Справа № 461/4498/20
Провадження № 1-кс/461/8092/20
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5
Вказане клопотання мотивував наступним. У березні-квітні 2014 року у м. Луганську групою озброєних осіб створено стійке ієрархічне об`єднання, так звану «Луганську народну республіку» (далі за текстом - «ЛНР»).
Відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 №638-IV терористична організація - це стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Терористична діяльність це діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних акті; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само, як і участь у таких актах; вербування, озброєння, підготовку та використання терористів; пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.
З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ЛНР» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Луганської області сформовані підрозділу політичного (т.зв. «органи державної влади ЛНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
При цьому представники політичного блоку організовують збір та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників організації та осіб, лояльно налаштованих до їхньої діяльності, чим також забезпечують існування вказаної терористичної організації. У свою чергу, на керівників та учасників силового блоку покладається забезпечення стійкості даної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України.
«ЛНР» має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
На учасників силового блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладено наступні обов`язки:
- систематична організація та ведення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних Сил України, задіяними у проведенні Антитерористичної операції та Операції об`єднаних сил;
- з метою опору представникам державної влади та унеможливлення припинення злочинної діяльності правоохоронними органами та Збройними Силами України, організація у групи осіб, які є прихильниками злочинної діяльності учасників «ЛНР», озброєння зазначених осіб та керівництво їхніми діями;
- створення не передбачених законом збройних формувань та участь у їх діяльності;
- вербування нових учасників до складу силового блоку «ЛНР» та керівництво їхніми діями;
- захоплення населених пунктів, будівель, військових частин та інших об`єктів на території Луганської області;
- вчинення терористичних актів та диверсій на території України;
- захоплення зброї чи заволодіння у інший спосіб боєприпасами, вибуховими речовинами, військовою технікою, транспортними засобами, а також будівництво укріплень з метою протидії діяльності осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності;
- викрадення осіб з метою отримання матеріальної вигоди та залякування мешканців, які підтримують діючу владу в Україні;
- силова підтримка учасників політичного блоку при проведенні незаконного референдуму на території Луганської області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «ЛНР», а також укріплення та охорона зайнятих ними будівель та споруд;
- вчинення дій, спрямованих на унеможливлення проведення парламентських, президентських та місцевих виборів на території Луганської області;
- організація поставок зброї, боєприпасів, вибухових речовин, військової техніки та їх розподіл серед учасників терористичної організації.
Представники «ЛНР» щодня здійснюють артилерійські та автоматичні обстріли, вибухи та підпали, тобто постійно вчиняють терористичні акти на території Луганської області, яка контролюється органами державної влади України. Тим самим, залякують населення нашої держави, погіршують соціально-економічну та політичну ситуацію в країні.
Таким чином, відповідно до ст. 1 Закону України від 20.03.2003 № 638-IV «Про боротьбу з тероризмом» самопроголошена «ЛНР» є терористичною організацією, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, і яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якої здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в якому всі структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації.
З метою виконання вищезазначених функцій силового блоку терористичної організації «Луганська Народна Республіка», 07.10.2014 її самопроголошеним головою виданий указ за № 15, згідно якому створено незаконне військове формування «Народна міліція ЛНР», на яке покладено функції здійснення збройного опору силам АТО на території Луганської та Донецької областей та забезпечення захисту життєдіяльності зазначеної терористичної організації від зовнішніх загроз.
Вказане формування має організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, його учасники озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мають тяжке військове озброєння та військову техніку. В зазначеному формуванні визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставляться завдання щоденної діяльності, що полягає в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур «ЛНР», придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Луганської області, встановлення режиму військового стану, протистояння підрозділам Збройних Сил України та правоохоронних органів України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокуються в різних населених пунктах і місцевостях на тимчасово окупованій частині Луганської області та мають загальну координацію керівництва.
В 2015 році у складі т.зв. «Народної міліції ЛНР» створений структурний підрозділ «2 Окрема гвардійська мотострілецька бригада імені Героя Радянського союзу ОСОБА_8 2 армійського корпусу народної міліції «ЛНР» (далі «2 ОМСБр 2 АК НМ ЛНР»), який, за рішенням керівництва терористичної організації «ЛНР», покликаний вирішувати завдання по протидії антитерористичній операції та операції об`єднаних сил, збору і опрацюванню інформації про сили та засоби, які використовують правоохоронні та військові органи України в ході її проведення (далі сили та засоби АТО), а також вербуванню нових членів «ЛНР» та підшуканню пособників терористичної діяльності.
Водночас, громадянин України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи з розповсюджених повідомлень у засобах масової інформації та мережі Інтернет про проведення на території Луганської області України антитерористичної операції проти терористичної організації «ЛНР», усвідомлюючи, що діяльність даної терористичної організації та її підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з ідеологічних та корисливих мотивів, у 2014 році (більш точний час досудовим слідством не встановлено) добровільно вступив до її лав.
При цьому, ОСОБА_7 , вступаючи до вказаного непередбаченого законом збройного формування - терористичної організації «ЛНР», був достовірно обізнаний, що воно відносяться до збройних формувань, а саме має організаційну структуру військового типу (поділяється на структурні підрозділи (групи, пости) з визначенням особового складу кожного з них, які носять формений одяг військового типу), характеризується наявністю єдиноначальності та субординації (невстановленими органами досудового розслідування особами здійснюється єдине керівництво зазначеними збройними формуваннями), використанням знаків розрізнення (нарукавних шевронів та інших предметів), має воєнізований характер завдань та методів здійснення з використанням вогнепальної зброї та військової техніки збройного опору підрозділам Збройних Сил України та інших військових формувань України, задіяних в проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей України та ставить перед собою специфічні завдання (утримання території окремих районів Луганської області, тимчасово непідконтрольних органам державної влади України, встановлення на території цих районів Луганської області військового стану (перевірка документів у осіб, чергування з вогнепальною зброєю на підконтрольних об`єктах, обладнання на території зазначених районів Луганської області так званих «блокпостів» для здійснення збройного опору Збройним Силам України та іншим військовим формуванням України) та має для цього відповідні матеріальні засоби (вогнепальну зброю, боєприпаси та військову техніку).
