справа 361/366/20
провадження 1-кп/361/409/20
УХВАЛА
22 грудня 2020 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари матеріали кримінального провадження № 0000611 від 19.08.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, такої, що не працює, зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, суд, -
в с т а н о в и в:
В Броварському міськрайонному суді Київської області загалом з 16.01.2020, а на розгляді судді ОСОБА_1 - з 04.09.2020 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
В судовому засіданні 22.12.2020 прокурор просив продовжити обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, посилаючись на обґрунтованість підозри останньої у вчиненні тяжкого необережного злочину, наслідком якого стали загибель двох і травмування однієї особи, та продовження існування відносно

ОСОБА_6 ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини першої статті 177 КПК України. Свою позицію мотивував тим, що обвинувачена, наречений якої мешкає у Швейцарії, володіючи двома закордонними паспортами, не маючи в Україні міцних соціальних зв`язків, неодноразово до затримання перетинаючи кордон, під страхом невідворотності засудження на строк до 10 років позбавлення волі переховуватиметься від суду та виїде за межі країни. Крім того, будучи обізнаною про місце проживання потерпілих і свідків, ОСОБА_6 в разі застосування будь-якого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, використовуючи матеріальні або психологічні чинники, може змусити тих надавати в суді неправдиві показання або відмовитися від дачі показань. В обґрунтування наведених у клопотанні ризиків прокурор ОСОБА_3 надав лише запит від 14.12.2020 на ім`я начальника Головного центру обробки спеціальної інформації АДПС України, відомості про відправку якого адресату відсутні, з проханням повідомити дані про перетин ОСОБА_6 під цим чи іншим прізвищем кордону України за паспортами серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 .

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора, повідомила, що обвинувачена, категорично заперечуючи свою провину у вчиненні 19.08.2019 ДТП, в такий спосіб здійснює на неї психологічний тиск, який значно збільшиться в разі перебування винної особи на свободі. Також представник ОСОБА_6 приїздив до її батька з пропозицією сплати коштів, тобто обвинувачена, володіючи значними матеріальними статками, може спонукати свідків до суттєвої зміни показань. Просила суд врахувати, що ОСОБА_6 , бажаючи залишитись непокараною за смерть двох осіб і тяжке ушкодження здоров`я третьої, крім того, будучи зобов`язаною до сплати кредиту в розмірі 4 000 000 грн. за рішенням суду в цивільній справі, маючи неофіційні сімейні зв`язки в іншій державі й систематично до затримання перетинаючи кордон, безумовно залишить межі України.
Обвинувачена та її захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора з огляду на необґрунтованість підозри ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286 КК України і відсутність наведених у клопотанні ризиків, однак, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, до з`ясування всіх обставин по справі й надання їм фахової юридичної оцінки не заперечували проти обрання обвинуваченій навіть запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронних засобів контролю. Сторона захисту послалась на те, що ОСОБА_6 народилась і до затримання 19.08.2019 у статусі підозрюваної в цьому кримінальному провадженні постійно проживала в м. Києві, з 2015 року є власницею квартири АДРЕСА_3 , має сестру та матір похилого віку, яка за станом здоров`я потребує стороннього догляду, а стосунки з іноземцем припинено в 2013 році, тобто існування в останньої міцних соціальних зв`язків саме в м. Києві є безумовним, при цьому візит до батька потерпілої ОСОБА_4 з пропозицією коштів був обумовлений бажанням відшкодувати матеріальні витрати, пов`язані з похованням ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , обвинувачена в жодний спосіб не намагалась вплинути на потерпілих і свідків по справі та має намір доводити свою невинуватість за ч. 3 ст. 286 КК України виключно в законний спосіб у суді. Крім того, вважаючи абсурдним твердження прокурора про наявність у ОСОБА_6 іншого прізвища та двох закордонних паспортів, що впродовж тривалого часу зумовлювало перебування особи під вартою попри відсутність документів з цього приводу, захисник надав докази видачі ОСОБА_6 замість анульованого закордонного паспорта серії НОМЕР_3 закордонного паспорта серії НОМЕР_1 з терміном дії до 29.03.2021, який висловив намір здати на зберігання для уникнення будь-яких сумнівів.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про неможливість задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до юридичної позиції Конституційного Суду України в рішенні

№ 26-рп/2009 від 19.10.2009, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; встановлення обмежень прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним. За частиною другою статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом; в пункті 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року унормовано право кожного на свободу та особисту недоторканність, заборону позбавлення свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. В рішенні № 7-р/2019 від 25.06.2019 Конституційний Суд України дійшов висновку, що право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України; обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина виключно на підставі вмотивованого рішення суду.

