Номер провадження 11-сс/804/844/20

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020р. колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду в складі:

судді доповідача Залізняк Р.М.,

суддів Савкової С.В., Смірнової В.В.,

при секретарі судового засідання Ситніку Д.Л.,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області в режимі відеоконференції з Краматорським міським судом Донецької області апеляційну скаргу захисника Косинського В.І., який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 28.11.2020р., якою задоволено клопотання слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську Снурнікова Д.О. про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку ОСОБА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 406, ч.1 ст. 187 КК України на строк шістдесят днів, тобто з 26.11.2020р. до 24.01.2021р. включно,

за участю захисника Косинського В.І.,

підозрюваного ОСОБА_1 ,

прокурора Магери В.В.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 28.11.2020р. задоволено клопотання слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську Снурнікова Д.О. про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку ОСОБА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 406, ч.1 ст. 187 КК України на строк шістдесят днів, тобто з 26.11.2020р. до 24.01.2021р. включно.

На зазначену ухвалу слідчого судді захисником Косинським В.І., який діє в інтересах підозрюваного, подано апеляційну скаргу, в якій він:

- вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповнотою судового розгляду та у зв`язку з тим, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

- вказує, що суд не прийняв до уваги доводи захисту щодо невірної кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_1 за ч.1 ст. 187 КК України, оскільки на час розгляду клопотання слідчого в суді потерпілий два дні знаходився на лікуванні та отримав тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя та здоров`я, до не відповідає диспозиції ч. 1 ст. 187КК України; крім того, ступень тяжкості тілесних ушкоджень визначається судово-медичною експертизою, яка ще не була проведена слідчим; на його думку, правильною кваліфікацією дій ОСОБА_1 є грабіж ч.1 ст. 186 КК України;

- зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований до підозрюваного ОСОБА_1 з причини відсутності у нього судимості та відсутності підстав для кваліфікації його дій за ч.1 ст.187 Кк України;

- вказує, що при обранні запобіжного заходу стороною обвинувачення не наведено доказів про існування ризиків, передбачених ст. 177 КК України, сторона обвинувачення не довела обставини, які є підставою для тримання підозрюваного ОСОБА_1 під вартою, з боку обвинувачення лише робляться припущення щодо існування ризиків відповідно до ст. 177 КПК;

- зазначає, що підозрюваний не вчиняв спроб втечі, не переховувався від органів досудового слідства та суду; не може вчиняти вплив на свідків та потерпілого; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення дуже низький, оскільки підозрюваний раніше не судимий; ризик знищення або спотворення речових доказів відсутній, тому що всі заборонені предмети та речові докази вилучені 26.11.2020р. під час огляду; крім того твердження суду про існування ризиків спростовуються письмовими доказами долученими до матеріалів справи, а саме позитивними характеристиками за місцем проходження служби, також підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки та родину, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, літніх батьків, його батько хворіє на тяжку хворобу та потребує стороннього догляду та матеріальної допомоги; має постійне місце проживання, також заподіяна його діями майнова шкода відшкодована у повному обсязі;

-вказує, що суд взагалі не розглянув можливості обрання іншого запобіжного заходу, у своєму рішенні не навів мотивів, за якими підозрюваному ОСОБА_1 необхідно обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою та не може бути обрано інші більш м`які запобіжні заходи;

- вважає, що застосування запобіжного заходу, непов`язаного із триманням під вартою, а саме домашнього арешту, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, посилаючись при цьому на численні рішення ЄСПЛ;

-прохає скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисника Косинського В.І. та підозрюваного ОСОБА_1 , які підтримали подану захисником апеляційну скаргу та прохали її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та прохав залишити її без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги захисника за таких підстав.

Суд першої інстанції в обґрунтування задоволення клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на гауптвахті Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку строком на 60 днів, тобто з 26.11.2020р. до 24.01.2021р. включно, законно та обґрунтовано послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 406, ч.1 ст. 187 КК України (а.с. 92-100).

