Справа № 643/1859/21
Провадження № 1-кс/643/695/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2021 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання слідчого у складі слідчою групи - заступника начальника слідчого відділу Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000224 від 23.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,-

встановив :
Московським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000224 від 23.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до Московського ВП ГУ НП в Харківській області 22,01.2021 надійшла заява від гр. ОСОБА_5 про те, що невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи належною йому квартирою АДРЕСА_1 (ЖЄО 3028 від 22.01.2021)

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 повідомив, що 10.01.2021 близько 10-11:00 за номером телефону НОМЕР_1 чоловік який назвався ОСОБА_6 повідомив, що він є власником належною ОСОБА_5 квартири за адресою: АДРЕСА_2 . За даною адресою ОСОБА_6 разом з іншими особами намагалися проникнути до вказаної квартири та ОСОБА_6 , повідомив, що придбав квартиру на електронних торгах «СЕТАМ», реалізовану в рамках виконавчого провадження №61921271 що знаходиться у приватного виконавця ОСОБА_7 який веде діяльність за адресою: АДРЕСА_3 м.т. 098-450-03-26, по справі № 639/58/32/13-ц Жовтневого районного суду м. Харкова, відкрите за позовом ПриватБанка по кредитному договору від 28.02.2008 року №НАЕ2ОА00000044.

23.09.2020 зазначене рішення переглянуто Жовтневим районнім судом м. Харкова та в задоволенні позовних вимог ПриватБанку відмовлено, в зв`язку з тим що кредит погашено.

Зазначене рішення направлено виконавцю ОСОБА_7 мессенджером ВАЙБЕР в грудні 2020 року та 13.01.2021 рекомендованим листом.

ОСОБА_5 надано копії документів, що підтверджують право власності на кВ. АДРЕСА_1 : договору купівлі продажу квартири ВКЕ №662110 від 04.03.2008, витягу з реєстру правочинів від 04.03.2008 року, технічний паспорт.

Крім того ОСОБА_5 повідомив, що 28.02.2008 ним в ПриватБанку отримано кредит за договором №НАЕ2ОА 566 доларів США: 36700 доларів на споживчі цілі, та 7866 доларів США на сплату страхових платежів, під заставу належної йому з матір`ю квартири АДРЕСА_4 , яку було стягнено на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова в рахунок боргу.

Так як в кредитному договорі зазначено, що в разі невиплати кредиту, реалізація залогового майна покриває борг в повному обсязі, то він був впевнений, що борг за кредитом виплачено.

Починаючи з 2013 року представники ПриватБанку намагаються отримати неіснуючий борг шляхом подання позовів в Жовтневий районний суд м. Харкова та виконавчих проваджень.

Згідно рішення Жовтневого районного суду м. Харкова по справі № 639/5832/13-ц від 23.09.2020 встановлено, що Позивач - Публічне Акціонерне товариство Комерційний Банк ( ПАТ КБ) «ПриватБанк» у липня 20 1 3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НАЕ2ОА00000044 від 28.02.2008 в сумі 58 545,73 доларів США що за курсом Національного банку України еквівалентно 467780,39 грн.

Відповідно до умов укладеного договору, відповідач зобов`язався повернути наданий кредит у розмірі 44566 доларів США до 25.02.2028, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами. В результаті невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 21.06.2013 виникла заборгованість у зазначеному розмірі, яка складається із заборгованості за кредитом - 3551 1,74 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом - 12524,65 долари США, заборгованості по комісії за користування кредитом-269,18 доларів США. Крім того, нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором-7422,47 долари США, штрафи - фіксована частина-31,29 долар США., процентна складова-2786,40 доларів США.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 19.12.2013 позовні вимоги задоволені повністю , стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 58545,73 доларів США та понесені витрати по оплаті судового збору .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.02.2019 заява ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення задоволена, заочне рішення по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк,» до ОСОБА_5 скасовано.

05.06.2019 АТ КБ «ПриватБанк» уточнив свої позовні вимоги та просив стягнути з ОСОБА_5 заборгованість станом на 24.10.2017 в загальній сумі 16455,18 доларів США, у тому числі заборгованість по відсоткам за користування кредитом в період з 29.07.2017 по 23.04.2019-5936,34 доларів США, заборгованість по комісії за користування кредитом за той же період-228,62 доларів США, пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором з 25.09.2018 по 23.04.2019- 10290,22 доларів США, посилаючись на те, що виконавчим написом нотаріуса від 24.10.2017 з відповідача була стягнута заборгованість у розмірі 96420,22 доларів США, яка не погашена, тому додатково нараховано 34 330,23 доларів США, як заборгованість за відсотками за користування кредитом, комісія, пеня-28165,27 доларів США.З урахуванням того, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості, позивач зменшив суму стягнення до 16455,18 доларів США (а.с. 149-150). В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, позов підтримує.

