Справа № 128/1964/20
Провадження №11-кп/801/1392/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року, якою звільнено умовно-достроково від відбування покарання на залишок невідбутого строку покарання 1 рік 9 місяців 25 днів, засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької обл. Тиврівського р-н смт. Сутиски, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, останній раз 24.04.2018 року Барським районним судом Вінницької області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.ст.70, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців; згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 16.07.2018 року вирок змінено, ОСОБА_8 призначено покарання за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.ч.1,4 ст.70, ст.72 КК України у вигляді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців,

в с т а н о в и в :
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 .
Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання на залишок невідбутого строку покарання 1 рік 9 місяців 29 днів.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 відбув більше 2/3 строку покарання, а також сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що підтверджується довідкою начальника відділення СПС, з якої вбачається, що засуджений ОСОБА_8 має 7 заохочень, дисциплінарні стягнення не застосовувалися; наявні виконавчі листи на суму 136166 грн., 88 коп., за час відбування покарання відшкодував 1922 грн. 39 коп., та має намір в подальшому відшкодовувати.
Заступник керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , мотивуючи свої вимоги тим, що комісією установи від 28.08.2018 року засудженому відмовлено у застосуванні до нього пільги, передбачені ст.101 КВК України, оскільки він не став на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий за умисні, корисливі, тяжкі злочини, неодноразово звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив ряд аналогічних злочинів, з урахуванням цього адміністрація установи у характеристиці на засудженого ОСОБА_8 також зробила висновок про недоцільність застосування до нього такої пільги, як умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, передбаченої ст.81 КК України.
Крім того, судом першої інстанції не враховано поведінку засудженого ОСОБА_8 щодо відшкодування збитків, завданих потерпілим вчиненим кримінальним правопорушенням збитків, який за час відбуття покарання відшкодував лише 1 922,39 грн. із 136 166,88 грн, хоча у виправній установі за період відбування покарання йому нараховано 26 058,22 грн заробітної плати.
Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, засудженого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги, перевіривши судові матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.
Статтею 81 КК України визначено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засудженого, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених.

У відповідності до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 засуджений вироком Барського районного суду Вінницької області від 24.04.2018 року за ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ст.ст.70,71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 6 років 6 місяців, який згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 16.07.2018 року змінено.
Застосовуючи до засудженого ОСОБА_8 положення ст.81 КК України, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_8 відбув більше 2/3 строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що підтверджується довідкою начальника відділення СПС, з якої вбачається, що засуджений ОСОБА_8 має 7 заохочень, дисциплінарні стягнення не застосовувалися; за час відбування покарання засуджений ОСОБА_10 відшкодував 1922 гривень 39 копійок.
Разом з тим, судом першої інстанції не враховано те, що засуджений ОСОБА_8 раніше шість разів притягувався до кримінальної відповідальності та неодноразово звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, проте належних висновків для себе не зробив та знову вчинив ряд аналогічних тяжких злочинів, за час відбування покарання до останнього застосовувалися вимоги ч.5 ст.72 КК України, що значно скоротило його термін покарання; засуджений в своїх діях не має чіткої послідовності та стабільності постійно змінює свої рішення, протоколом №23 від 13.07.2020 року відмовлено засудженому ОСОБА_8 в застосуванні ст.81 КК України.

Судом першої інстанції не враховано поведінку засудженого ОСОБА_8 щодо відшкодування збитків, завданих потерпілим вчиненим кримінальним правопорушенням, який за час відбуття покарання відшкодував лише 1 922,39 грн. із 136 166,88 грн, тоді як у виправній установі за період відбування покарання йому нараховано 26 058,22 грн. заробітної плати.

Враховуючи вищезазначені обставини, поведінка засудженого ОСОБА_8 не свідчить про його виправлення та бажання усунути наслідки кримінального правопорушення.

У відповідності до положень ч.2 ст.81 КК України обов`язковою умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує умовно-достроковому звільненню.

Зазначені вище обставини в сукупності свідчать про те, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги прокурора про невідповідність висновків суду викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам справи, що потягло за собою невірне умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання на думку колегії суддів, є доведеними.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою необхідно в клопотанні адвоката ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання відмовити.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України суд,

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 13 листопада 2020 року, якою ОСОБА_8 звільнено умовно-достроково від відбування покарання на залишок невідбутого строку покарання 1 рік 9 місяців 25 днів скасувати.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання відмовити.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4