Так, ОСОБА_1 підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді водія протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини А3821, всупереч вимогам ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 13, 16, 26, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, приблизно о 00 год. 00 хв. 26.11.2020р., перебуваючи у штабному приміщенні ротного опорного пункту «Тіра» роти вогневої підтримки військової частини А3821, що розташований поблизу смт. Майорське Бахмутського району Донецької області, діючи з єдиним злочинним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушив статутні правила взаємовідносин між військовослужбовцями щодо молодшого сержанта ОСОБА_2 за відсутності між ними відносин підлеглості, що виявилось у завданні ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 не менше п`яти ударів кулаками обох рук в район голови ОСОБА_2 , після чого підозрюваний ОСОБА_1 схопив потерпілого ОСОБА_2 за шию в захват, коли той сидів на стільці, та розпочав душити його, та в подальшому ОСОБА_1 став навпроти ОСОБА_2 та наніс один удар кулаком лівої руки в район носу останнього, від якого ОСОБА_2 впав зі стільця, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 взяв пляшку із мастилом для бензопил та облив ОСОБА_2 , після чого за допомогою запальнички підпалив останнього, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що має характер знущання над військовослужбовцем.

Також ОСОБА_1 підозрюється у тому, що він, являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді водія протитанкового взводу роти вогневої підтримки військової частини А3821, всупереч вимог ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України ст.ст. 9, 11, 13, 16, 26, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, приблизно о 00 год. 00 хв., 26.11.2020р., перебуваючи у штабному приміщенні ротного опорного пункту «Тіра» роти вогневої підтримки військової частини А3821, що розташований поблизу смт. Майорське Бахмутського району Донецької області, діючи з єдиним злочинним умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій намір на скоєння розбійного нападу з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_2 , висунув вимогу про надання йому грошових коштів у розмірі 10 000 грн. та останньому не менше п`яти ударів кулаками обох рук в район голови ОСОБА_2 , після чого ОСОБА_1 схопив останнього за шию в захват, коли той сидів на стільці, та розпочав душити ОСОБА_2 , та в подальшому ОСОБА_1 став навпроти ОСОБА_2 та наніс один удар кулаком лівої руки в район носу останнього, від якого ОСОБА_2 впав зі стільця, після чого, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_1 взяв пляшку із мастилом для бензопил та облив ОСОБА_2 , після чого за допомогою запальнички підпалив останнього. В свою чергу, ОСОБА_2 злякався за своє життя та надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 5 000 грн. шляхом перерахунку грошових коштів із використанням відповідного мобільного додатку, через систему безготівкових фінансових операцій «UKRSIBonline», на заздалегідь повідомлений ним ( ОСОБА_1 ) картковий рахунок № НОМЕР_1 , який належав матросу ОСОБА_3 . Після цього, ОСОБА_2 ще надав ОСОБА_4 грошові кошти готівкою в розмірі 4 500 грн., які ОСОБА_1 взяв та поклав до своєї кишені, тим самим ОСОБА_1 протиправно заволодів грошовими коштами на загальну суму 9 500 гривень, якими він розпорядився на власний розсуд, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України -напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 406, ч.1 ст. 187 КК України, підтверджується зібраними доказами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_2 , який зазначив, що підозрюваний ОСОБА_1 наносив йому тілесні ушкодження (а.п. 48-50);

- протоколами проведених слідчих експериментів із свідком;

- протоколами огляду місця події від 26.11.2020р. та протоколом обшуку від 26.11.2020р., яким встановлено плями бурого кольору на одязі потерпілого, плями бурого кольору у приміщенні контрольно-просукного пункту військоової частини на позиціях ЗСУ у смт Майрське, де також вилучено чорну ковту підозрюваного ОСОБА_1 із нашаруванням слідів бурого кольору (а.п. 27-34, 38-46);

- протоколами допитів свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 (а.п. 56-71);

- протоколами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , з фототаблицями (а.п. 72-83);

- іншими матеріалами досудового розслідування..

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя дійшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 406, ч.1 ст. 187 КК України та що наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 406, ч.1 ст. 187 КК України.

Також при постановленні оскаржуваної ухвали слідчий суддя прийняв до уваги дані, що характеризують особу підозрюваного, відомості про його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан, міцність соціальних зв`язків, тяжкість та спосіб вчинення інкримінованих злочинів та дійшов висновку що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначені ризики свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного та слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти ризикам, які існують на теперішній час.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, висновки слідчого судді щодо необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою обґрунтовані із достатньою повнотою, є вмотивованими, такими, що підтверджені сукупністю доказів, які містяться в матеріалах провадження, та відповідають вимогам кримінального процесуального закону.

