Справа № 357/1783/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 , слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області - ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 11.02.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, одруженому, працюючого на посаді інженера «Гімназія № 75», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , який підтримав клопотання, підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , які заперечували щодо задоволення заявленого клопотання та просили відмовити в задоволенні клопотання, слідчий суддя,

У С Т А Н О В И В:

17 серпня 2020 року прокурор військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України.
Прокурор мотивував своє клопотання тим, що Слідчим відділом Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області за процесуальним керівництвом військової прокуратури Білоцерківського гарнізону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000004 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.
На даний час досудовим розслідуванням встановлено, що 29.11.1996 року зареєстровано Державне підприємство Міністерства оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт» (далі державне підприємство) , за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 4, засноване на державній власності і підпорядковане Міністерству оборони України.
Відповідно до п. 2.1 Статуту державного підприємства, затвердженого наказом Міністра оборони України від 25.11.1996 за № 362, державне підприємство створене з метою виконання програми житлового і військового будівництва для Міністерства оборони України, здійснення капітального і поточного ремонту казарменого-житлового фонду та комунальних споруд, капітального будівництва житла, казарм , сховищ, складів та інших будівельних та ремонтних, пов`язаних з цим робіт на замовлення Міністерства оборони України, структур Збройних сил України ті інших замовників - юридичних та фізичних осіб України та інших держав незалежно від форми власності.
Відповідно до п.п. 3.2, 3.4 Статуту передбачено, що державне підприємство здійснює свою діяльність на підставі чинного законодавства України та цього Статуту. Підприємство має самостійний баланс, розрахунковий та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом.
Відповідно до п. 4.1 Статуту державного підприємства, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві повного господарського віддання. Здійснюючи право повного господарського віддання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству та цьому статуту.
Пунктом 4.5. Статуту передбачено, що державному підприємству забороняється передавати безоплатно закріплене за ним майно іншим підприємствам, організаціям і установам, а також громадянам.
Відповідно до п.п. 6.2, 6.3 Статуту державного підприємства, управління підприємством здійснює його керівник. Керівник підприємства самостійно вирішує питання діяльності підприємства за винятком тих, що віднесені статутом до компетенції органу управління майном та інших органів управління даного підприємства.
Відповідно до п. 6.3 Статуту державного підприємства, керівник підприємства несе повну відповідальність за стан та діяльність підприємства;
-діє без довіреності від імені підприємства, представляє його в усіх вітчизняних та іноземних установах та організаціях;
-розпоряджається коштами та майном підприємства відповідно до чинного законодавства та цього статуту;
-укладає договори, видає довіреності, відкриває в установах банків розрахунковий та інші рахунки;
-несе відповідальність за формування та виконання фінансових планів;
-видає накази і розпорядження для виконання всіма працівниками підприємства.
Згідно статі 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
31.12.2015 наказом тимчасово виконуючого обов`язків начальника державного підприємства «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт» ОСОБА_7 за №27/К від 31.12.2015 на посаду заступника начальника державного підприємства Міністра оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт» призначений ОСОБА_5 .
Відповідно до посадової інструкції заступника начальника державного підприємства, затвердженої наказом начальника державного підприємства від 04.01.2016 за №6 ОСОБА_5 зобов`язаний забезпечувати раціональне використання виробничих фондів і всіх видів ресурсів, здійснює контроль за експлуатацією, ремонтом, випробовуванням машин, обладнання, інструменту і засобів механізації згідно з вимогами правил і норм охорони праці і несе відповідальність за організацію і безпечне виконання робіт, керує і контролює роботою служб підприємства, видає накази про виконання робіт керівникам підпорядкованих йому структурних підрозділів підприємства.
В подальшому, наказом начальника державного підприємства ОСОБА_7 за №32/К від 07.11.2017 на ОСОБА_5 покладено виконання обов`язків начальника підприємства з правом вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, всі документи фінансової та господарської діяльності, звіти податкової інспекції, статистичного управління та єдиного соціального внеску, згідно із відомостями, що містяться в установчих документах, які він виконував до 19.03.2018.
Відповідно до ст. ст. 65, 75 ГК України (в редакції Кодексу № 5204-VI від 06.10.2012) та п. 6 Статуту державного підприємства, ОСОБА_5 тимчасово виконуючи обов`язки начальника державного підприємства, здійснював керівництво даним підприємством, ніс повну відповідальність за стан та діяльність підприємства, діяв без довіреності від імені підприємства, представляв його в усіх вітчизняних та іноземних установах і організаціях, в органах державної влади і місцевого самоврядування, у відносинах з юридичними особами та громадянами, розпоряджався коштами та майном підприємства відповідно до чинного законодавства України, укладав правочини, видавав довіреності, відкривав в установах банків розрахункові (поточні) та інші рахунки, формував адміністрацію підприємства, видавав накази і розпорядження, обов`язкові для виконання усіма працівниками підприємства.
Таким чином, в період з 07.11.2017 по 19.03.2018 ОСОБА_5 тимчасово виконуючи обов`язки начальника державного підприємства був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тим самим в розумінні ст. 18 КК України являвся службовою особою.
Поряд з цим, встановлено, що ОСОБА_5 у той же час, одночасно являється засновником та директором ТОВ «БУДУПРАВЛІННЯ» (код ЄРДПО 39590640), яке має вид діяльності: організація будівництва будівель та будівництво житлових і нежитлових будівель.
