Провадження №: 1-кп/755/200/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"29" січня 2021 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених та клопотання захисників про зміну запобіжного заходу обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000215 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, військовозобов`язаного, розлученого, маючого малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Берислав Херсонської області, громадянина України, освіта середня, працюючого директором ТОВ «Левіафан», не військовозобов`язаного, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
07.10.2014 року вироком Корабельного районного суду м.Миколаєва за ч.4, 5 ст.27, ч.2 ст.15, п.п.11, 12 ч.2 ст.115 КК України до 10 років позбавлення волі, за ч.1 ст.14, п.п.11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України із застосуванням ст.69 КК України до 6 років позбавлення волі, за ч.4, 5 ст.27, п.п.11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі, за ч.1 ст.263 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно до 12 років позбавлення волі,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.121 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,
захисників адвокатів ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
І. Суть питання, що вирішується.
Дане кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000215 від 12.07.2019 року, відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.121 КК України (справа №757/31502/20, провадження №1-кп/755/200/21) перебуває в провадженні суду на стадії судового розгляду (дослідження доказів відповідно до визначеного судом обсягу та встановленого порядку).

Ухвалою суду від 04.12.2020 року було задоволено клопотання прокурора і продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, до 01 лютого 2021 року включно без визначення розміру застави.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

