Справа №705/3756/20
1-кс/705/1018/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань клопотання слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 17.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.09.2020 слідчий Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернувся до Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, що було погоджене прокурором Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 17.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України.
В клопотанні слідчим вказано, що у провадженні СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 17.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, 08.04.2019 між замовником - Вікторівською сільською радою Маньківскього району Черкаської області, в особі сільського голови ОСОБА_5 , та підрядником Приватним підприємством «Кельма», в особі директора ОСОБА_6 , укладено договір № 1 підряду на «Капітальний ремонт даху будинку культури с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області (заміна покрівлі)», загальною вартістю 700 000 гривень, зі строком дії до 31 грудня 2019 року. Вказаний договір директор ПП «Кельма» ОСОБА_6 , знаходячись у невстановленому місці, особисто підписав та скріпив власною печаткою 08.04.2019. На виконання умов зазначеного договору, у період з 08.04.2019 по 13.06.2019, директор ПП «Кельма» ОСОБА_6 організовував закупівлю матеріалів, виконання будівельних робіт та підготовку і погодження звітної будівельної документації по об`єкту «Капітальний ремонту даху будинку культури с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області (заміна покрівлі)».
У невстановлений досудовим розслідуванням час, у період з 08.04.2019 по 13.06.2019, у ОСОБА_6 виник умисел на вчинення злочину, а саме на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, за наступних обставин.
Так, директор ПП «Кельма» ОСОБА_6 , будучи службовою особою, вирішив використати своє службове становище, а саме передбачені умовами зазначеного договору обов`язки із визначення обсягів та вартості виконаних робіт, а також підготовки відповідних актів, для внесення до актів виконаних будівельних робіт завідомо неправдивих завищених відомостей про вартість будівництва, а також відомостей про роботи, які насправді не були виконані, після чого, на підставі підготовлених ним актів виконаних будівельних робіт, отримати від Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області грошові кошти за неправомірно завищеною вартістю та за роботи, які насправді не були виконані. З метою реалізації свого злочинного умислу на заволодіння грошовими коштами Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, ОСОБА_6 , у невстановлений час у період з 08.04.2020 по 13.06.2019, знаходячись у невстановленому місці, виготовив офіційний документ - акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) за квітень 2019 року «Капітальний ремонту даху будинку культури с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області (заміна покрівлі)», у який, всупереч умовам договору № 1 від 08.04.2019, ДСТУ Б Ж.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», ДСТУ-Н Ю Д.1.1-3:2013 «Настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва» (з доповненнями та змінами), вніс завідомо неправдиві відомості про вартість будівництва.
Умисне внесення ОСОБА_6 зазначених завідомо неправдивих відомостей до акту виконаних будівельних робіт № 1 за квітень 2019 року призвело до завищення вартості будівельних робіт на суму 25 596,08 грн., що підтверджується висновком експерта № 15/20 від 28.08.2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, згідно до якого фактична (реальна) вартість виконаних робіт та застосованих для цього матеріальних ресурсів, внесених до акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) № 1 за квітень 2019 р., становить 184 403,92 грн., в той час як, документально, згідно вказаного акту, складеного ОСОБА_6 , вартість виконаних робіт та застосованих для цього матеріальних ресурсів становить 210 000,00 гривень, що на 25 596,08 грн. є більшим від фактичної вартості.
Також, з метою реалізації свого злочинного умислу на заволодіння грошовими коштами Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, ОСОБА_6 , у невстановлений час у період з 08.04.2020 по 13.06.2019, знаходячись у невстановленому місці, виготовив офіційний документ - акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) за травень 2019 року «Капітальний ремонту даху будинку культури с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області (заміна покрівлі)», у який всупереч умовам договору № 1 від 08.04.2019, ДСТУ Б Ж.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», вніс завідомо неправдиві відомості.
Умисне внесення ОСОБА_6 зазначених завідомо неправдивих відомостей до акту виконаних будівельних робіт № 2 за травень 2019 року призвело до завищення вартості будівельних робіт на суму 12 161,20 грн., що підтверджується висновком експерта № 15/20 від 28.08.2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, згідно до якого фактична (реальна) вартість виконаних робіт та застосованих для цього матеріальних ресурсів, внесених до акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) № 2 за травень 2019 року, склала 236 568,88 грн., в той час як, документально, згідно вказаного акту, складеного ОСОБА_6 , вартість виконаних робіт та застосованих для цього матеріальних ресурсів становить 248 730,08 грн., що на 12 161,20 грн. є більшим від фактичної вартості.
