Дата документу 02.10.2020 Справа № 554/4262/20
У Х В А Л А

02 жовтня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями в моє провадження 01.10.2020 надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо внесення відомостей до ЄРДР.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 заяву про відвід судді підтримала, просила її задовольнити.

В судове засідання слідчий суддя ОСОБА_4 не з`явилась.

Суд, заслухавши адвоката, дослідивши матеріали заяви, приходить до такого висновку.

Встановлено, що 19.05.2020 до Октябрського районного суду м. Полтава надійшла скарга ОСОБА_5 (справа №554/4262/20; 1-кс/554/6893/2020), котра згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді розподілена слідчому судді ОСОБА_4

30.09.2020 року від представника скаржника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо внесення відомостей до ЄРДР.
В обґрунтування своєї заяви зазначає, що між суддею ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникли обставини, які на думку скаржника ОСОБА_5 , викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді, а саме ОСОБА_5 звертався до Вищої Ради Правосуддя зі скаргою на дії судді ОСОБА_4 з приводу прийняття нею упереджених рішень щодо нього.

Згідно з вимогами ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-79 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КПК України усі відводи, крім відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, під час досудового слідства розглядає інший суддя цього ж суду.

Відповідно до ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні : 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члені його сім`ї заінтересовані в результаті провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно п. 2 Рішення Ради суддів України № 34 від 08.06.2017, зміненого Рішенням Ради суддів України № 13 від 01.03.2019, наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи. Подання учасником такого судового провадження скарги надії судді до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи може свідчити про вплив на суд, у разі, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення, тощо, що може мати ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 376 КК України.

Чинним законодавством не передбачено жодних обмежень щодо права будь-якої особи на звернення до Вищої ради правосуддя зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді, в тому числі і щодо звернення учасника судового провадження з дисциплінарною скаргою до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи.

Як неодноразово зазначали члени Вищої ради правосуддя у висновках за результатами перевірки відомостей, викладених у повідомленнях суддів про втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя, системний аналіз норм чинного законодавства вказує на те, що саме по собі звернення з дисциплінарною скаргою до Вищої ради правосуддя та/чи із заявою про злочин до закінчення судового розгляду справи не є ознакою впливу на суд чи втручання у діяльність суду крім випадку, коли це здійснюється як тиск на суддю з метою, зокрема, перешкодити виконанню суддями професійних обов`язків або схилити їх до винесення неправосудного рішення тощо.

Погроза звернення чи звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді не є доказом спроби незаконного впливу на безсторонність судді, не може свідчити про тиск та втручання в діяльність суду під час розгляду конкретної справи.

Суддя повинен виконувати професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи в суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Як зазначено у Висновку Консультативної ради європейських суддів № 18 (2015) «Позиція судової влади та її відносини з іншими гілками державної влади в умовах сучасної демократії», довіру й повагу потрібно постійно завойовувати і зберігати за допомогою відмінної роботи судів на основі найвищих стандартів. Судді повинні визнати, що вони є публічними особами і їм не слід бути занадто чутливими.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , оскільки відсутні обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості.

Керуючись ст.ст. 75-76, 81, 82, 107, 309 КПК України , суд ,-

п о с т а н о в и в:
В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 від розгляду скарги ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1