ІІ. Позиція і клопотання учасників судового провадження.
1.Клопотання прокурора.
Прокурор в судовому засіданні 29.01.2021 року подав суду письмові клопотання про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою без визначення розміру застави з додатками (окремо щодо кожного).
У клопотанні відносно обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор зазначає, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.121 КК України, що підтверджено зібраними у кримінальному провадженні матеріалами досудового розслідування, які отримані в результаті проведення процесуальних, слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій.
Під час проведення досудового розслідування 07.05.2019 року ОСОБА_4 було оголошено в розшук, 20.05.2019 року Шевченківським судом м.Києва йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В подальшому, 24.01.2020 року його затримано на території Республіки Болгарії та арештовано судом у м.Бургас за запитом Офісу Генерального прокурора, яке залишено без змін Апеляційним судом м.Бургас. Після цього ОСОБА_4 було фактично видано Україні.
На даний час судом безпосередньо допитано чотирьох свідків сторони обвинувачення та досліджуються матеріали провадження, які, на думку прокурора, вказують на обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого злочину, та, у тому числі, підтверджують наявність з боку обвинуваченого ОСОБА_4 ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, переховування від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконного впливу на свідків або інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор вважає, що з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, є необхідність у застосуванні до нього запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Просить прокурор врахувати при вирішенні його клопотання і те, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, судимість за який не знята і не погашена у встановленому законом порядку.
Приймаючи до уваги характер інкримінованого злочину та тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, переховування за межами України понад 18 місяців, а також наявність підстав вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інші дії, що містять ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, з метою запобігання вказаним ризикам, на думку прокурора об`єктивно необхідним є продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Будь-який інший запобіжних захід, як зазначає прокурор, не гарантуватиме тієї обставини, що ОСОБА_4 , будучи на свободі, знову не перетне державний кордон України та не почне переховуватися від суду, оскільки зазначені вище ризики вже мали реальне вираження під час досудового розслідування.
У клопотанні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 прокурор зазначає наступне.
На думку прокурора, причетність обвинуваченого ОСОБА_3 до вчинення злочину є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів, що відповідає практиці та позиції ЄСПЛ, згідно якої факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Прокурор вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_3 , як і ОСОБА_4 , у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та задокументованими у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України, матеріалами досудового розслідування, які отримані за результатами проведення процесуальних, слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій та прямо вказують на причетність обох обвинувачених до вчинення злочину.
Також прокурор вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також обставини, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу, на даний час продовжують мати місце.
Крім того, на думку прокурора, в ході судового розгляду справи виникли і нові обставини, що підтверджують наявність ризиків, про які він зазначав раніше. Зокрема, допитані судом свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили суду отримання погроз їхньому життю та здоров`ю, а також їхніх рідних з боку ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за надання викривальних показів щодо останніх. Цими свідками повідомлено і раніше невідомі обставини незаконного впливу на них з боку обвинувачених.
На думку прокурора, з боку обвинуваченого ОСОБА_3 наявні ризики незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, що мало місце під час досудового розслідування, коли відбувалися погрози свідкам ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 після надання ними показань проти ОСОБА_3 , про що вони підтвердили і під час допиту в судовому засіданні.
Прокурор також вважає, що продовжують існувати ризики вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки під час досудового розслідування обвинувачений вчиняв залякування та погрози свідкам, які давали викривальні покази щодо нього, що свідчить також і про наявність ризику незаконного впливу на свідків.
Про існування ризику переховування від суду, на думку прокурора, свідчить і те, що обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування не з`являвся до суду, внаслідок чого до нього було застосовано примусовий привід. Вказане стало підставою для зміни слідчим суддею запобіжного заходу обвинуваченому із застави на тримання під вартою.
На думку прокурора, вік обвинуваченого ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , стан їх здоров`я, соціальні зв`язки дозволяють їм ефективно переховуватися від суду за межами України, що унеможливить розгляд судом кримінального провадження. При цьому будь-яких даних про неможливість перебування обох обвинувачених під вартою за станом здоров`я як в ході досудового розслідування, так і під час судового розгляду отримано не було.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку інкримінованих обвинуваченим протиправних діянь, прокурор вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому просить суд з метою забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків та забезпечення розгляду кримінального провадження, продовжити строк тримання їх під вартою на шістдесят днів без визначення розміру застави.
2.Клопотання сторони захисту.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт, в якому зазначає, що на даний час вже вивчена значна частина письмових доказів (зокрема, висновків СМЕ, які на думку захисту є очевидно недопустимими доказами, отриманими з порушенням статей 7, 7-1 Закону України «Про судову експертизу»), допитані ключові свідки сторони обвинувачення, на яких нібито вчинявся тиск ( ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ), який став підставою для зміни запобіжного заходу на тримання під вартою без визначення розміру застави.
Крім того, захисник зауважує про те, що застава у розмірі 600 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1152600 гривень, досі не повернена заставодавцю ОСОБА_7 та знаходиться на казначейському рахунку. Ця сума застави може бути врахована при вирішенні питання щодо можливості вирішення питання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави.
Захисник також вважає, що продовження строку запобіжного заходу не може мати ознаки «автоматичної законності» позбавлення свободи, без обґрунтування такого тримання з огляду на норми КПК України та рішення ЄСПЛ і перетворювати це на очікування покарання.
Із урахуванням вищевикладеного, захисник просить суд змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або, як доповнено ним в судовому засіданні, визначити розмір застави.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду з усним клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на заставу, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та будь-яких доказів причетності ОСОБА_3 до вчиненого злочину, неправильну кваліфікацію інкримінованого діяння та недоведеність мотиву.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 також звернувся до суду з усним клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою, або заставу.
На думку захисника, на даний час існують відповідні підстави, зокрема, у ОСОБА_4 наявна тяжка хронічна патологія серцево-судинної системи, а в грудні 2020 року він перехворів на COVID-19, що залишає ускладнення та створює смертельну небезпеку для обвинуваченого.
Разом з цим, в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» медичним персоналом Філії ЦОЗ ДКВС у м.Києві та Київській області ОСОБА_4 не надається необхідна медична допомога, заперечується сам факт перенесення останнім хвороби COVID-19.
Щодо обґрунтованості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення захисник зазначає, що на даний час воно не підтверджується жодним доказом, який було досліджено у судовому засіданні, також відсутні будь-які ризики, передбачені ст.177 КПК України.
Враховуючи викладене та явну, на думку захисника, недоведеність висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, наявні ризики для його життя у випадку подальшого перебування в умовах слідчого ізолятора, погіршення стану здоров`я та ненадання необхідної медичної допомоги в умовах слідчого ізолятора, не дослідження наслідків коронавірусного захворювання для обвинуваченого, захисник просить суд змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з обмеженням волі, або визначити розмір застави.
3.Позиція сторін щодо заявлених клопотань.
В судовому засіданні прокурор підтримав свої клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою, просив суд їх задовольнити. Проти задоволення клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Представник потерпілих адвокат ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримала, просила суд продовжити тримання обвинувачених під вартою, а в клопотаннях сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим відмовити.