Також, з метою реалізації свого злочинного умислу на заволодіння грошовими коштами Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, ОСОБА_6 , у невстановлений час у період з 08.04.2020 по 13.06.2019, знаходячись у невстановленому місці, виготовив офіційний документ - акт № 3 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) за червень 2019 року «Капітальний ремонту даху будинку культури с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області (заміна покрівлі)», у який всупереч умовам договору № 1 від 08.04.2019, ДСТУ Б Ж.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», ДСТУ-Н Ю Д.1.1-3:2013 «Настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва» (з доповненнями та змінами), вніс завідомо неправдиві відомості про вартість будівництва.
Умисне внесення ОСОБА_6 зазначених завідомо неправдивих відомостей до акту виконаних будівельних робіт № 3 за червень 2019 р. призвело до завищення вартості будівельних робіт на загальну суму 52 635,78 грн., що підтверджується висновком експерта № 15/20 від 28.08.2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, згідно до якого фактична (реальна) вартість виконаних робіт та застосованих для цього матеріальних ресурсів, внесених до акту приймання виконаних будівельних робіт (форма № КБ-2в) № 3 за червень 2019 р., склала 188 634,14 грн., в той час як, документально, згідно вказаного акту, складеного ОСОБА_6 , вартість виконаних робіт та застосованих для цього матеріальних ресурсів становить 241 269,92 грн., що на 52 635,78 грн. є більшим від фактичної вартості.
Після складення кожного із перелічених актів, із внесеними до них завідомо неправдивими відомостями про вартість виконаних робіт та завідомо неправдивими відомостями про обсяг виконаних робіт і використаних матеріалів, ОСОБА_6 підписав їх, скріпив печаткою ПП «Кельма» та передав на підпис особі, що здійснювала технічний нагляд ФОП ОСОБА_7 та у подальшому - голові Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області ОСОБА_5
13.09.2019 у приміщенні Вікторівської сільської ради за адресою: Черкаська область, Маньківський район, с. Вікторівка, вул. Молодіжна, 1, підписано та засвідчено підписами та печаткою голови Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області підготовлені раніше директором ПП «Кельма» ОСОБА_6 офіційні документи: акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2В) за квітень 2019 року на суму 210 000,00 грн.; акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за травень 2019 року на суму 248 730,08 грн.; акт № 3 форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за червень 2019 року на суму 241 269,92 грн.
Загалом, відповідно до висновку експерта № 15/20 від 28.08.2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, безперечні порушення вимог нормативно-правових актів, чинних на території України в галузі містобудівної діяльності, національних стандартів України (ДСТУ) із ціноутворення в будівництві та положень договір № 1 підряду на «Капітальний ремонт даху будинку культури с. Вікторівка Маньківського району Черкаської області (заміна покрівлі)» від 08.04.2019, в грошовому виразі, в якості завищення, складають 90 393, 06 грн.
На виконання умов договору № 1 від 08.07.2019, на підставі перелічених актів (форми КБ-2в) приймання виконаних робіт, що містили завідомо неправдиві відомості, згідно платіжних доручень № 1 від 15.04.2019, № 2 від 16.05.2019, № 4 від 18.06.2019, на банківський рахунок ПП «Кельма» № НОМЕР_1 з рахунку Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області № 6003 перераховано кошти Вікторівської сільської ради як оплату за капітальний ремонт на загальну суму 700 000 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , будучи директором ПП «Кельма», маючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволодів грошовими коштами місцевої територіальної громади в особі Вікторівської сільської ради Маньківскього району Черкаської області у сумі 90 393 гривні 06 копійок, які було надмірно сплачено на банківський рахунок ПП «Кельма» № НОМЕР_1 за роботи, які фактично не були виконані, а також за вартість робіт, матеріалів, адміністративних витрат, які були обраховані у бік завищення, у порушення умов договору № 1 від 08.04.2019, ДСТУ Б Ж.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», ДСТУ-Н Ю Д.1.1-3:2013 «Настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва» (з доповненнями та змінами).
