Справа № 539/2353/20
Провадження № 1-кп/539/217/2020
ВИРОК
10 вересня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоселівка Сімферопольського району АРК, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше судимого: 16.12.1994 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.140 КК України (в ред.1960 року) до 2 років позбавлення волі; 18.03.1996 року Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.141, ч.2 ст.206, ст.42, ст.43 КК України (в ред.1960 року) до 3 років позбавлення волі; 06.02.2002 року Івано-Франківським міським судом за ч.3 ст.186, ч.2 ст.296, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі; 19.11.2019 року Лубенським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до штрафу в сумі 850 гривень,-
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ст.126-1 КК України,
05.06.2020, приблизно о 13 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де на підґрунті неприязних відносин, вчинив сварку із своєю матір`ю ОСОБА_5 і в ході якої у ОСОБА_4 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаній квартирі та у вказаний час, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , яка знаходилася у кухонній кімнаті, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар долонею лівої руки у праву ділянку обличчя ОСОБА_5 , після чого, обома руками стиснув нижню частину правої руки ОСОБА_5 .
Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, синця в області правої щоки, синця по тильній поверхні правого променево-зап`ястного суглобу, що відповідно до висновку судово-медичної експертній № 168 від 05.06.2020 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 К України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Крім цього, ОСОБА_4 проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , з якою перебуває у сімейних відносинах, веде спільний побут.
25.11.2019, приблизно о 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував за місцем проживання у стані алкогольного сп`яніння, за вище вказаною адресою. В цей час у останнього виник умисел на вчинення психологічного насильства відносно своєї матері, ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел на вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , яке полягало у погрозах фізичною розправою та словесних образах.
За вказаним фактом відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол та винесено постанову Лубенського міськрайонного суду № 539/4672/19 від 02.12.2019 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Крім цього, 12.03.2020, приблизно о 06 00 годині, ОСОБА_4 перебував за місцем проживання у стані алкогольного сп`яніння, за вище вказаною адресою. В цей час у останнього виник повторний умисел на вчинення психологічного насильства відносно своєї матері. ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел на вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , яке полягало у словесних образах.
За вказаним фактом відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол та винесена постанову Лубенського міськрайонного суду № 539/842/20 від 13.03.2020 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
Крім цього, 14.05.2020 приблизно о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 перебував за місцем проживання, за вище вказаною адресою. В цей час у останнього виник повторний умисел на вчинення психологічного насильства відносно своєї матері, ОСОБА_5 .
Так, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел на вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи повторно, вчинив психологічне насильство відносно ОСОБА_5 , яке полягало у словесних образах.
За вказаним фактом відносно ОСОБА_4 складено адміністративний протокол та винесена постанову Лубенського міськрайонного суду № 539/1464/20 від 27.05.2020 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАІІ.
Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо матері, з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до її психологічних страждань.
27.07.2020 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 471, 473 КПК України, укладено угоду про примирення, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення за ч.2 ст.125, ст.126-1 КК України, та щодо наслідків умисного невиконання угоди про примирення, передбачених ст.476 КПК України.
Відповідно до угоди сторони погодились про попереднє призначення покарання ОСОБА_4 : за ч.2 ст.125 КК України у виді 150 годин громадських робі; за ст.126-1 КК України у виді 200 годин громадських робіт; відповідно до ч.1 ст.70 КК України визначено остаточне покарання у виді 200 годин громадських робіт.
На день підписання угоди до обвинуваченого ОСОБА_4 від потерпілої ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування моральної чи матеріальної шкоди не заявлявся, претензій майнового характеру потерпіла ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_4 не має.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
На підставі ч.1 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
На підставі ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання.
ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ст.126-1 КК України в обсязі обвинувачення, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та пояснив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення і наполягає на затвердженні угоди про примирення.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене покарання, пояснивши, що цивільний позов про відшкодування морально та майнової шкоди не заявлявся, розуміє, що при затверджені угоди про примирення він буде позбавлений можливості вимагати притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та вимагати відшкодування шкоди.
Судом встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки її укладення та затвердження, визначені ст.473КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної між сторонами. Характеризуючи дані ОСОБА_4 та його відношення до вчиненого, не дають підстав для не затвердження угоди.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч.2 ст.125, ст.126-1 КК України є правильною.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ст.126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 липня 2020 року покарання:
-за ч.2 ст.125 КК України у виді 150 годин громадських робі;
-за ст.126-1 КК України у виді 200 годин громадських робіт;
На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1