У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/4483/20

№ 1-кс/183/1231/20

25 серпня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання начальника сектору дізнання Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 17.08.2020 року до ЄРДР за № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 170 КПК України надійшло клопотання начальника сектору дізнання Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , про арешт майна.

В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_2 зазначив, що 17.08.2020 року о 23.30 годині за адресою: вул. 195-ї Стрілкової Дивізії, м. Новомосковськ Дніпропетровської області працівниками поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ст. 35 Закону України «Про поліцію» було зупинено автомобіль марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 . На запитання чи має останній при собі предмети або речовини які заборонені у обігу України ОСОБА_4 відповів так. В подальшому було викликано слідчо-оперативну групу.

18.08.2020 року дізнавачем Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області був оглянутий автомобіль марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . В ході огляду вказаного автомобіля у підлокітнику було виявлено прозорий сліп пакет з кристалічною речовиною всередині, зовні схожою на наркотичний засіб. В подальшому вищевказаний автомобіль, та сліп пакет було вилучено до Новомосквського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, розташованого за адресою: вул. Сучкова, 37А, м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

17.08.2020 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені дізнавачем Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 з правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 309 КК України.

18.08.2020 року вищевказаний автомобіль марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , було визнано речовим доказом, так як саме всередині вказаного автомобіля було виявлено речовину зовні схожу на наркотичний засіб.

Враховуючи, що для проведення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду кримінального провадження, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження речових доказів, необхідно на вказане майно накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, так як існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та підлягає збереженню.

Оскільки, саме на автомобілі марки «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 було скоєно вищевказаний кримінальний проступок, тому вказаний автомобіль має значення у кримінальному провадженні речового доказу, з метою забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин справи, арешт автомобіля у даному кримінальному провадженню є необхідним.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися у зв`язку з обмеженнями, встановленими введенням в Україні карантину. Слідчий суддя вважає, що їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшла до таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, дослідивши надані слідчим докази, а також проаналізувавши наведені аргументи щодо необхідності накладення арешту на речовий доказ, вважає, що підстав, зазначених у клопотанні, немає, оскільки не зазначено на якій підставі ОСОБА_4 користується автомобілем «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , що є громадянином Польщі, тобто слідчим не доведено, що ОСОБА_4 керував автомобілем «Mercedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , на законних підставах.

Хоча до клопотання і долучено копію пояснень ОСОБА_4 однак, їх неможливо прочитати, оскільки написано нерозбірливим почерком. Крім того, пояснення не є доказом у кримінальному провадженні.

Також частино 1 статті 171 КПК України передбачено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Отже, вищевказаною нормою чітко визначено коло осіб, які уповноважені звертатись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. Однак, з клопотанням до слідчого судді звернувся начальник сектору дізнання Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , хоча, як було зазначено вище, до слідчого судді з вказаним клопотанням мають звернутися виключно: прокурор, слідчий за погодженням із прокурором.

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання про арешт майна подано особою, яка не є стороною кримінального провадження у відповідності до вимог ст. 3 КПК України, а також, враховуючи інші вищенаведені обставини, слідчий суддя вважає клопотання необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання начальника сектору дізнання Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 , погодженого прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 17.08.2020 року до ЄРДР за № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1