490/5026/20 18.08.2020
н/п 1-кс/490/3111/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5026/20
У Х В А Л А

17 серпня 2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зоря, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, проходить військову службу за контрактом на посаді водія відділення підвозу засобів інженерного озброєння взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти групи інженерного забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

17 серпня 2020 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, слідчим відділом Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002631 від 16.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.08.2018 року громадянин ОСОБА_5 уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2019 року №15 ОСОБА_5 призначений на посаду водія відділення підвозу засобів інженерного озброєння взводу інженерних загороджень інженерно-саперної роти групи інженерного забезпечення вказаної військової частини.

Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень та інше.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст.68 Конституції України, старший солдат ОСОБА_5 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину проти громадського порядку та моральності.

Так, 15.08.2020 року близько 22 год. 00 хв., більш точного часу у ході проведення досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, а саме кафетерії "Тайм Аут", розташованому за адресою: м.Миколаїв, проспект Героїв України, 11-З, усвідомлюючи протиправний характер та наслідки своїх дій, діючи умисно, з метою вчинення хуліганських дій, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в ігноруванні та зневажливому ставленні до загальноприйнятих норм моралі та відкрито демонструючи свою грубу поведінку існуючим у суспільстві правилам і нормам поведінки, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, що проявлялась тимчасовим припиненням нормальної діяльності закладу відпочинку, з числа своїх речей, дістав невстановлений у ході досудового розслідування предмет, ззовні схожий на вогнепальну зброю з набоями до неї.

Реалізовуючи хуліганські дії, ОСОБА_5 , підійшов до другого столику справа при вході кафетерію " ІНФОРМАЦІЯ_2 " і навів предмет ззовні схожий на вогнепальну зброю в бік відпочиваючих осіб, та з метою залякування відвідувачів, демонстративно дослав патрон в патронник, що супроводжувалось характерним звуком, після чого навів предмет ззовні схожий на вогнепальну зброю з погрозами її застосування до потерпілого ОСОБА_7 , яка була спрямована в бік його верхньої частини тулуба, у зв`язку із чим, останній сприйняв реальну загрозу життю та здоров`ю збоку ОСОБА_5 ..

На зауваження працівника закладу та оточуючих, ОСОБА_5 не реагував та продовжував вчиняти протиправні дії, у зв`язку з чим, було викликано наряд охорони та з метою припинення хуліганських дій, повідомлено про це ОСОБА_5 ..

В подальшому, з метою уникнення настання наслідків, ОСОБА_5 опустив предмет ззовні схожий на вогнепальну зброю та покинув територію кафетерію " ІНФОРМАЦІЯ_2 ".

15.08.2020 року о 22 год. 40 хв. працівниками Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України

16.08.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження №0002631 від 16.08.2020 року, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні з злочину в порядку ст.208 КПК України, згідно якого під час особистого обшуку ОСОБА_5 виявлено та вилучено предмет, ззовні схожий на пістолет з маркуванням «Retay 17», та три набої «РАК-9мм»;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.08.2020 року, відповідно до якого останній повідомив про обставини вчинення відносно нього злочину та описав особу злочинця;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.08.2020 року, відповідно до якого остання повідомила про обставини вчинення злочину, описала особу злочинця та неправомірні дії, які вчиняв ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.08.2020 року, відповідно до якого останній повідомив про обставини вчинення злочину відносно його знайомого потерпілого ОСОБА_7 , описав особу злочинця та неправомірні дії, які вчиняв ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0002631 відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_5 :

- може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив умисне тяжке кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років. ОСОБА_5 , розуміючи усю тяжкість вчиненого ним злочину, може виїхати за кордон або на непідконтрольні Україні території, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КК України;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, шляхом погроз фізичною розправою, знищенням або пошкодженням майна, з метою зміни ними показів на його користь;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він має негативну характеристику з місця служби, вчинив дане кримінальне правопорушення умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в ігноруванні та зневажливому ставленні до загальноприйнятих норм моралі та відкрито демонструючи свою грубу поведінку існуючим у суспільстві правилам і нормам поведінки, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, що проявлялась тимчасовим припиненням нормальної діяльності закладу відпочинку. Крім цього, в матеріалах кримінального провадження наявні відомості, що ОСОБА_5 , вже раніше вчиняв кримінальне правопорушення, але на даний час в силу ст.89 КК України раніше не судимий.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

Згідно рішень ЄСПЛ у справі "Панченко проти Росії" ризик втечі не повинен оцінюватися тільки на підставі суворості покарання, яке може слідувати; "Бегчіев проти Молдови" - ризик втечі повинен оцінюватися в світлі таких факторів, як характер людини, його моральні принципи, наявність місця проживання і роботи, сімейні узи, будь-які інші зв`язки з країною, в якій ведеться його переслідування; справа "Ньюмейстер проти Австрії" - ризик втечі неминуче знижується з плином часу, проведеного в ув`язненні; "Ідалов проти Росії", "Гаріцкі проти Польщі", "Храіді проти Німеччини", "Іліжков проти Болгарії" - серйозність майбутнього покарання є релевантною обставиною при оцінці небезпеки втечі обвинуваченого, сама по собі тяжкість звинувачення не може служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення, що також знайшло своє відображення в рішенні Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003.

З огляду на зазначене та з врахуванням наявності позитивних характеризуючих матеріалів на ОСОБА_5 , який має постійне місце проживання, проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , є раніше не судимим, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшов свого підтвердження ризик можливого ухилення від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення підозрюваним від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Що стосується ризику можливого вчинення інших кримінальних правопорушень, то суд приходить до висновку, що вказаний ризик не підтверджений жодним належним та допустимим доказом, а тому є необґрунтованим та безпідставним в розумінні діючого КПК та при прийнятті рішення до уваги не приймається.

Стосовно посилання прокурора на інший ризик, то суд погоджується з такими доводами і констатує, що на теперішній час існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, щодо можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни своїх показів на такі, що не відповідають дійсності.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, доведено існування зазначеного вище ризику, що передбачено ст.177 КПК України.

При застосуванні запобіжного заходу, судом також враховано вік підозрюваного, його стан здоров`я, дані про його соціальні зв`язки та спосіб життя, та інші обставини, що характеризують особу підозрюваного.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 є раніше не судимим, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , будь-якої інформації про наявність у підозрюваного близьких родичів за кордоном чи на непідконтрольній території України суду не надано.

Під час розгляду даного клопотання, сторона обвинувачення не навела переконливих доводів та доказів на їх обґрунтування щодо того, що застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, не буде достатнім для досягнення цілей, передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений період часу за місцем його проживання, буде достатнім для запобігання ризику, на який посилається прокурор, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 13.10.2020 року включно запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу, заборонити підозрюваному ОСОБА_5 у період доби з 20:00 год. до 07:00 год. наступного дня, залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та покласти на останнього строком до 13.10.2020 року включно обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;

- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_5 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного, за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1