Номер провадження: 11-сс/813/52/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.11.2020 року у кримінальному провадженні №00000103, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, маючого посвідку на тимчасове проживання на території України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на території України раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, -

встановив:

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.11.2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18.01.2021 року.
Рішення слідчого судді мотивоване тим, що з огляду на обґрунтованість підозри, характеризуючих даних про особу підозрюваного, а саме що ОСОБА_8 не є громадянином України, часто здійснює перетин державного кордону, відсутні міцні соціальні зв`язки, постійне місце роботи, що свідчить про наявність ризиків можливого перешкоджання кримінальному провадженню, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК. Крім того, слідчий суддя послався на надання прокурором під час розгляду клопотання доказів, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, оскільки вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та невмотивованою.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що підозра є необґрунтованою, оскільки слідчим суддею узагальнено та формально зазначено, що нібито є докази, якими підтверджується обґрунтованість підозри, однак не навів, яким саме доказом обґрунтовується конкретна обставина. Зазначає, що ризики є недоведеними, оскільки ОСОБА_8 є раніше не судимим, має сім`ю та постійне місце мешкання. Вказує, що слідчим суддею в супереч ст. 178 КПК України не наведено обґрунтування чому жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти як вважає слідчий суддя неведеним слідчим ризикам.

Просить, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою у клопотанні слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області відмовити.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а саме в тому, що він 02.11.2020 року, у період часу з 18:45 по 18:58 годин, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із невстановленою слідством особою, перебуваючи у приміщенні СТО «Ромавтосервіс», яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Швигіна, 3, погрожуючи застосування насильства відносно потерпілого, заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та вбивством, з метою заволодіння чужим майном шляхом вимагання, діючи з корисливих мотивів, висловив потерпілому ОСОБА_10 незаконну вимогу про передачу йому грошових коштів в сумі 10000 доларів США. При цьому, з метою залякування потерпілого ОСОБА_10 та доведення до нього реальності своїх погроз, у разі невиконання їхньої незаконної вимоги, ОСОБА_8 наніс потерпілому ОСОБА_10 удар рукою стиснутою у кулак у ділянку тулуба.

Продовжуючи злочинні дії, спрямовані на незаконне вимагання грошових коштів, ОСОБА_8 , 20.11.2020, о 16:30 годині, повторно прибув до приміщення СТО «Ромавтосервіс», з метою вимагання та отримання грошових коштів, де ОСОБА_10 , сприймаючи реальність погроз підозрюваного та невстановленої слідством особи, боячись за своє життя та здоров`я, передав ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що відповідно до курсу НБУ станом на 19.11.2020, становить 84 390 гривень.

Заслухавши: суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, які вказують на причетність останнього до скоєння кримінального правопорушення у групі осіб, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , який вказує про обставини вчинення злочину, в тому числі участь у його скоєнні ОСОБА_8 (а.с.7-8, 11-14);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_10 , який впізнає особу ОСОБА_8 як таку, що здійснювала вимагання грошових коштів (а.с.9-10);

- протоколом огляду фрагментів відеозапису камер спостереження, яка здійснює відеофіксацію у приміщенні СТО по АДРЕСА_3 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 передає предмети, зовні схожі на грошові кошти, особі на ім`я ОСОБА_11 ( а.с 18-33);

- протоколом огляду місця події від 19.11.2020 року, а саме ділянки місцевості по АДРЕСА_3 під час якого виявлено та вилучено документи, схожі на грошові кошти банкноти номіналом 100 доларів США у кількості 30 штук (а.с. 39-42) та іншими матеріалами кримінального провадження у свої сукупності.

Викладене свідчить про наявність достатніх підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, в зв`язку з чим апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги захисника в цій частині.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисника про зазначення слідчим суддею в ухвалі даних щодо затримання підозрюваного, саме 20.11.2020 року, тоді як огляд місця події здійснювався саме 19.11.2020 року, тобто виявлення та вилучення предмету вимагання відбулось раніше ніж саме кримінальне правопорушення, оскільки відповідно до копії протоколу від 19.11.2020 року затримання ОСОБА_8 відбулось саме 19.11.2020 року близько 16:30 годин.

При цьому апеляційний суд зважає на отримані в судовому засіданні пояснення прокурора, який вказав на те, що у даному випадку як в повідомлені про підозру так і у клопотанні, слідчим була допущена технічна описка та помилково зазначена дата 20.11.2020 року.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином Російської Федерації, офіційно не працевлаштований, перебуває у шлюбі однак не має на утриманні неповнолітніх дітей та на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину за попередньою змовою групою осіб, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, що свідчить про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків на території України, де скоєний злочин, який інкримінується підозрюваному.

Вказані обставини вказують на те, що підозрюваний будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому тяжкий злочин, в тому числі з огляду на можливість підозрюваного виїздити за кордон.

Разом з тим, враховуючи наведені вище обставини та поведінку підозрюваного на час вчинення правопорушення у складі групи осіб із застосування фізичного насилля, апеляційний суд вважає обґрунтованим ризик того, що підозрюваний матиме змогу незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також у кримінальному провадженні існує незначний ступінь ризику того, ОСОБА_8 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки органом досудового розслідування не в повному обсязі встановлено осіб причетних до вчинення злочинів у співучасті з ОСОБА_8 в тому числі на час розгляду апеляційної скарги, що вказує на існування можливості подальшого вчинення підозрюваним протиправних дій, направлених на перешкоджання кримінальному провадженню .

Відсутність у підозрюваного відповідних засобів на існування та життєзабезпечення також може вказувати на незначний ступінь ризику можливого вчинення останнім нового злочину.

При цьому апеляційний суд погоджується з рішенням слідчого судді про те, що надані матеріали в тому числі дані про особу підозрюваного, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами провадження.

Посилання захисника на наявність у підозрюваного житла, яке він тимчасово винаймає, перебування останнього у шлюбі та додана до апеляційної скарги характеристика, на думку апеляційного суду не можуть вважатися такими, що з урахуванням обставин скоєного, поведінки підозрюваного та інших даних, що характеризують його особу, свідчать про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням ряду існуючих ризиків можливого перешкоджання кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків та унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.11.2020 року у кримінальному провадженні №00000103, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.09.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, строком до 18.01.2021 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4