На думку представника потерпілих, підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченим відсутні, під час досудового розслідування повідомлення про підозру з підстав його необґрунтованості оскаржувалося стороною захисту і в задоволенні скарги було відмовлено. Наразі судом досліджені нові докази, які підтверджують обґрунтованість підозри та обвинувачення. Дані про неможливість перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за станом здоров`я відсутні.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_3 адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора і продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд змінити ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт (захисник ОСОБА_9 ) або заставу (захисник ОСОБА_8 ), відмовити в задоволенні клопотання прокурора, скасувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , звільнивши його з-під варти в залі суду (захисник ОСОБА_7 ).

При цьому захисник адвокат ОСОБА_7 посилався на відсутність належних і допустимих доказів на підтвердження причетності обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого злочину, відсутність будь-яких підтверджених ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та доказів про продовження їх існування.

Зокрема, на думку захисника, ризик впливу на свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 не підтверджено належними доказами, а навпаки спростовано під час судового розгляду, що свідчить і про відсутність доказів на підтвердження вини ОСОБА_3 .
Кваліфікація злочину викликає значні сумніви із урахуванням настання смерті ОСОБА_19 від тромбозу, а тому можливою кваліфікацією є ч.1 ст.121 КК України, покарання за якою передбачено від 5 до 8 років позбавлення волі.
Разом з тим, захисник вважає, що сукупність наданих доказів свідчить про те, що ОСОБА_3 взагалі не загрожує жодного покарання, оскільки немає доказів його причетності до вказаного злочину.
Звертав увагу суду, що перебування обвинуваченого під вартою перешкоджає розгляду справи в розумні строки, оскільки кожні два місяці суд витрачає час на розгляд необґрунтованих, на його думку, клопотань прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 думку та клопотання своїх захисників підтримав, просив суд їх задовольнити, а в задоволенні, на його думку безпідставного, клопотання прокурора відмовити.

Щодо клопотань сторін обвинувачення та захисту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обвинувачений ОСОБА_3 і його захисники покладалися на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 просив суд, врахувавши тісні соціальні зв`язки обвинуваченого, його бездоганну процесуальну поведінку, стан здоров`я, відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою і задовольнити його клопотання про зміну запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_11 також заперечував проти клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на процесуальні недоліки клопотання та те, що з моменту застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу обсяг доказів стосовно його причетності до інкримінованого злочину не змінився і мотив вчиненого злочину нікому не зрозумілий та не підтверджений.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання своїх захисників, просив суд його задовольнити та змінити йому запобіжний захід.

Щодо клопотань захисників обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу останньому, обвинувачений ОСОБА_4 та його захисники просили суд їх задовольнити, відмовивши у задоволенні відповідного клопотання прокурора.

ІІІ. Положення закону, яким керувався суд.
Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
За правилами ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;
3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;
4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є:

1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо;

2) поведінка учасників кримінального провадження;

3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та практику ЄСПЛ як джерело права.
Частиною 5 статті 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
При вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою та заявлених сторонами клопотань судом також враховано положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Продовження тримання особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України та враховано судом при вирішенні даного питання.
ІV. Висновки та мотиви суду.
При вирішенні зазначених клопотань сторони обвинувачення та захисту, суд враховує, що незавершення до цього часу судового провадження у справі викликано її складністю, кількістю обвинувачених, великим обсягом доказів, які підлягають дослідженню (наразі судова справа налічує 70 томів), кількістю та поведінкою учасників судового провадження, обставинами справи тощо.
Суд наголошує, що вживаються усі передбачені законом заходи з метою дотримання розумних строків розгляду справи, обвинувачені у якій тримаються під вартою.

Гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції, частково співпадають з гарантією, передбаченою пунктом 1 статті 6 Конвенції, і дійсно вимагають, щоб відносно особи, яка тримається під вартою, органи державної влади виявляли «особливу ретельність в ході провадження по справі», однак це не має гальмувати зусилля суду щодо відповідального виконання своїх завдань (рішення ЄСПЛ у справі «Херцегфальві проти Австрії», «Садегул Оздемір проти Туреччини»).

Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши надані сторонами клопотання з додатками, суд приходить до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою, виходячи з наступного.
З матеріалів кримінального провадження №0000215, клопотань прокурора та доданих до них матеріалів вбачається, що ухвалою суду від 04.12.2020 року було задоволено клопотання прокурора і продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 01 лютого 2021 року включно без визначення розміру застави.
При вирішенні питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, що спричинило смерть потерпілої, вчиненого способом, що має характер особливого мучення, з метою залякування потерпілої, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, який має підвищену суспільну небезпеку та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення умисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, судимість за яке не знята і не погашена у встановленому законом порядку, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий.
Обрання обом обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було пов`язано з невиконанням ними процесуальних обов`язків в ході досудового розслідування.
Так, з матеріалів клопотання вбачається, що у зв`язку з неявкою у судове засідання з розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу без поважних причин відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слідчим суддею застосовувався привід, а в подальшому у зв`язку з порушенням ним під час дії запобіжного заходу у вигляді застави покладених обов`язків та виникнення нових ризиків ухвалою слідчого судді йому було змінено запобіжний захід із застави на тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні був оголошений у міжнародний розшук, затриманий на території Республіки Болгарія і арештований судом у м.Бургас за запитом Офісу Генерального прокурора, після чого виданий Україні.
Зазначене свідчить про наявність ризику переховування обох обвинувачених від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Крім того, матеріалами клопотання підтверджено також наявність ризику впливу обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення, що, в тому числі, стало підставою для обрання, зміни та продовження їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування та у судовому засіданні.
При вирішенні питання про доцільність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує також, крім іншого, тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винними у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, вік та стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, репутацію обвинувачених, ризик повторення чи продовження ними протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створюють обвинувачені.
Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинувачених винуватими чи невинуватими у вчиненні злочину, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , дають підстави для висновку, що з боку обвинувачених наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому, дані про зменшення або зникнення вказаних ризиків відсутні і наявність характеризуючих даних про особу обвинувачених, їх, на думку захисту, бездоганну процесуальну поведінку, не виключають наявність зазначених вище ризиків, а також ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.
Дане кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, докази судом на даний час в повному обсязі не досліджені.
Суд зазначає, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, однак відповідно до вимог ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, згідно якої «термін «обґрунтована підозра» означає те, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Суд також враховує при вирішенні даного питання, що неможливість перебування особи під вартою внаслідок стану здоров`я встановлюється у визначеному законом порядку, і будь-які належні докази, які б свідчили про те, що наявні у ОСОБА_3 і ОСОБА_4 хвороби унеможливлюють перебування їх під вартою, суду не надані і відповідні обмеження до обвинувачених застосовуються в передбаченому законом порядку згідно встановленої судової процесуальної процедури.
Окремо щодо стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що протягом судового розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 скаржився на погане самопочуття, а його захисник неодноразово заявляв клопотання щодо забезпечення належного медичного обстеження та лікування обвинуваченого.

З урахуванням клопотань і пояснень судом неодноразово вживалися відповідні заходи, передбачені чинним національним та міжнародним законодавством України, спрямовані на з`ясування стану здоров`я обвинуваченого та забезпечення його належного медичного обстеження та лікування, про що постановлялися відповідні ухвали суду.

Так, судом було відкладено судове засідання, призначене на 17.12.2020 року, у зв`язку з поганим самопочуттям ОСОБА_4 і підозрою на інфікування ним гострою респіраторною хворобою COVID-19.

При цьому працівниками конвою було викликано бригаду швидкої медичної допомоги та дозволено провести відбір зразків у ОСОБА_4 для проведення відповідних досліджень на інфікування коронавірусною хворобою працівниками ТОВ «Сінево Україна», прибуття яких забезпечено стороною захисту.

Крім того, прокурором було заявлено клопотання про направлення запиту до Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м.Києві та Київській області про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 та можливість ним приймати участь у судовому засіданні, яке судом задоволено і відповідний запит суду скеровано.

З відповіді на запит суду, яка надійшла з філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м.Києві та Київській області, вбачається наступне.
Відповідно існуючої медичної документації ОСОБА_4 прибув до установи 20.08.2020.

В установі знаходиться на обліку у лікаря-терапевта Київської міської медичної частини (відповідно до наявної медичної документації) з діагнозом: Ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги II ф.кл. Атеросклероз коронарних артерій (КВГ 2016, 2017 р.р.). Операції АКШ-2 та МКШ-1 (28.01.2016). Стентування коронарних судин (4 стента) (04.2017 та 08.2017). Серцева недостатність І ст. Рекомендовано продовжувати призначене планове консервативне лікування.

11.12.2020 ОСОБА_4 звернувся за медичною допомогою до медичних працівників Київської міської медичної частини. За даними огляду переконливих даних за наявність ГРВІ немає, а саме температура тіла 36,4C, пульс 86, сатурація 98%.

