуч». Внаслідок ДТП ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, забій м`яких тканин потиличної ділянки обличчя.(ЄО 866). Попередня правова кваліфікація ч.1 ст. 286 КК України.

В ході огляду місця події 31.01.2020 року 13 км а/д Одеса - Рені, смт. Хлібодарське, Біляївський район, Одеська область було виявлено та вилучено, зокрема автомобіль марки TOYOTA модель COROLLA р.н. НОМЕР_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 22.05.2020 року було задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на вказаний автомобіль.

01.07.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду за №11-сс/813/916/20 вказану ухвалу від 22.05.2020 року було скасовано та повернуто прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин, оскільки необхідно було надати постанову про визнання автомобіля марки TOYOTA модель COROLLA р.н. НОМЕР_1 речовим доказом, тобто довести що він є речовим доказом.

При цьому до клопотання вказана постанова не додана, прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що зможе надати її в наступному судовому засіданні, але після перерви в судове засідання не з`явився та відповідно постанову не надав.

Інші недоліки клопотання, зазначені в ухвалі Одеського апеляційного суду від 01.07.2020 року, як то надані копій документів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, та обґрунтування підстав арешту, прокурором усунуті.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Оскільки прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не надав доказів про визнання автомобіля речовим доказом у кримінальному провадженні, виходячи зі змісту ухвали Одеського апеляційного суду від 01.07.2020 року слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для повернення зазначеного клопотання прокурору та встановлення строку у 72 години для усунення недоліків з часу отримання копії повного тексту ухвали.

Керуючись ст. ст. 98, 171, 172, 173, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження за № 0000065 від 31.01.2020 року за ознаками ч. 1 ст. 286 КК України повернути прокурору Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, протягом 72 годин з часу отримання копії повного тексту ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1