За змістом частини першої статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу; строк ухвали суду про продовження строку тримання під вартою відповідно до статті 197 КПК України не може перевищувати шістдесяти днів; до спливу продовженого строку суд на виконання вимог частини третьої статті 331 КПК України зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене.

Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 286 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті, після звільнення головуючого по справі ОСОБА_9 у відставку з 04.09.2020 заново перевіряється судом в іншому складі, при цьому ОСОБА_6 з 19.08.2019 постійно перебуває під вартою.

В рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини, рішення якого є частиною національного законодавства, зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу, однак воно не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

В ході розгляду клопотання встановлено, що досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000611 від 19.08.2019 завершене в січні 2020 року, при цьому ОСОБА_6 в період з 19.08.2019 не намагалась через третіх осіб або особисто в будь-який спосіб впливати на потерпілих і свідків по справі з метою зміни тими показань на її користь, тобто підстави вважати, що відносно обвинуваченої існує ризик, передбачений пунктом 3 частини першої статті 177 КПК України, в матеріалах клопотання відсутні та прокурором не доведені.

Разом із тим, попри міцні родинні зв`язки і наявність власного житла в м. Києві, щодо ОСОБА_6 , на думку суду, існує ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, який з часом не зменшився й не відпав та полягає у вірогідності переховування від суду, оскільки періодичне перебування вказаної особи за межами України та її близькі стосунки з громадянином іншої держави, на чому наполягає прокурор, наразі не спростовано.

Закінчення 27.12.2020 строку дії запобіжного заходу, перевірка на даній стадії судом обґрунтованості обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, внаслідок чого настала загибель двох осіб, за який, в разі доведення вини, їй загрожує покарання до 10 років позбавлення волі, необхідність забезпечення ефективного здійснення кримінального провадження, в якому має заново відбуватися допит потерпілих і свідків, продовження існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, недоведеність прокурором недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, дотримання судом принципів справедливості й неупередженості зумовлюють відмову в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю, якого достатньо для дотримання процесуальних обов`язків під час судового розгляду і запобігання наявному ризику.
На виконання вимог частин четвертої-п`ятої статті 181 КПК України орган внутрішніх справ за місцем проживання повинен негайно поставити на облік осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суду; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченої, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися за місцем її проживання, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених обов`язків.

Керуючись ст. 177-178, 183, 197, 331, 372 КПК України, суд, -
п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання прокурора Броварської місцевої прокуратури про продовження строку дії застосованого обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 0000611 від 19.08.2019-відмовити.

Застосувати до обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронних засобів контролю на два місяці, тобто до 22 лютого 2021 року включно, негайно звільнивши її з під варти із залу суду.

Покласти наобвинувачену ОСОБА_6 протягом дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту наступні процесуальні обов`язки:
- заборонити ОСОБА_6 цілодобово залишати місце проживання - квартиру

АДРЕСА_3 ;

- зобов`язати ОСОБА_6 з`являтися до Броварського міськрайонного суду Київської області за кожною офіційною вимогою, а в разі неможливості з`явитися через поважні причини завчасно повідомляти про це суд;

- зобов`язати ОСОБА_6 повідомляти Броварську місцеву прокуратуру та Броварський міськрайонний суд Київської області про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування в будь-який спосіб з потерпілими, свідками в цьому ж кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_6 , що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно постановити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це суд, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві (02100, м. Київ, вул. Червоноткацька, 2).

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора в цьому кримінальному провадженні.

На ухвалу прокурором, обвинуваченою та її захисником протягом семи днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги до Київського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1