Справа № 473/3504/20
Номер провадження1-кп/473/360/2020
ВИРОК
іменем України

"27" листопада 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську матеріали кримінального провадження № 0001102 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Олександрівка Вознесенського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, не працюючого, інваліда 3-ї групи, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1.23.07.2015 року Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
2.26 жовтня 2020 року Вознесенським міськрайонний судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту;
в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2020 року приблизно о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 перебував за місцем свого мешкання y квартирі АДРЕСА_2 , в якій мешкає разом із матір`ю ОСОБА_6 та сестрою ОСОБА_7 . Перебуваючи в квартирі y зазначений час, ОСОБА_4 помітив, що на дверях, які ведyть до іншоi кімнати, висить жіноча сумка його сестри ОСОБА_8 , після чого в нього виник злочинний намір направлений на таємне викрадення чужого майна. В подальшому, упевнившись, що за його дiями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів на виконання злочинного наміру, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу із жіночої сумки викрав золотий ланцюжок вагою 2,23 гpама та вартістю 2871 гpивні, який нaлежить ОСОБА_9 , яким в подaльшомy розпорядився на власний розсуд. Внаслідок протиправниx дій ОСОБА_10 потерпілій ОСОБА_9 спричинено матеріальний збиток y сумі 2871 гpивні.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та пояснив, що приблизно два місяці тому він знаходився вдома. Проживав він на той момент зі своєю сестрою ОСОБА_9 . Перебуваючи вдома він побачив сумку сестри в якій був золотий ланцюжок. Знаючи, що його ніхто не бачить, він забрав ланцюжок та здав його до ломбарду. В скоєному кається.
Відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності його позиції. Суд, у порядку ч.3 ст.349 КПК України , визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України. Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, а саме те, що це є нетяжкий злочин, обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, те, що він є інвалідом 3-ї групи, посередньо характеризується за місцем мешкання раніше судимий за скоєння злочинів проти власності, звідси, суд вважає за необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту.
Суд вважає, що, дане покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50 і 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2020 року ОСОБА_4 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, у зв`язку з цим при призначенні ОСОБА_4 покарання необхідно керуватися правилами ч.4 ст.70 КК України.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) місяців арешту.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2020 року, ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) місяців арешту.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з дня взяття його під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 27 листопада 2020 року до виконання після набрання ним законної сили.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1