Відповідач проти позову заперечував, стверджуючи, що позивач тричі намагається притягнути його до відповідальності за порушення умов договору та відповідно стягнути заборгованість за кредитним договором. Пояснив, що у 2010 році разом з батьками був виселений з квартири, що перебувала в іпотеці , на підставі заочного рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.07.2009, гроші від продажу не зарахували на погашення заборгованості за кредитом та відсотками, при пред`явленні позову У 2013 приховали від суду та відповідача інформацію про продаж квартири, її вартість, до теперішнього часу його зовсім не відомо про розмір боргу, продовжується нараховуватись пеня і відсотки. З уточненої позовної заяви з`ясувалось, що у 2017 році ще здійснено виконавчий напис нотаріуса. Позивачем, як зазначає представник відповідача, у кредитному договорі не вказано номер рахунку, на який Банк зараховував кредитні кошти для відповідача у розмірі суми кредиту, що потім зобов`язався видати через касу ОСОБА_5 , за період дії договору ОСОБА_5 сплатив безпідставно відсотки за користування кредитом у сумі 9055 доларів США, відкритий Банком рахунок призначався тільки для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості.

28.02.2008 між ПриватБанком та позичальником ОСОБА_5 укладено кредитний договір №НАЕ2ОА00000044, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 8.1.Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості визначені розділом 8 договору. Так,- Банк зобов`язався надати кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 28.02.2008 по 25.02.2028 включно, у вигляді не поновлюваної лінії у розмірі 44566 доларів США на наступні цілі: 36700 доларів США на споживчі цілі, а також 7866 доларів США на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту у момент надання, винагороди за резервування ресурсів у розмірі 0,48% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу. Періодом сплати вважати період з 25 по ЗО число кожного місяця. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати позичальник повинен надати Банку кошти ( щомісячний платіж) у сумі 420,94 доларів США згідно графіку погашення кредиту ( додаток 2 до кредитного договору) доларів погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії .

Згідно меморіального ордеру від 03.03.2008 ОСОБА_5 отримав 36700 доларів США (а.с. 219 зв.) За п.п. 8.1.1, 8.1.2 позичальник зобов`язується повернути кредит згідно порядку та "в строки, які вказані у п. 8.1.Повне погашення кредиту повинно бути проведено в останній день строку, вказані в абз. 1 п. 8.1 договору. У разі порушення термінів оплати, в тому числі оплати заборгованості не в повному обсязі на 120 календарних днів, сторони дійшли згоди вважати строком повернення кредиту ( залишку заборгованості по кредиту), відсотків, винагороди, пені( в повному обсязі)-останній день місяця, в якому відбулося порушення термінів оплати на 120 календарних днів.

Забезпечення виконання позичальником зобов`язань за даним договором виступає іпотека квартири-2-кімнатна квартира загальною площею 50,40 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_5 , а також всі інші види застави, іпотеки, поруки й т.п., надані Банку з метою забезпечення зобов`язань за даним Договором. (п. 8.3). Згідно п. 8.4 договору при порушенні позичальником зобов`язань із погашення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 не виконував належним чином взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого, згідно з наданим банком розрахунком, станом на 21.06.2013 в нього утворилася заборгованість за договором кредиту в розмірі 58 545,73 доларів США, з яких: заборгованість за кредитом - 35511,74 доларів США, у тому числі прострочена 1055,80 доларів США, заборгованість по процентам-12524,65 доларів США, заборгованість по комісії-269,18 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором-2786,40 доларів США, штрафи-31,29 доларів США (фіксована частина), 2786,40 доларів США (процентна складова)

Судом встановлено, що у грудні 2008 Закрите акціонерне товариство КБ «ПриватБанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_9 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НАЕ2ОА00000044 від 28.02.2008. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.07.2009 позовні вимоги задоволене, стягнуто солідарне з відповідачів заборгованість у розмірі 286933,51 грн. ( 38308,88 доларів США), що складається станом на 02.09.2008 із заборгованості за кредитом-36463,08 доларів США . заборгованості по процентам за користування кредитом-1828,38 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором-17,42 доларів США. В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки-двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 , шляхом продажу, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також надання ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселені всі особи, які зареєстровані і проживають в спірній квартирі, зі зняттям з реєстраційного обліку у Відділі у справах громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб УМВС України в м. Харкові

Звертаючись до суду з позовом у грудні 2008 кредитор змінив строк виконання основного зобов`язання з 25.02.2028 на 02.09.2008, тобто скористався своїм правом, передбаченим частиною другою статті 1050 ЦК України.

