Справа №463/8975/20
Провадження №1-кс/463/5011/20
У Х В А Л А

29 вересня 2020 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_3 , що погоджене прокурором Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000215 від 18 серпня 2020 року про арешт майна,

в с т а н о в и в :

слідчий як сторона кримінального провадження звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України затриманого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що в межах розслідування кримінального провадження №0000215 слідством перевіряються дані щодо можливого вимагання групою осіб в ОСОБА_8 грошових коштів з погрозою насильства над ним за нібито привласнену ним продукцію за час його роботи на посаді начальника з виробництва на ТОВ «СхідЗахід», що має ознаки кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.189, ч.4 ст.189 КК України.

В порядку ст. 208 КПК України, в межах вказаного провадження 24.09.2020 затримано ОСОБА_4 та на підставі ч.3 ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч.7 ст.223 і ст.236 КПК України, після отримання заяви ОСОБА_4 про проведення його особистого обшуку без захисника, здійснено проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено майно. Таке були визнано речовими доказами. Враховуючи те, що вказані речі відповідають вимогам ч.1 ст.98 КПК України, та можуть бути використані як докази факту і обставин вчинення кримінального правопорушення, з метою забезпечення їх збереження, просить накласти арешт на таке.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з аналогічних підстав, пояснив, що на аркуші папери є якісь цифри, а тому необхідно встановити, чи цей запис має відношення до вимагання коштів. Щодо техпаспорта на автомобіль, то якщо власник має підтвердження належності саме йому автомобіля, слідство не заперечуватиме проти повернення техпаспорта на нього.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник, які брали участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в судовому засіданні заперечили щодо клопотання. Вважають, що мобільний телефон і аркуш паперу значення для провадження не мають. Щодо свідоцтва про реєстрацію, то таке підозрюваному не належить, таким він лише користувався.

Власник майна ОСОБА_6 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відео конференції зазначив, що свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 належить йому, автомобіль є його власністю, а ОСОБА_4 лише користувався ним.

Заслухавши пояснення сторін, оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за підозрою ОСОБА_9 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.189, ч.4 ст.189 КК України та за підозрою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 - ч.4 ст.189 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 24.09.2020 слідчим, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_4 та на підставі ч.3 ст.208 КПК України, із дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, після отримання заяви ОСОБА_4 про проведення його особистого обшуку без захисника, здійснено проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_4 під час якого виявлено та вилучено: грошові кошти в сумі 2930 грн.; свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 ; клаптик паперу фіолетового кольору; мобільний телефон Iphone 7 ID: bcg-e3087a.

Як вбачається із копії постанови, слідчим Третього слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Львові ОСОБА_12 25.09.2020 винесено постанову про визнання вилучених предметів речовими доказами.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучене майно: грошові кошти в сумі 2930 грн.; клаптик паперу фіолетового кольору; мобільний телефон Iphone 7 ID: bcg-e3087a, є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, таке майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, проведення експертиз. Слідчий суддя погоджується, що вищевказаний мобільний телефон безпосередньо міг використовуватись ОСОБА_4 в ході інкримінованих дій, може бути використаний про проведенні експертиз.

А тому, з метою збереження вказаного вилученого майна, яке має значення речового доказу для кримінального провадження, могло зберегти на собі його сліди та є необхідними для проведення судових експертиз, з метою встановлення всіх обставин вчинення злочину, які мають суттєве значення для повного, всебічного здійснення досудового розслідування, клопотання слід задоволити та накласти арешт вказане майно.

Щодо вилучених коштів, то вони належать підозрюваному і у зв`язку з тим, що санкція інкримінованого злочину передбачає конфіскацію майно, то на таке також слід накласти арешт.

Разом з тим, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим належним чином не доведено той факт, що свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_1 має відношення до кримінального провадження, в судовому засіданні встановлено, що ТЗ НОМЕР_1 належить родичу підозрюваного ОСОБА_6 , даних про те, що свідоцтво про реєстрацію цього ТЗ відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу та має значення для кримінального провадження, а тому в цій частині слід в задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст. 117, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання задоволити частково.

Накласти у кримінальному провадженні №0000215 від 18 серпня 2020 року арешт на майно, вилучене 24 вересня 2020 року під час проведення особистого обшуку в порядку ст. 208 КПК України затриманого ОСОБА_4 , а саме:

- грошові кошти в сумі 2930 грн.;

- клаптик паперу фіолетового кольору;

- мобільний телефон Iphone 7 ID: bcg-e3087a.

В решті в задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 02 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1