Дата документу 26.08.2020 Справа № 336/4088/20
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/970/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №336/4088/20Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника володільця

майна ТОВ «СТ-ТРЕЙД-ЛТД» ОСОБА_9

власника майна ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ «СТ-ТРЕЙД-ЛТД» на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2020 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2020 року задоволено клопотання дізнавача-інспектора сектору дізнання Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 та накладено арешт на тимчасово вилучені 30 липня 2020 року під час проведення огляду місця події за адресою: м.Запоріжжя, провулок Зустрічний, 9, дві металеві стулки воріт та металеву будку.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ТОВ «СТ-ТРЕЙД-ЛТД» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити у задоволенні клопотання. Свої вимоги обґрунтувало тим, що вказане майно належить на праві приватної власності громадянину ОСОБА_10 , який діючи, як фізична особа передав його згідно Договору оренди обладнання № 1 від 29.07.2020 та Акту №1 приймання-передачі до договору оренди обладнання № 1 від 29.07.2020 для ведення господарської діяльності ТОВ «СТ-ТРЕЙД-ЛТД», де ОСОБА_10 обіймає посаду директора цього підприємства.

За результатами огляду місця події було вилучено, шляхом застосування спеціальної вантажно-розвантажувальної техніки та двох вантажних автомобілів (шляхом демонтажу) металеві ворота, металеву будку (службове приміщення служби охорони об`єкта ТОВ «СТ-ТРЕЙД-ЛТД») та блоки ФС (бетонний блок фундаментний суцільний) 2 шт. Після чого вказані матеріальні цінності, які належать ОСОБА_10 на праві приватної власності були вилучені, без згоди власника та користувача в порядку ч.5 та ч.7 ст.237 КПК, зокрема і які мають окремий правовий статус, згідно положень ст.233 КПК. Оскільки вилучена металева будка (службове приміщення служби охорони об`єкта ТОВ «СТ-ТРЕЙД-ЛТД») підпадає під ознаки ч.2 ст.233 КПК.

Між ТОВ «СПЕЦМАШПРОМ-2000» та ТОВ «СТ-ТРЕЙД-ЛТД» існує спір, щодо дійсних меж земельної ділянки, яка перебуває у користуванні ТОВ «СТ-ТРЕЙД-ЛТД». Однак на переконання апелянта працівники поліції не звернули увагу на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.06.2019 року в справі №336/2144/19, якою встановлено юридичний факт відсутності будь-якої дороги, яка б відповідала вимогам Правил дорожнього руху за вказаною юридичною адресою м.Запоріжжя, провулок Зустрічний, 9, де знаходиться територія ТОВ «СТ-ТРЕЙД-ЛТД».

Не надано оцінки рішенню Господарського суду Запорізької області від 13.03.2020 в справі №908/3359/19, яким відмовлено Позивачу ТОВ «СПЕЦМАШПРОМ-2000» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши доводи представників сторін апеляційного провадження і прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається із наданих матеріалів, дізнавач-інспектор сектору дізнання Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 за погодженням із прокурором 03 серпня 2020 року звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому зазначив, що 30 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 внесено відомості за ст. 356 КК за ознаками самоправства.

В клопотанні зазначив, що підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало повідомлення потерпілого - Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецмашпром-2000» про самовільне, всупереч встановленому законом порядку, блокування директором Товариства з обмеженою відповідальністю «СТ-Трейд-ЛТД» ОСОБА_10 в`їзду-виїзду на територію, де здійснює господарську діяльність потерпілий, шляхом встановлення воріт.

Під час проведення огляду місця події, яким є земельна ділянка за адресою: м.Запоріжжя, провулок Зустрічний, 9, вилучено дві металеві стулки воріт та металева будка, які мають статус тимчасово вилученого майна.

Враховуючи, що вказані предмети мають ознаки речових доказів в кримінальному провадженні як знаряддя вчинення злочину та можуть бути предметом дослідження під час проведення експертиз, в інтересах запобігання знищенню цього майна, слідчий просив накласти арешт на вищезазначене майно.
Слідчий суддя, з посиланням на ч.1 ст.170 КПК задовольнив зазначене клопотання посилаючись на те, що у судовому засіданні доведено його обґрунтованість.

Відповідно до ст.170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Колегія суддів погоджується, що вилучене майно за сукупністю ознак, підпадає під ознаки майна передбаченого ст.98 КПК, оскільки є знаряддям вчинення злочину, може бути використане як доказ фату і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження №0000154 відповідно до тієї фабули, яка зазначена у витягу з ЄРДР і встановлених під час судового розгляду обставин. У зв`язку із чим, на переконання апеляційного суду, у слідчого судді існували реальні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно відповідно до ч.3 ст.170 КПК.

