Справа № 467/916/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Арбузинська виправна колонія № 83» ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в дистанційному режимі між Арбузинським районним судом Миколаївської області та Державною установою «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Олександрівка Петрівського району Кіровоградської області, громадянина України, засудженого:

- вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 01місця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 17.01.2020 року;

- вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 01 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 16.07.2019 року;

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.03.2020 року, вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року змінено, вважається засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 01 місяця позбавлення волі;

- вироком Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2020 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 01 місяця позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 17.04.2020 року,

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вказане клопотання ОСОБА_4 мотивував тим, що злочин ним вчинено 25.12.2015 року, тобто до прийняття та набрання законно сили Закону України «Про амністію у 2016 році», в зв`язку з чим є підстави застосування відносно нього амністії.

Засуджений в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. При цьому пояснив суду, що у нього захворіла тітка та він має рідних братів віком 6 та 4 роки, в зв`язку чим відносно нього може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році».

Представник адміністрації ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)» в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. При цьому пояснив суду, що засудженим на даний час не відбуто половини призначеного судом покарання, в зв`язку з чим відносно нього не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році».

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що згідно ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» до засудженого амністія не застосовується, так як на день набрання чинності ЗУ «Про амністію в 2016 році» засуджений не відбув половини призначеного строку основного покарання, що узгоджується з положеннями ст. 5 КПК України, згідно якої процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент прийняття такого рішення. Крім того пояснив, що засуджений не відноситься до осіб, зазначених у ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та злочин на який засуджений посилається у своєму клопотанні не є триваючим та не поєднаний з іншими злочинами, за які його засуджено, єдиним кримінальним умислом. В зв`язку зазначеним просив суд відмовити у задоволенні клопотання засудженого про застосування відносно нього амністії.

Суд, заслухавши думку засудженого, представника ДУ «Арбузинська виправна колонія (№ 83)», прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.

З матеріалів особової справи засудженого вбачається, ОСОБА_4 раніше судимий вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області за ч.2ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, 75 КК України до 5 років позбавленя волі без конфіскації майна з іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до вироку Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_4 частково приєднано невідбуте покарання, призначене вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 25.12.2015 року, - 1 місяць позбавлення волі, остаточно призначивши йому покарання у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно вироку Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за даним вироком, більш суворим, що призначено за попереднім вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року, визначено остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.03.2020 року, вирок Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року змінено. Вважається засудженим за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, що призначено за попереднім вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року, вважається засудженим до остаточного покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. У решті вирок суду залишено без змін.

Крім того, ОСОБА_4 засуджено вироком Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2020 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 3 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, ляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим, призначеним вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року, зміненим ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.03.2020 року, остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі. В строк відбування покарання ОСОБА_4 зараховано невідбуте покарання за вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року, зміненого ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 23.03.2020 року, з 16.07.2019 року по 16.04.2020 року.

Згідно ст. 10 Закону України «Про амністію в 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників. Застосування цього Закону здійснюється щодо засуджених, які перебувають в установах виконання покарань, - за поданням начальника установи, погодженим з відповідною спостережною комісією або службою у справах дітей, або за клопотанням самого засудженого, його захисника чи законного представника, а щодо військовослужбовців, які тримаються в дисциплінарному батальйоні, - за поданням командування дисциплінарного батальйону, військової частини, начальника гарнізону, органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або за клопотанням самого військовослужбовця, його захисника чи законного представника.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.
На даний час діє Закон України «Про амністію у 2016 році», який набрав законної сили 07 вересня 2017 року.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми; б) жінки, вагітні на день набрання чинності цим Законом; в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами; г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572; ґ) які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; д) ветерани війни (учасники бойових дій, інваліди війни та учасники війни, які підпадають під діюЗакону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»); е) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілі внаслідок Чорнобильської катастрофи - особи, які підпадають під дію Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та аналогічних законів інших держав - колишніх республік СРСР; є) які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку або визнані інвалідами першої групи, за умови, що в цих батьків немає інших працездатних дітей.
Однак, у матеріалах особової справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_4 підпадає під перелік осіб, визначених у статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Статтею 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Закон України «Про амністію у 2016 році» набув чинності 07.09.2017 року.
На момент набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 був засуджений вироком Петрівського районного суду Кіровоградської області від 25.12.2015 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, тобто злочину середньої тяжкості та тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.
Однак, станом на 07.09.2017 року ОСОБА_4 не відбув половини призначеного строку основного покарання за тяжкий злочин, оскільки від призначеного покарання був звільнений з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Що стосується покарання, призначеного вироками Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.01.2020 року та вироку Олександрійського районного суду Кіровоградської області від 17.04.2020 року, то злочини за які засуджено ОСОБА_4 вказаними вироками вчинені ним 26.06.2018 року, 10 грудня 2018 року та 15.06.2019 року, тобто після набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому положення Закону України «Про амністію у 2016 році» до даних правовідносин не застосовуються.
Аналізуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав, передбачених Законом України «Про амністію у 2016 році», за яких до засудженого може бути застосована амністія.
На підставі викладеного у задоволенні клопотання про звільнення засудженого від відбування покарання у зв`язку з амністією має бути відмовлено.
Керуючись ст.ст. 10, 11 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 537-539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом семи днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1