З наданих відповідачем доказів випливає, що позивач, звертаючись з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 15.07.2013 приховав від суду існування судового рішення за 2009 про стягнення заборгованості, у тому числі за кредитом, яка відрізняється по сумі. Згідно рішення Жовтневого районного суду від 10.07.2009 заборгованість за кредитом становила 36463,08 доларів США. При внесення останнього платежу у 2008 році, заборгованість за кредитом на 21.06.2013 склала 35 5 1 1 ,74 грн.

Як вбачається з інформації Міжрайонного ВДВС по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні перебували виконавчі провадження з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова щодо виселення ОСОБА_5 та всіх мешканців з квартири АДРЕСА_4 . Виконавче провадження у зв`язку з повним виконанням вимог виконавчого документу закрито.

Згідно меморіальних ордерів від 25.11.2011 , за рахунок продажу предмету іпотеки за рішенням суду, погашена заборгованість в загальній сумі 34 324,66 доларів США проте незважаючи на складові стягнутої суми -38 308,88 грн. позивач зарахував:

на погашення заборгованості по комісії- 304,92 дол. США, яка не передбачена рішенням суду;

на погашення процентів- 1893,97 дол. США., 5685,21 дол. США, 6384,44 дол. США, а всього

13 963,62 дол. США , при стягнутих судом 1 828,38 дол. США;

-на погашення пені зараховано 16 727,70 доларів США замість 17,42 дол. США за рішенням суду;

-на погашення кредиту- 1418,26 дол. США та 1910,16 доларів США, а всього 3328,42 дол. США

при стягненні 36463,08 дол. США та першочерговому погашенні тіла.

На підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 24.10.2017 з ОСОБА_5 за кредитним договором №НАЕ2ОА00000044 стягнута заборгованість за період з 28.02.2008 по 28.07.2017 ( за 3438 днів) у розмірі 90420,22 дол. США, у тому числі заборгованість за тілом кредиту-32245,38 доларів США, заборгованість за відсотками у розмірі 21803,44 дол. США., заборгованість з комісії-893,11 дол. США, заборгованість з пені-36877,65 дол. США, заборгованість по штрафам( фіксована частина та процентна складова) відповідно 9565 дол. США і 4590,98 дол. США.

Судом 23.09.2020 винесене рішення про відмову в позові ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_5 за кредитним договором №НАЕ2ОА00000044

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, виконавчий напис від 24.10.2017 перебував на виконанні:

у приватного виконавця ОСОБА_11 яким 16.05.2019 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу згідно п.1ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження». Стягнення за виконавчим документом не проводилось.

у приватного виконавця ОСОБА_12 яким 26.03.2020 повернуто виконавчий документ ч.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

24.04.2020 представник АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_13 не зважаючи на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова про скасування заочного рішення від 19.12.2013 про задоволення позову до ОСОБА_5 , направляє виконавчий документ ОСОБА_10 №16699 від 24.10.2017, приватному виконавцю ОСОБА_7 , яким відкрито виконавче провадження №61921271 від 24.04.2020.

24.04.2020 приватним виконавцем ОСОБА_7 винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_5 .

29.12.2020 ОСОБА_7 складено акт про проведені електроні торги, відповідно до якого належну ОСОБА_5 кВ. АДРЕСА_1 реалізовано Державним підприємством «СЕТАМ» переможцю торгів ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.12.2020 приватним нотаріусом ОСОБА_14 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів 1051 від 29.12.2020.

Таким чином, зазначене свідчить про протиправне заволодіння групою осіб майном ОСОБА_5 квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання, орган досудового розслідування вважає, що є підстави для задоволення клопотання про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження та розпоряджатися нею, тому що вважає, що таке майно може бути відчужене та є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме, предметом скоєного злочину, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також те, що необхідно виключити можливість протиправно розпорядитись вказаним об`єктом нерухомості, та повернути право власності законним володільцям. Крім того орган досудового слідства вважає за необхідне позбавити права користування зазначеним майном ОСОБА_6 , на час проведення досудового слідства, так як є підстави вважати, що можливе перетворення, пошкодження та передача у користування третім особам кВ. АДРЕСА_1 . Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України просив розглядати клопотання без виклику особи, у власності якої знаходиться вищевказане майно, оскільки це є необхідним для забезпечення арешту майна.

Слідчий в судове засідання не з`явився, разом із клопотанням надав заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі, клопотання підтримав.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.
Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000224 від 23.01.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,

постановив:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на час звернення до суду із клопотанням належить на праві приватної власності ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження, розпоряджатися та користуватися нею.

Заборонити органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, як виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не обмежуючись Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київської, Севастопольської міської, районної, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, акредитованим суб`єктам, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, нотаріусам, державним виконавцем, приватним виконавцям та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (реєстрації прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо вищевказаного арештованого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1