Слідчий суддя належним чином перевірив дотримання слідчим строків звернення із клопотанням про накладення арешту відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК, дійшовши висновку про відсутність процесуальних порушень в цій частині. Дійшов обґрунтованого висновку, що вказане майно в силу ст. 167-168 КПК є тимчасово вилученим, клопотання про його арешт подано з дотриманням встановлених статтею 171 КПК строків, а саме: в перший робочий день після вилучення майна.

Твердження апеляційної скарги про незаконність проведення огляду особою, що не має повноважень на вчинення цієї процесуальної дії, перевірялись слідчим суддею і обґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки згідно із ст. 215 КПК досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом.

Кримінально каране діяння, за ознаками якого здійснюється досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні, у відповідності до ст. 12 КК відноситься до категорії кримінальних проступків, по яким досудове розслідування має форму дізнання.

У відповідності до ч. 3 ст. 38 КПК дізнання здійснюють, зокрема, підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів органів Національної поліції. З наведеного положення кримінального процесуального законодавства слідчий суддя зробив правильний висновок, що повноваженнями на здійснення дізнання можуть бути наділені як дізнавачі, так і співробітники інших підрозділів органів Національної поліції.

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області № 950 від 25.06.2020 року визначені та затверджені списки уповноважених осіб структурних підрозділів (відділів та відділень) ГУНП в Запорізькій області, які будуть здійснювати розслідування кримінальних проступків (у формі дізнання), в додатку № 1 до якого визначені співробітники структурних підрозділів Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в області, в тому числі оперуповноважений СКП Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 , який і проводив огляд місця події.

Повноваження вказаної службової особи на здійснення дізнання підтверджує і постанова начальника сектору дізнання Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 30.07.2020 року про доручення провадження досудового розслідування у кримінальному провадженні групі дізнавачів, до складу якої входить оперуповноважений сектору кримінальної поліції Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 .

У зв`язку з викладеним апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність проведеного неуповноваженою особою огляду місця події із наступним вилученням спірного майна.

Не впливають на правильність судового рішення й заперечення апеляційної скарги про те, що вилучення спірного майна відбулось під час повторного огляду місця події, оскільки КПК не обмежує орган дізнання кількістю проведень даної процесуальної дії.

Положення ст.233 КПК не обмежують право особи, яка здійснює огляд місця події, на вилучення знаряддя вчинення злочину. Тому судова колегія критично ставиться до заперечення апеляційної скарги про незаконність такого вилучення без ухвали слідчого судді на доступ до приміщення, яким є службове приміщення служби охорони. Адже протокол огляду місця події не містить данних про проникнення до даного приміщення і вилученого з нього речових доказів.

Судова колегія не погоджується із запереченням апеляційної скарги про те, що постановою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.06.2019 року вже встановлено юридичний факт відсутності будь-якої дороги, яка веде до території ТОВ «Спецмашпром-2000». При цьому судова колегія виходить з того, що згідно ст. 90 КПК для суду, який вирішує питання про допустимість доказів, має преюдиціальне значення лише рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Постанова Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 21.06.2019 року, про яку йдеться в апеляційній скарзі, не є таким рішенням національного суду.

Посилання в апеляційній скарзі на акт погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами і з якого нібито вбачається, що на місці вилучення спірного майна відсутня дорога, яку перегороджували вилучені ворота приміщення охорони, є безпідставним, оскільки згідно ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Лише в такому акті і додатках до нього можуть бути документально підтверджені межі земельної ділянки, що належить ТОВ «СТ-Трейд ЛТД», із відповідними належними йому комунікаціями.

Проте такий Акт землекористування на день розгляду апеляційної скарги у ТОВ «СТ-Трейд ЛТД» відсутній. Відтак, беззаперечних доказів правомірності своїх дій щодо встановлення ТОВ «СТ-Трейд ЛТД» вилучених під час огляду місця події за адресою: м.Запоріжжя, провулок Зустрічний, 9, двох металевих стулок воріт та металевої будки, які об`єктивно перекривають шляхові під`їзди до території ТОВ «Спецмашпром-2000» ні слідчому судді, ні апеляційному суду надано не було.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах процесуального закону. Арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу ТОВ «СТ-ТРЕЙД-ЛТД» залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05 серпня 2020 року про арешт майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4