Справа № 346/5199/20
Провадження № 1-кп/346/298/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 000220 від 14 листопада 2020 про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

- у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

13 листопада 2020 року близько 17:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу супермаркета "АТБ Маркет", що по вул. Палія, 28 в м. Коломия під час словесного конфлікту з ОСОБА_7 , на грунті неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій наніс один удар кулаком руки в ліву скроневу частину голови потерпілої, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді крововиливу лівого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи від 17 листопада 2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого злочину у повному обсязі та дав суду наступні показання.

Того дня на вулиці поблизу будинку його перестріла потерпіла з претензіями про несплату боргу на обслуговування будинку і процесі сварки з нею наніс їй удар зігнутою долонею руки в ліву частину обличчя.

У вчиненому щиро розкаюється, просить пробачення у потерпілої, запевняє, що подібного не повториться та просить обрати покарання у вигляді штрафу, бо в іншому випадку втратить можливість заробітку, що суттєво погіршить його матеріальне становище.

Потерпіла в судовому засіданні підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та уточнила, що дійсно їй був нанесений удар не кулаком, а зігнутою долонею руки.

Вказала, що на даний час претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не має, на суворому покаранні не наполягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз"яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ст. 125 ч. 1 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, перше притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність претензій з боку потерпілої.

Виходячи із характеру вчиненого та відношення до скоєного суд рахує за доцільне обрати винуватій особі покарання визначене статтею за якою він обвинувачуються, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та призначити покарання - штраф у розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п"ятдесят гривень.

Після набрання вироком законної сил, речові докази : DVD диск із матеріалами відеозапису, який долучено до матеріалів кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_9