За таких умов ОСОБА_5 в період часу з 07.11.2017 по 19.03.2018, займаючи посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, будучи обізнаним в напрямках механізму та організації роботи державного підприємства, маючи вільний доступ до ввірених йому відомостей та матеріальних цінностей очолюваного підприємства, будучи особою яка несе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за ввірені йому матеріальні цінності підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, безпосередньо та через адміністрацію здійснюючи поточне управління (керівництво) зазначеним державним підприємством, будучи уповноваженим діяти на засадах єдиноначальності, забезпечувати прибуткову діяльність підприємства, ефективне використання і збереження закріпленого за ним державного майна та розпоряджатися коштами підприємства, перебуваючи на своєму робочому місці державного підприємства, розташованого за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Гайок, 4, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вчинив привласнення майна державного підприємства за наступних обставин:
Так, 28.04.2017 між ДП МОУ "Білоцерківське управління військово- будівельних робіт" (Орендодавець) та ТОВ «КОМБІНАТ БУДІНДУСТРІЇ» код ЄРДПО №40579625 (Орендар) укладено договір про оренду транспортного засобу марки КАМАЗ, модель 55111, інвентаризаційний №1050012 д.н.з. НОМЕР_1 , з обумовленою орендною платою 5000 гривень за повний місяць оренди.
Відповідно до вказаного договору від 28.04.2017 та Акту приймання- передачі до договору оренди транспортного засобу від 28.04.2017 ТОВ «КОМБІНАТ БУДІНДУСТРІЇ» прийняв у платне тимчасове користування вказаний транспортний засіб.
31.12.2017 відповідно до умов додатку №1 до договору оренди транспортного засобу від 28.04.2018 щодо згоди сторін про припинення дії договору та Акту №2 приймання-передачі до договору оренди транспортного засобу ТОВ «КОМБІНАТ БІДІНДУСТРІЇ» повернув а ДП МОУ "Білоцерківське управління військово-будівельних робіт", в особі виконуючого обов`язки начальника ОСОБА_5 прийняв у задовільному стані транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 55111 інвентаризаційний №1050012 д.н.з. НОМЕР_2 , однак фактично вказаний транспортний засіб до ДП МОУ "Білоцерківське управління військово-будівельних робіт" повернуто не було.
01.01.2018 року ОСОБА_5 будучи директором ТОВ «БУДУПРАВЛІННЯ» безпідставно, зловживаючи своїм службовим становищем у ДП МОУ "Білоцерківське управління військово-будівельних робіт", достовірно знаючи що станом на 01.01.2018 року транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 55111 інвентаризаційний №1050012 д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває у власності та розпорядженні ДП МОУ «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт», який 31.12.2017 у задовільному стані повернуто власнику, умисно, з метою особистого збагачення за рахунок майна ДП МОУ «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт» укладає з ТОВ «КОМБІНАТ БІДІНДУСТРІЇ» договір оренди №1 транспортного засобу марки КАМАЗ, модель 55111, інвентаризаційний №1050012 д.н.з. НОМЕР_2 , з обумовленою орендною платою 7000 гривень за повний місяць оренди, яку орендар зобов`язався сплачувати ТОВ «БУДУПРАВЛІННЯ».
В подальшому, 31.03.2018 року дія вказаного договору укладеного між ТОВ «КОМБІНАТ БІДІНДУСТРІЇ» та ТОВ «БУДУПРАВЛІННЯ» за згодою сторін припинена, транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 55111, №1050012 д.н.з. НОМЕР_2 у задовільному стані повернуто ТОВ «БУДУПРАВЛІННЯ», з якого вказаний транспортний засіб до ДП МОУ «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт» станом на 14.08.2020 не повернувся.
Таким чином, ОСОБА_5 01.01.2018 будучи службовою особою, тимчасово виконуючи обов`язки начальника державного підприємства Міністра оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт», зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи протиправний характер і значення своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення за рахунок майна державного підприємства Міністра оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт», безпідставно привласнив транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 55111, інвентаризаційний №1050012 д.н.з. НОМЕР_2 вартістю 57358,18 гривень, та в якості директора ТОВ «БУДУПРАВЛІННЯ» уклав договір з ТОВ «КОМБІНАТ БІДІНДУСТРІЇ» про оренду вказаного транспортного засобу, обернувши дохід від оренди на свою користь.
Крім того, ОСОБА_5 15.01.2018 будучи службовою особою, тимчасово виконуючи обов`язки начальника державного підприємства Міністра оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт», зловживаючи своїм службовим становищем, усвідомлюючи протиправний характер і значення своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, умисно, перебуваючи на своєму робочому місці державного підприємства, розташованого за адресою: Київська область, м.Біла Церква, вул. Гайок, 4, безпідставно здійснив розтрату майна державного підприємства Міністра оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт» на користь третіх осіб, а саме транспортного засобу марки КАМАЗ, модель 53212, інвентаризаційний №1050005 д.н.з. НОМЕР_3 вартістю 45434,10 гривень.
Так, 15.01.2018 ОСОБА_5 будучи тимчасово виконуючим обов`язків начальника державного підприємства Міністра оборони України «Білоцерківське управління військово-будівельних робіт» передав у задовільному стіні, невстановленій досудовим розслідуванням особам, транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 53212, інвентаризаційний №1050005 д.н.з. НОМЕР_3 та з метою приховування своїх протиправних дій ОСОБА_5 склав акт приймання-передачі в тимчасове користування (оренда) вказаного транспортного засобу фізичній особі ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що ОСОБА_8 транспортний засіб марки КАМАЗ, модель 53212, інвентаризаційний №1050005 д.н.з. НОМЕР_3 не отримував та акт прийому- передачі не підписував.
Окрім того, згідно витягу з реєстру про смерть, наданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Ужгород, громадянин ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер у м. Ніжин Чернігівської області.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 191 України ОСОБА_5 вручено 14 серпня 2020 року.
Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 191, ч. 1 ст. 366 України, покарання за вчинення якого передбачене Законом у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та зазначений злочин, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України класифікується як тяжкий.
З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищення, схову або спотворення документів, які мають істотне значення для кримінального провадження, незаконно впливати на свідків.