Крім того, ОСОБА_7 усвідомлював, що зазначений підрозділ терористичної організації «ЛНР» не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про Національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими визначено створення та функціонування збройних формувань України.
В подальшому, наказом по особовому складу командувача так званої «Народної міліції» терористичної організації «Луганська народна республіка» № 94 від 04.07.2015, ОСОБА_7 призначений на посаду механіка-водія-санітара відділу збору та евакуації поранених медицинського відділення медицинського взводу 2 окремої гвардійської мотострілецької бригади імені Героя Радянського союзу ОСОБА_8 2 армійського корпусу народної міліції «ЛНР» із військовим званням «рядовий». Станом на березень 2018 року, ОСОБА_7 перебуває на посаді командира взводу «3 мотострілецького батальйону НОМЕР_1 окремої гвардійської мотострілецької бригади імені Героя Радянського союзу ОСОБА_8 2 армійського корпусу народної міліції «ЛНР».
Вступивши до непередбаченого законом збройного формування - терористичної організації «ЛНР», ОСОБА_7 (поз. «Борода») був забезпечений військовою формою, вогнепальною зброєю та боєприпасами до неї.
У складі зазначеного батальйону незаконних збройних формувань
ОСОБА_7 , у період з 2014 по 2017 роки (більш точний час досудовим слідством не встановлено) виходив на лінії розмежування сил АТО та незаконних збройних формувань, під час яких з використанням військової техніки, здійснював обстріли позицій сил АТО та підрозділів Збройних сил України
14.03.2018 у даному кримінальному провадженні слідчим складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю с. Забойський Словянського району Краснодарського краю РФ, зареєстрованому у АДРЕСА_1 , проживаючому у АДРЕСА_2 про його участь у терористичній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, яке погоджено прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.
Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 особисто вручено не було, оскільки він перебуває в районах Луганської області, де відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Однак слідчим було направлено повідомлення про підозру ОСОБА_7 за останнім відомим його місцем проживання, а саме у АДРЕСА_2 разом із повісткою про виклик для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення його допиту у якості підозрюваного.
Також повістки про виклик підозрюваного були надруковані в газеті «Урядовий кур`єр» та розміщенні на офіційному сайті Служби безпеки України.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 постійно проживає та на даний час знаходиться на території Луганської області, яка тимчасово підконтрольна незаконним збройним формуванням терористичної організації «ЛНР» та на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому встановити його місцезнаходження не представляється можливим.
Надалі, на виклик 24 березня 2018 ОСОБА_7 до слідчого не прибув, про причини неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим 04 квітня 2018 року постановою слідчого підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук,здійснення якого доручено відділу контррозвідки УСБУ у Львівській області.
05.04.2019 слідчим суддею Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_10 надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який згодом був неодноразово продовжений.
В подальшому, на виклик 17 та 18 листопада 2020 року ОСОБА_7 до слідчого не прибув, про причини неприбуття не повідомив.
Водночас, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручено захиснику останнього ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкий злочин, щодо якого, відповідно до ч. 2 ст. 2971 КПК України, передбачено можливість здійснення спеціального досудового розслідування, а також те, що на даний час останній переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, перебуває на території Луганської області, яка є тимчасово окупованою територією України та районом проведенняантитерористичної операції, керуючись ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, ст.ст. 40, 110, 2971 та 2972 КПК України, ст. 1 Закону України від 18.01.2018 № 2268-VIII «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», ч. 3 ст. 12 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції від 04.11.2018), ч. 1 ст. 5 Закону України від 12.08.2014 № 1632-VII «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції», п. 1 ст. 1 Закону України від 02.09.2014 № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (в редакції від 07.02.2019), ст. 8 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст.ст. 2, 7 Закону України «Про доступ до судових рішень», просить клопотання задоволити.
В судовому засіданні прокурор просив проводити розгляд у відкритому судовому засіданні та задоволити дане клопотання
Слідчий подане клопотання підтримав, просив задоволити таке, з наведених у ньому підстав.
Захисник в судовому засіданні повідомив, що у нього немає відомостей відносно підзахисного. Чи є в останнього родичі не відомо. Чи живий підозрюваний йому не відомо. Повністю довірю суду, тому щодо даного клопотання покладаюсь на розсуд суду.
Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши слідчого, прокурора, захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ч.2 ст.1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.
Згідно з ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави. Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, 116, 118, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Якщо у кримінальному провадженні повідомлено про підозру декільком особам, слідчий, прокурор вправі звернутися до слідчого судді із клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування лише стосовно тих підозрюваних, щодо яких наявні передбачені частиною другою цієї статті підстави, а стосовно інших підозрюваних подальше досудове розслідування у цьому самому кримінальному провадженні здійснюватиметься згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Слідчим суддею встановлено, що 14.03.2018 року у даному кримінальному провадженні слідчим складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у участі його у терористичній організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України.
Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 особисто вручено не було, оскільки він перебуває в районах Луганської області, де відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Повідомлення про підозру направлено ОСОБА_7 за останнім відомим його місцем проживання, а саме у АДРЕСА_2 разом із повісткою про виклик для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення його допиту у якості підозрюваного.
Ухвалами слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 04.06.2020, 08.12.2020 надавались дозволи на затримання з метою приводу розшукуваного підозрюваного ОСОБА_7 .

