Справа № 303/7584/20
В И Р О К
28 грудня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Мукачеві угоду про визнання винуватості, укладену сторонами у кримінальному провадженні № 0000923 внесеному до ЄРДР 01.10.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4
сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3
- захисника-адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Угода про визнання винуватості досягнута між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника обвинуваченого 01 грудня 2020 року, тобто перед скерування обвинувального акту до суду.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.263 КК України за таких обставин:
Так, ОСОБА_3 до 23.00 години 30.09.2020 умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, незаконно, без передбаченого законом дозволу, носив при собі в чоловічій сумці типу «бананка» металевий кастет, який був виявлений працівниками поліції в ОСОБА_3 під час огляду автомобіля Volkswagen-Passat д.н.з. НОМЕР_1 Республіки Польща, на вулиці Корятовича, у смт. Кольчино, Мукачівського району, в якому ОСОБА_3 , знаходився. Згідно висновку експерта №1/463 від 07.10.2020 виявлений у ОСОБА_3 , кастет відноситься до холодної зброї та є холодною зброєю ударно-дробильної дії. Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.263 КК України - незаконне поводження зі зброєю, тобто носіння кастетів без передбаченого законом дозволу.
Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.263 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, та показав, що він 30.09.2020 року, без передбаченого законом дозволу, носив при собі в чоловічій сумці типу «бананка» металевий кастет, який був виявлений працівниками поліції у нього під час огляду автомобіля Volkswagen-Passat д.н.з. НОМЕР_1 Республіки Польща, на вулиці Корятовича, у смт. Кольчино, Мукачівського району, в якому він знаходився. У вчиненому щиро кається, усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння. Просить призначити йому визначену в угоді міру покарання з іспитовим строком.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, на підставі ст. ст. 468,469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості, із зазначенням сторін, формулюванням обвинувачення та його правової кваліфікації, із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини. ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.263 КК України за вказаних обставин. Між обвинуваченим у присутності захисника та прокурором в угоді досягнута домовленість про призначення ОСОБА_3 покарання у виді 150 годин громадських робіт. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. Угода підписана обвинуваченим, його захисником та прокурором.
Обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що йому цілком зрозумілі наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджене покарання.
Захисник обвинуваченого просить затвердити угоду про визнання винуватості та призначити її підзахисному узгоджене сторонами покарання.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Заслухавши учасників судового провадження, які беруть участь у судовому засіданні, вивчивши зміст угоди про визнання винуватості, суд встановив наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Згідно з положеннями п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Частиною 5 ст. 469 КПК України передбачено, укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент, після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
В судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Угода про визнання винуватості, укладалася за участі захисника, відповідно до вимог ст. 52 КПК України.
Крім того, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб.
Як вбачається з обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.263 КК України незаконне поводження зі зброєю, тобто носіння кастетів без передбаченого законом дозволу, який відповідно до приписів ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а відтак підпадає під дію ч.4 ст. 469 КПК України.
Узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості міра покарання установлена в межах санкції ч.2 ст.263 КК України, відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення (злочину) та з урахуванням особи обвинуваченого.
Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.
Відповідно до положень п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого - є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим в присутності захисника, повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін, з врахуванням, що передбачена ч.2 ст. 50 КК України мета кримінального покарання в такому випадку буде досягнута, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, в межах санкції ч.2 ст.263 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Арешт на майно не накладався.
Речові докази у справі:
- пакет із написом МВС експертна служба №2485659 у середині якого знаходиться металевий кастет, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Процесуальні витрати у справі: за проведення експертизи, складають 653,80 гривень.
Відповідно до ч.1 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.
Враховуючи положення ч.1 ст.119 КПК України, та те, що обвинувачений ОСОБА_3 ніде не працює, та не має стабільного доходу, суд приходить до висновку про повне звільнення обвинуваченого від оплати процесуальних витрат за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Керуючись: п.1 ч.3 ст.314, 372, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000923 внесеному до ЄРДР 01.10.2020 року, укладену в присутності захисника 01 грудня 2020 року.
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 263 КК України, призначивши йому узгоджену сторонами угоди міру покарання у виді 150 (сто п`ятдесяти) годин громадських годин.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не застосовувався.
Речовий доказ: пакет із написом МВС експертна служба №2485659 у середині якого знаходиться металевий кастет, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Мукачівського РВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області - передати відповідній установі для знищення.
Звільнити ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрати за проведення експертизи в розмірі 653,80 гривень за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості, у відповідності до ст. 476 КПК України, потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1