Доводи наведені в апеляційній скарзі захисника підозрюваного не мають під собою підгрунття та не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку суду апеляційної інстанції, вимоги вказаної статті слідчим суддею виконані в повному обсязі, слідчим доведено обґрунтованість оголошеної ОСОБА_1 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 406, ч.1 ст. 187 КК України та наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які існують, а саме ризик

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_1 являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини А3128, може повернутися до місця тимчасового розташування військової частини, яка наразі дислокується на території Донецької області, неподалік лінії розмежування ЗСУ та НЗФ, де тривають бойові дії, місцезнаходження військової частини в якій він проходить військову службу в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути признаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання; крім того, підозрюваний ОСОБА_1 є уродженцем і мешканцем Одеської області та у випадку застосування запобіжного заходу менш суворого ніж тримання під вартою, матиме можливість переховуватись на території Одеської області; підозрюваний ОСОБА_1 немає постійного місця проживання на території Донецької області, що створить передумови для ухилення останнього від явки до слідчого, прокурора чи суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_1 безпосередньо після вчинення злочину, самостійно не доповів своєму вищестоячому командиру або до правоохоронного органу про факт вчинення насильства до потерпілого ОСОБА_2 , не вжив заходів щодо надання медичної допомоги потерпілому, після його побиття;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_1 , розуміючи, що всі свідки у кримінальному провадження є його співслужбовцями, перебувають ним у дружніх відносинах, розуміють, що останній здатен вчиняти насильницькі дії, може прямо впливати на них, що у подальшому може призвести до того, що свідки можуть відмовитись від показів, або змінити їх, і враховуючи, що вказані свідки, ще не допитані безпосередньо судом першої інстанції, є великий ризик здійснення на них тиску з боку підозрюваного; крім того, підозрюваний ОСОБА_6 перед допитом свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_5 , знаючи і розуміючи, що їх будуть допитувати, говорив вказаним свідкам, щоб вони не давали покази проти нього; також підозрюваний ОСОБА_1 , являючись військовослужбовцем військової частини А3821, користуючись своїми повноваженнями, дружніми стосунками та за необхідністю за допомогою психологічного тиску на свідків і очевидців злочину може вплинути на свідків і очевидців, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині; підозрюваний ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині А3821 на посаді водія, який, поряд з цим володіє навиками вогнепальної стрільби та військовим мистецтвом, постійно безперешкодно по службі переміщається по території, по роду своєї діяльності підозрюваному неодноразово доводилось фізично знешкоджувати противників, оскільки бере участь у проведенні Операції об`єднаних сил на території Донецької та Луганської областей, він здобув стійкі оперативні зв`язки серед інших військовослужбовців та можливо, працівників правоохоронних органів, що відповідно дасть йому можливість впливати на свідків, які на теперішній час проходять службу в Збройних силах України, у даному кримінальному провадженні, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_1 розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини А3821, на посаді водія, користуючись своїми повноваженнями як військова службова особа, може здійснити вплив на свідків, як благаючи або умовляючи їх, так і маючи безперешкодний доступ до вогнепальної зброї за допомогою якої може погрожувати свідкам та потерпілому, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді; крім цього, підозрюваний ОСОБА_1 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, як військовослужбовець може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_1 перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби за контрактом, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 ч. 4 КК України, або дезертирство за ст. 408 ч. 3 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення насильства відносно ОСОБА_2 , або продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Крім того ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст. 187 КК України, яке виразилося у нападі з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним та є тяжким злочином, що є виключним випадком, у зв`язку з чим застава у зазначених захисником межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника Косинського Валентина Ігоревича, який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_1 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 28.11.2020р., якою задоволено клопотання слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську Снурнікова Д.О. про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку ОСОБА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 406, ч.1 ст. 187 КК України на строк шістдесят днів, тобто з 26.11.2020р. до 24.01.2021р. включно, залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 28.11.2020р., якою задоволено клопотання слідчого Другого СВ ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську Снурнікова Д.О. про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_1 та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на гауптвахті Донецького зонального відділу Військової служби правопорядку ОСОБА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 406, ч.1 ст. 187 КК України на строк шістдесят днів, тобто з 26.11.2020р. до 24.01.2021р. включно, залишити без змін.

Відповідно до ч.4 ст.424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Судді