13.12.2020 повторно звернувся із скаргами на погіршення стану здоров`я, у зв`язку із чим був оглянутий черговим медичним персоналом. При огляді температура тіла 36,7С.

У зв`язку із наполяганням ОСОБА_4 черговим фельдшером Київської міської медичної частини була викликана бригада швидкої медичної допомоги. По прибутті до установи бригади ШМД ОСОБА_4 був оглянутий медичними працівниками бригади ШМД та обстежений інструментально. За даними обстеження сатурація 98%, температура 36,8C, AT 130/80 мм рт.ст., цукор крові 4,9 ммоль/л. За даними проведених обстежень та огляду госпіталізації не потребує.

14.12.2020 ОСОБА_4 обстежений із залученням мобільного діагностичного комплексу, проведений загальний аналіз крові та консультований лікарем-терапевтом.

За даними обстежень та проведеної консультації встановлений діагноз: Ішемічна хвороба серця: стенокардія напруги Пф.кл. Атеросклероз коронарних артерій (КВГ 2016, 2017 р.р.). Операції АКШ-2 та МКШ-1 (28.01.2016). Стентування коронарних судин (4 стента) (04.2017 та 08.2017). Серцева недостатність І ст. Вазомоторний риніт. Даних за COVID-19 не виявлено.

Надані рекомендації щодо симптоматичного амбулаторного лікування. Підстав для призначення тесту на COVID-19 на даний час немає.

15.12.2020 оглянутий медичним працівником Київської міської медичної частини. При огляді температура 36,2C, пульс 74, сатурація 98%.

21.12.2020 температура 36,3C, сатурація 99%, пульс 72 в 1 хв.

22.12.2020 температура 36,4С, сатурація 98%, пульс 10 в 1 хв, AT 110/80 мм рт.ст.

Стан здоров`я ОСОБА_4 на даний час розцінюється як задовільний та відповідає перебігу наявних хронічних захворювань. Медичною допомогою забезпечений в межах можливості Київської міської медичної частини. За станом може приймати участь у судовому засіданні.

Зазначена відповідь на запит суду надійшла 23.12.2020 року, тому, із урахуванням наявної інформації про задовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 та можливість приймати участь в судовому засіданні, судом було забезпечено його доставку у судове засідання 24.12.2020 року, в якому він повторно скаржився на погане самопочуття, а його захисник подав до суду відповідне клопотання з додатками, серед яких результати проведеного дослідження ТОВ «Сінево Україна» від 17.12.2020, відповідно до яких у ОСОБА_4 наявні ознаки гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 продовжує утримуватися у ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, відповідно до наданого захисником результату проведеного дослідження ТОВ «Сінево Україна» від 17.12.2020 у обвинуваченого виявлено ознаки гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, а також наявні хронічні захворювання, зі слів обвинуваченого стан його здоров`я не покращується, належна медична допомога не надається, суд вважав наявними правові підстави для задоволення клопотання сторони захисту та зобов`язання ДУ «Київський слідчий ізолятор» та Філію ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м.Києві та Київській області забезпечити надання медичної допомоги ОСОБА_4 з урахуванням результатів проведеного дослідження та наявних у нього хронічних захворювань.

Також суд вважав наявними підстави для проведення Міністерством юстиції України перевірки своєчасності та належності надання обвинуваченому ОСОБА_4 необхідної медичної допомоги в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор», та, у разі наявності, вжиття негайних заходів щодо усунення порушень прав обвинуваченого, відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідна ухвала суду була постановлена 24.12.2020 року та скерована для організації виконання до ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м.Києві та Київській області та Міністерства юстиції України, а в судовому засіданні оголошена перерва у зв`язку з поганим самопочуттям обвинуваченого ОСОБА_4 та підтвердженням його інфікування COVID-19.

Крім того, напередодні чергового судового засідання 06.01.2021 року судом було повторно направлено запит начальнику Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м.Києві та Київській області про стан здоров`я ОСОБА_4 та можливість приймати участь у судовому засіданні.

В судовому засіданні 11.01.2021 року обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_10 повідомили про повторне проведення вже в умовах СІЗО експрес-тесту ОСОБА_4 , за результатами якого у нього не виявлено ознак гострої респіраторної хвороби COVID-19. Також обвинувачений пояснив, що за станом здоров`я може приймати участь в судовому засіданні, тому розгляд справи було продовжено.

