Справа № 304/41/21 Провадження № 1-кс/304/17/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000011 від 12 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

старший слідчий СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000011 від 12 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України про накладення арешту на грошову банкноту номіналом 200 грн серії ПЗ № 0193937, що належить громадянину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчужувати та розпоряджатися будь яким чином вказаними коштами. Клопотання мотивує тим, що 12 січня 2021 року близько 11.00 год працівниками Перечинського ВП під час патрулювання території між населеними пунктами Камяниця Ужгородського району Перечин Перечинського району, за порушення ПДР зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2106», р/н НОМЕР_1 , білого кольору, під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця с. Мала Бігань Берегівського району, який в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, за не притягнення до адміністративної відповідальності запропонував працівникам поліції неправомірну вигоду у сумі 200 грн. За даним фактом того ж дня було розпочато досудове розслідування, відомості про яке були внесені до ЄРДР за № 0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням було проведено огляд службового автомобіля марки «Шкода Рапід», р/н НОМЕР_2 , який припарковано на узбіччі дороги Н-13 Львів Самбір Ужгород неподалік зупинки села Ворочево Перечинського району, в ході якого у кармані передніх правих дверцят виявлено грошові кошти в сумі 200 грн серії ПЗ № 0193937, які вилучено протоколом огляду місця події. Постановою слідчого від 13 січня 2021 року вказані грошові кошти було визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Отже враховуючи те, що для здобуття доказів у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих дій, а також те, що вказані кошти є предметом кримінально-протиправних дій, а відтак мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

У судове засідання ОСОБА_5 також не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані слідчим матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання встановлено, що 12 січня 2021 року об 11.33 год надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що у Перечинському районі в урочищі «Біля ведмедів» за порушення правил дорожнього руху було зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2106», р/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , який, в ході з`ясування працівниками поліції обставин події, за не притягнення до адміністративної відповідальності запропонував їм грошові кошти у сумі 200 грн (а. с. 5, 9-10).

Також встановлено, що 12 січня 2021 року дану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000011 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 369 КК України, що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 0000011 від 13 січня 2021 року (а. с. 4).

З протоколу огляду місця події від 12 січня 2021 року вбачається, що предметом огляду являється грошова банкнота, яка складена в чотири частини та знаходиться у нижній кишені дверцят службового автомобіль марки «Шкода Рапід», р/н НОМЕР_2 . Банкнота номіналом 200 грн серії ПЗ № 0193937, яку вилучено та упаковано до спецпакету з написом «Національна поліція України Головне слідче управління» № INZ 1038509 та опечатано у присутності понятих (а. с. 6-8).

Зазначені грошову банкноту постановою старшого слідчого СВ Перечинського ВП про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 13 січня 2021 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000011 та передано на відповідальне зберігання до банківського сховища АТ КБ «ПриватБанк» (а. с. 16-17).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчим доведено, що вилучена в ході огляду службового автомобіля грошова банкнота має значення речового доказу у кримінальному проваджені № 0000011 та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Положеннями ч. 5 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

На підставі викладеного та керуючись ст. 40, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого СВ Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000011 від 12 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на грошову банкноту номіналом 200 (двісті) грн серії ПЗ № 0193937, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та знаходиться на відповідальному зберіганні у банківському сховищі АТ КБ «ПриватБанк», заборонивши розпорядження та користування таким майном.

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1