Крім цього, підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово викликався до слідчого відділу УСБУ у Львівській області, а саме на 17 та 18 листопада 2020 року. Проте такий до слідчого не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручено його захиснику ОСОБА_5 .

Також повістки про виклик підозрюваного були надруковані в газеті «Урядовий кур`єр» та розміщенні на офіційному сайті Служби безпеки України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- повідомленням про виявлене кримінального правопорушення № 62/2/4 - 1905 від 05.03.2018;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.04.2017;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.04.2018;
- протоколом пред`явлення до особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_12 від 17.04.2018;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.04.2018;
- протоколом огляду інформації в електронному вигляді від 04.04.2018;
- протоколом за результатом проведення НСРД від 23.12.2016;
- протоколом за результатом проведення НСРД від 27.02.2017;
- протоколом огляду інтернет мережі від 18.04.2018;
- протоколом огляду інтернет мережі від 07.07.2020;
-висновком за результатами проведення судово-портретної експертизи від 06.10.2020.
Відповідно до ч.5 ст.139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим та оголошення його у міждержавний та/або міжнародний розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Як вже зазначалось вище, відповідно до положень ч.2 ст.297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо відповідних злочинів, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.

При цьому, пунктом 20-1 Розділу ХІ КПК України встановлено, що положення Глави 24-1 «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень» застосовуються з певними особливостями.

Зокрема, спеціальне досудове розслідування по цих злочинах здійснюється на підставі ухвали слідчого судді стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Також пунктом 20-1 Розділу ХІ встановлено, що положення частини п`ятої статті 139 цього Кодексу у разі вчинення злочинів, визначених в абзаці другому цього пункту, поширюються також на осіб, які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Крім того, статтею 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» встановлено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

Згідно даних кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, переховуються від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності понад шість місяців на тимчасово окупованій території Луганської області, яка не контролюється органами державної влади України та служить у терористичній організації «ЛНР» та стосовно нього у вказаному кримінальному провадженні здійснюється досудове розслідування за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України. Останній оголошений в розшук 04.04.2018 року.

Наведене вище дає підстави для проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 20.03.2018 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 297-1 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

Задовольнити клопотання слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України у Львівській області ОСОБА_4 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 20.03.2018 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 20.03.2018 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Забойський Словянського району Краснодарського краю РФ, зареєстрованому у АДРЕСА_1 , проживаючому у АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1