УХВАЛА

17 листопада 2020 рокум. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду клопотання старшого слідчого Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0004199 від 12.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням, погодженим прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у якому просить суд накласти арешт на майно, яке було вилучено 13 листопада 2020 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 в гр. ОСОБА_5 , 1995 р.н..

В обґрунтування клопотанні вказує, що досудове розслідування кримінального провадження розпочато за заявою ОСОБА_6 про те, що невідомі особи, шляхом підбору ключа проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що на території гаражного кооперативу «Автолюбителі», в м. Рівне, звідки здійснила крадіжку 4 коліс до автомобіля з металевими дисками, та інші речі, чим спричинила майнової шкоди останньому.

13 листопада 2020 року слідчим Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітаном поліції ОСОБА_7 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 в гр. ОСОБА_5 , 1995 р.н., було вилучено речі, а саме: три металевих автомобільних диски, автомобільний металевий диск з пневматичною шиною, одна автомобільна пневматична шина, які обв`язані ниткою, на кінці якої прикріплена бирка з роз`яснювальним написом та підписами учасників.

Покликаючись на наведене, слідчий вказує на необхідність в накладенні арешті на вилучене в ході огляду вищевказане майно, яке є об`єктом кримінально протиправних дій, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, оскільки не накладення арешту може призвести до відчудження, зникнення, втрати майна, що в подальшому значним чином ускладнить повернення майна до законного власника.
З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

З метою забезпечення арешту майна, керуючись положеннями ч. 2 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути дане клопотання без повідомлення інших осіб.

Досідивши клопотання та додані до ньього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Рівненським ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004199 від 12.11.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

13 листопада 2020 року в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 в гр. ОСОБА_5 , 1995 р.н., було вилучено речі, перелік яких наведено у клопотанні, які відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно вимог ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України,арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 173 КПК України та вищевикладене, є необхідним накласти арешт на майно, оскільки наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям встановленим ст. 98КПК України, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовлити.
Накласти арешт на майно, яке було вилучено 13 листопада 2020 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 в гр. ОСОБА_5 , 1995 р.н., а саме: три металевих автомобільних диски, автомобільний металевий диск з пневматичною шиною, одна автомобільна пневматична шина, які обв`язані ниткою, на кінці якої прикріплена бирка з роз`яснювальним написом та підписами учасників, встановивши заборону на відчуження, розпорядження вказаним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1