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує наступне, ОСОБА_5 , з метою уникнення покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки уродженець та зареєстрований на території іншої області, немає міцних соціальних зв`язків, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує враховуючи кваліфікацію вчиненого правопорушення.
На наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує наступне. ОСОБА_5 матиме можливість знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та на даний час не вилучені органом досудового розслідування.
На наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказує наступне. ОСОБА_5 матиме можливість незаконного впливу на свідків, з метою побудови власної версії захисту та виправдання своїх дій.
Вище зазначені відомості на думку прокурора, свідчать про існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, вислухавши прокурора, допитавши підозрюваного, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання існують ризики передбачені п. п. 2, 3, ч.1 ст.177 КПК України.

Запобіжні заходи - це превентивні заходи процесуального примусу попереджувального характеру, які за наявності підстав та в порядку, встановленому законом, застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, з метою забезпечення їх належної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
У відповідності до ст.194 ч.5 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину тяжкого злочину, за який передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі строком понад три роки, що відповідно до ч. 2 ст.181 КПК України дає підстави в застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 окрім як домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби зможе забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених вище.

У відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, необхідно також врахувати наявність вагомих доказів ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, тяжкість покарання що загрожує останньому у випадку засудження, розмір заподіяної майнової шкоди, яка на даний час не відшкодована.

Вказані обставини свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
За вказаних обставин суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арештуіз забороною залишати житло в певний період доби з покладенням певних обов`язків з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, покласти на підозрюваного наступні, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки:
прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися, із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 21.00 год. до 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000004 від 11.02.2020 року;

- носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. ст. 177, 181, 184, 186, 193, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 11.02.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період доби, строком до двох місяців, тобто до 20 жовтня 2020 року, включно.

Заборонити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,протягом строку дії домашнього арешту залишати житло, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 21.00 год. до 07.00 год..

Вважати, що термін дії ухвали - до 20 жовтня 2020 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися, із місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , в період доби з 21.00 год. до 07.00 год. без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні № 0000004 від 11.02.2020 року;

- носити електронний засіб контролю.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням покладених на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків покласти на

Дарницьке управління поліції ГУНП в м. Києві на території обслуговування якого проживає підозрюваний.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 21 серпня 2020 року.

Слідчий суддяОСОБА_1