У своїй сукупності ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, та ч. 1 ст. 366 КК України, тобто службове підроблення шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
На підставі зібраних відомостей, 18.09.2020, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
З метою збору характеризуючих даних на підозрюваного ОСОБА_6 , прокурором отримано відомості щодо матеріального стану підозрюваного, згідно до яких ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на праві приватної власності володіє 2/15 будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 1932425.
Враховуючи те, що пред`явлена підозра ОСОБА_6 за вчинення ним дій, які підпадають під ознаки злочинів, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, є обгрунтованою, строк досудового розслідування закінчується лише 18.11.2020, вказаними злочинами державі, в особі Вікторівської сільської ради Маньківіського району Черкаської області завдані збитки на загальну суму 90 393 гривні 06 копійок, то вказане є достатньою правовою підставою для звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна підозрюваного.
В судове засідання прокурор, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду клопотання, - не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про арешт майна посилаючись на обставини, що викладені у клопотанні та просив його задоволити. Він вказував, що прокурором Уманської місцевої прокуратури буде подано до суду позов про відшкодування шкоди, завданої злочином під час направлення обвинувального акту відносно ОСОБА_6 до суду.
Вислухавши пояснення слідчого, перевіривши матеріали клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до наступного.
В провадженні СВ Уманського ВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 17.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Слідством встановлено, що ОСОБА_6 , будучи директором ПП «Кельма», маючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, будучи службовою особою, шляхом зловживання своїм службовим становищем, заволодів грошовими коштами місцевої територіальної громади в особі Вікторівської сільської ради Маньківскього району Черкаської області у сумі 90 393 гривні 06 копійок, які було надмірно сплачено на банківський рахунок ПП «Кельма» № НОМЕР_1 за роботи, які фактично не були виконані, а також за вартість робіт, матеріалів, адміністративних витрат, які були обраховані у бік завищення, у порушення умов договору № 1 від 08.04.2019, ДСТУ Б Ж.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», ДСТУ-Н Ю Д.1.1-3:2013 «Настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва» (з доповненнями та змінами).
У своїй сукупності ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 191 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, та ч. 1 ст. 366 КК України, тобто службове підроблення шляхом внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.
18.09.2020, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_6 належить (на підставі договору купівлі-продажу, 5321 від 29.11.2007) на праві приватної власності 2/15 частини будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 1932425.
Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, оскільки органом досудового розслідування встановлені збитки на загальну суму 90 393 гривні 06 копійок, які завдано неправомірними діями ОСОБА_6 Вікторівській сільській раді Маньківського району Черкаської області, які є шкодою, завданою внаслідок кримінального правопорушення, яка підлягає відшкодуванню, у випадку задоволення цивільних позовних вимог прокурора у кримінальному процесі, які викладені у позовній заяві від 22.09.2020, що долучена до матеріалів кримінального провадження.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
За змістом ст. 26 КПК, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК.
Згідно з вимогами ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У частині 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
У ч.8 ст. 170 КПК України вказано, що вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Слідчий суддя зауважує, що інститут цивільного позову в кримінальному судочинстві має свої особливості, обумовлені завданнями кримінального провадження та які є пріоритетними, оскільки згідно із ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством. В цьому випадку КПК України передбачає можливість арешту майна підозрюваного з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов) - п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України. А стаття 128 КПК України передбачає можливість подання цивільного позову під час всього кримінального провадження до початку судового розгляду і не обумовлює спеціального строку в разі попереднього подання клопотання про арешт майна з цією метою.
При накладенні арешту на майно особи слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження причетності цієї особи вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно. При розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для накладеного арешту на майно.
Відповідно до статей 7 та 16 КПК України, однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997, кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу та тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції (ВП), заява №31107/96, п. 58 ЕСНР. 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 у справі «Спорронгта Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).
Наведені слідчим доводи щодо необхідності накладення арешту на дане нерухоме майно з метою відшкодування шкоди, завданої злочином під час проведення досудового розслідування, є передчасними, сумнівними за своєю суттю, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст.8, ч. 5 ст.9 КПК України), адже, у даному випадку, відсутнє обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Між тим, слідчий обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не привів у ньому достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно, твердження слідчого щодо пред`явлення в майбутньому цивільного позову не є безумовною підставою для задоволення вказаного клопотання.
З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає розумності і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
На підставі вищевикладених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.
На підставі наведеного вище, керуючись ст.ст. 3, 26, 84, 98, 167 -173, 237, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000841 від 17.08.2020, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28.09.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1