Провадження № 1-кп/161/1036/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 15 липня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000618 від 25.06.2020, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 06.07.2020, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з незакінченою вищою освітою, не працюючого, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 25.06.2020 року, перебуваючи за кермом автомобіля "Фольксваген Бітл", д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою №М-19 по вул. Тарасова, що в с. Милуші Луцького району, порушивши п.34.1 Правил дорожнього руху України, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, був зупинений працівниками СРПП Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області інспектором СРПП №3 старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 та поліцейським СРПП № 3 сержантом поліції ОСОБА_7 , які згідно розстановки нарядів на 24 червня 2020 року, затвердженої 24.06.2020 т.в.о начальника Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_8 , здійснювали контроль за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки на території Луцького району.

Після цього, при здійсненні перевірки документів, встановлено, що ОСОБА_5 керував вищевказаним транспортним засобом без посвідчення водія.

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники Національної поліції, які перебували у форменому одязі із знаками розрізнення, перебуваючи на узбіччі автодороги М-19, по вул. Тарасова, що в с. Милуші Луцького району, поряд зі автомобілем "Фольксваген Бітл", д.н.з. НОМЕР_1 , будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання неправомірної вигоди службовій особі, близько 22 години 30 хв. 24.06.2020, висловив поліцейському СРПП № 3 сержанту поліції ОСОБА_7 , який перебував на службі, пропозицію надання неправомірної вигоди у сумі 1 000 (одна тисяча) гривень, за не вчинення в його інтересах дій, з використанням наданої йому влади тимчасово не затримувати вищевказаний транспортний засіб та не доставляти його для зберігання на спеціальний майданчик.

Своїми умисними діями, які виразились у пропозиції наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України.

30 червня 2020 року між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою, ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України. Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.369 КК України (в редакції Закону від 10.11.2015) відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 .

Згідно ст. 100 ч.9 КПК України суд вирішує долю речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 468, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Угоду про визнання винуватості від 30 червня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000618, укладену між прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України (в редакції Закону від 10.11.2015) та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази: DVD-R диск марки «ALERUS», серійний номер 457 залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Головуючий