14.01.2021 року в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_10 заявив клопотання про направлення додаткового запиту до Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м.Києві та Київській області та ЦОЗ ДКВС України про стан здоров`я обвинуваченого та відомості про надання йому належної медичної допомоги, яке судом також було задоволено та 15.01.2021 року скеровано відповідний запит суду.

15.01.2021 та 20.01.2021 року до суду надійшли листи завідувача Київської міської медичної частини Філії державної установи «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» в м.Києві та Київській області від 13.01.2021 (на запити суду від 28.12.2020 та 06.01.2021), з якої вбачається, що на усі звернення ОСОБА_4 щодо поганого самопочуття він був оглянутий працівниками медичної частини та бригадою швидкої медичної допомоги і відповідно до результатів досліджень від 17.12.2020 та 12.01.2021 встановлено, що з найбільшою вірогідністю ОСОБА_4 переніс безсимптомну форму COVID-19 приблизно місяць тому. 06.01.2021 року ОСОБА_4 був проведений швидкий тест на антиген COVID-19, результат негативний. На даний час стан здоров`я ОСОБА_4 розцінюється як задовільний. За станом здоров`я може приймати участь у судових засіданнях.

Крім того, під час доставки для участі у судових засіданнях та перебування обвинуваченого ОСОБА_4 в приміщенні суду після отримання кожної скарги на погане самопочуття йому неодноразово викликалася бригада швидкої медичної допомоги, лікарі якої після обстеження надавали пояснення у судовому засіданні, згідно яких стан здоров`я обвинуваченого задовільний, відповідає наявності хронічних захворювань, і він може приймати участь у судовому засіданні. Після цього судові засідання, у тому числі за згодою обвинуваченого, були продовжені.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність будь-яких належним чином підтверджених даних про погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , ненадання йому необхідної медичної допомоги в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» та не дослідження наслідків коронавірусного захворювання, і, як наслідок, зазначених захисником відповідних підстав для відмови в клопотанні прокурора і зміни запобіжного заходу.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до Положення про Державну установу «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.08.2020 №2724/5, серед іншого, здійснення відповідно до законодавства та в межах компетенції заходів щодо організації медичного забезпечення та контролю за станом здоров`я узятих під варту осіб є основним завданням ЦОЗ ДКВС України, у структурі якого діють відокремлені структурні підрозділи філії, до складу яких входять медичні частини, лікарняні заклади та фельдшерські пункти.

Організація надання екстреної, первинної, вторинної (спеціалізованої) та паліативної медичної допомоги узятим під варту особам, вивчення, оцінка і прогнозування показників їх стану здоров`я, взаємодія в межах компетенції з іншими закладами охорони здоров`я, а також органами і установами ДКВС України є, серед іншого, функціями ЦОЗ ДКВС України.

ЦОЗ ДКВС України належить до сфери управління Міністерства юстиції України, його діяльність спрямовується і координується заступником Міністра юстиції України відповідно до розподілу обов`язків.

Щодо визначення розміру застави суд зазначає наступне.
Згідно практики Європейського суду з прав людини відмова у звільненні з-під варти під заставу може бути обґрунтованою і особа має утримуватися під вартою без визначення розміру застави, якщо його звільнення потягне реальну небезпеку спричинення шкоди у зв`язку з виникненням однієї з підстав для тримання під вартою; якщо введення умов звільнення під заставу чи інших розумних профілактичних заходів не може усунути цю небезпеку чи знизити її до рівня, при якому тримання особи під вартою стане безпідставним.
При постановленні даної ухвали про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи практику ЄСПЛ з цього питання, зазначені вище підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні злочину, що спричинив смерть потерпілої, вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки вказаний альтернативний запобіжний захід, на думку суду, не зможе забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти наявним і дійсним ризикам.
Таким чином, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які на думку суду є наявними і достатніми для продовження тримання обвинувачених під вартою, обставини, зазначені у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час судового розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, суд вважає за необхідне в задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченим відмовити, а клопотання прокурора задовольнити та продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців, без визначення розміру застави.
Керуючись ст.ст.177-178, 181, 183, 331, 369, 372КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовити.
Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 28 березня 2021 року включно без визначення розміру застави.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, на строк, що не може перевищувати двох місяців, тобто до 28 березня 2021 року включно без визначення розміру застави.
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів та підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, якому направити її копію.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим та захисникам та направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 16-00 годині 02 лютого 2021 року.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1