Ухвала

23 листопада 2020 року
м. Київ
справа № 243/9599/19
провадження № 51 5596 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2020 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року щодо нього

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 10001065,
встановив:
У касаційній скарзі засуджений порушив питання про перегляд вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів п. 4 ч. 2, ч. 5 зазначеної статті.
Так, у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу до суду касаційної інстанції із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень; до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.
Проте засуджений подав касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому він уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є:
1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК);
2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК);
3) невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Отже, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що є підставою для зміни чи скасування таких рішень, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.
Так, засуджений порушує питання про скасування вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 24 червня 2020 року та ухвали Донецького апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Проте, порушуючи питання про скасування оскаржуваних рішень із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, засуджений не зазначає, яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустився суд першої інстанції при розгляді кримінального провадження щодо нього, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень, і були би підставою відповідно до ст. 438 КПКдля скасування вироку місцевого суду касаційним судом з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, з огляду на положення статей 412, 415 цього Кодексута зважаючи на те, що суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Крім того, вказуючи на незаконність вироку місцевого суду, ОСОБА_4 посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 433,

438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Окрім зазначеного, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги взагалі не додано копій оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПКу разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху

і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5