Справа № 282/1069/20
Провадження № 1-кс/282/258/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року

Слідчий суддя Любарського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Любар клопотання заступника начальника начальника СВ Любарського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Заступник начальника начальник СВ Любарського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01 жовтня 2020 року у вечірній час ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою таємного викрадення чужого майна, прийшли на територію ТОВ «Вельце», що по вул. В.Бойка, 14 с. Липне, Любарського району, Житомирської області, де помітили приміщення не функціонуючого телятника ТОВ «Вельце».
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_5 , в зазначений час, переконавшись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, за допомогою фізичної сили рук зірвали дошку із дерев`яної брами телятника. В подальшому, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проникли у середину, звідки таємно викрали металеві частини гноєтранспортера, вартістю згідно висновку експерта 2409 грн.
З викраденим майном ОСОБА_6 та ОСОБА_5 залишили місце вчинення злочину та, в подальшому, розпорядилися ним на власний розсуд, завдавши ТОВ «Вельце» матеріального збитку на суму 2904 грн.
Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000218 від 06.10.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
20 жовтня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні по розгляду даного клопотання прокурор ОСОБА_3 підтримав зазначене клопотання та обґрунтував необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, який віднесено до категорії тяжких злочинів та за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років; ніде не працює та не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків, в провадженні Любарського районного суду перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України, а тому він може переховуватися від органів досудового, слідства а також вчинити новий злочин.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання та застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши зміст клопотання та додані до нього копії матеріалів, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Слідчим суддею встановлено, що 06.10.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 185 КК України були внесені відомості за фактом викрадення гноєтранспортера із пустуючого приміщення телятника, що належить ТОВ "Вельце".
20 жовтня 2020 року громадянину ОСОБА_5 , відповідно до ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, шляхом вручення йому особисто письмового повідомлення про підозру.
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання вручено підозрюваному ОСОБА_5 з дотриманням строку, передбаченого ч. 2 ст. 184 КПК України.
Відповідно до п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, крім іншого, запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей; вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини тощо.
Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Крім того, вирішуючи питання про наявність підстави застосування запобіжного заходу, передбаченої ч.2 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення (п.175рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011року, заява № 42310/04).
В матеріалах клопотання містяться достатні дані, які переконують слідчого суддю у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити злочин, передбачений ч.3 ст. 185 КК України, санкція за вчинення якого передбачає покарання від 3 до 6 років позбавлення волі, і висунута підозра є обґрунтованою, що підтверджується сукупністю досліджених слідчим суддею доказів, зібраних у ході досудового розслідування, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 05.10.2020, протоколом огляду місця події від 05.10.2020, під час якого оглянуто приміщення телятника, який належить ТОВ «Вельце», розташованого за адресою: вул. Бойка, с. Липне, Любарського району, Житомирської області; протоколом огляду місця події від 07.10.2020, а саме території ТОВ «Компанія Металсервіс» за адресою: вул. Низгірецька, 2 м. Бердичів, Житомирської області; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.10.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.10.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2020.
При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про застосування до нього запобіжного заходу, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу в органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру, оскільки доведення факту вчинення інкримінованого особі правопорушення є завданням попереднього розслідування, якому має сприяти й обраний запобіжний захід (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року, заява № 9627/81).
Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що громадянин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою - проникнення у сховище, тобто у вчиненні умисного злочину проти власності, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. Відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України, вказаний злочин класифікується як тяжкий.
Згідно п.36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 року (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Разом з тим, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на рід інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна (п.106 рішення від 8 лютого 2005 року у справі «Панченко проти Росії», заява № 45100/98). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п.58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови, заява №9190/03).
Шляхом опитування підозрюваного ОСОБА_5 та дослідженням матеріалів, доданих до клопотання, слідчим суддею встановлено, що останній не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, однак, на розгляді Любарського районного суду Житомирської області перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України.
За встановлених обставин слідчий суддя погоджується з наявністю вказаних слідчим в клопотанні ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, вирішуючи питання необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя зазначає, що відповідно до приписів ст.ст. 132, 177, 178, 194 КПК України, прокурором доведено існування обґрунтованої підозри щодо можливості вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; необхідність забезпечення особистої участі підозрюваного під час проведення досудового розслідування з метою забезпечення його дієвості виправдовує відповідний ступінь втручання у його права і свободи; наявними є ризики, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_5 , який суспільно-корисливою працею не займається, постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків не має та підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, з метою уникнення покарання, яке може бути призначене у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, може здійснити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Згідно положень п.1 ч.1, ч.3 ст. 176 КПК України запобіжний захід у виді особистого зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом, який полягає у покладенні на підозрюваного зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади. Відповідно до ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
З огляду на викладене, вважаю доведеною прокурором під час розгляду клопотання наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 176-179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 369, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання заступника начальника начальника СВ Любарського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком до 29 грудня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати на першу вимогу до слідчого, прокурора, суду.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на заступника начальника начальника СВ Любарського відділення поліції Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , а після надходження кримінального провадження до суду- на прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 .
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1