Справа № 489/4815/20
Номер провадження 1-кп/489/841/20
ВИРОК
Іменем України

11 листопада 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні угоду про визнання винуватості та матеріали судового провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Лимани Вітовського району Миколаївської області, з вищою освітою, громадянина України, раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 22.10.2019 за ч. 1 ст. 204 КК України до штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, працюючого на ПП " ОСОБА_6 " на посаді торгового представника, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 за ч. 1 ст. 204 КК України

встановив
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що у жовтні 2018 року (точної дати не встановлено) у нього виник умисел на незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою та збут незаконно виготовлених алкогольних напоїв. З метою реалізації свого умислу, для отримання неконтрольованого державою прибутку від незаконного збуту незаконно виготовлених алкогольних напоїв ОСОБА_5 , всупереч ч. 14 ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», не будучи суб`єктом підприємницької діяльності та не маючи ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі алкогольними напоями, порушуючи законодавство України про обіг підакцизних товарів, до яких згідно п. 215.1 ст. 215 Податкового кодексу України відносяться алкогольні напої, п.п. 5, 8, 22 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 854 від 30.07.1996, відповідно до яких у документах, згідно з якими до торговельної мережі надійшли алкогольні напої, повинні зазначатися реєстраційні номери сертифіката відповідності або свідоцтва про визнання відповідності, а також у порушення вимог п.п. 222.3.1 п.222.3 ст. 222, п.226.6 ст. 226 Податкового кодексу України, які передбачають обов`язки зі сплати акцизного податку при торгівлі підакцизними товарами, забезпечення маркування алкогольних напоїв із вмістом спирту етилового понад 8,5 відсотка об`ємних одиниць марками акцизного податку встановленого зразка, вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, на початку грудня 2018 року ОСОБА_5 через мережу Інтернет (сайт досудовим розслідуванням не встановлено) замовив незаконно виготовлені алкогольні напої, фальсифіковані під горілку в загальній кількості 130 літрів, розлиті у пластикові пляшки об`ємом 5 літрів, незаконно виготовлені алкогольні напої, фальсифіковані під коньяк в загальній кількості 385 літрів, розлиті у пластикові пляшки об`ємом 6 літрів та незаконно виготовлені алкогольні напої, фальсифіковані під горілку в загальній кількості 870 літрів, розлиті у ємності формату «bag-in-box» об`ємом 10 літрів.

У подальшому вказані алкогольні напої без марок акцизного податку встановленого зразка та відповідних документів, які підтверджують їх походження та якість, невстановленою особою на невстановленому вантажному автомобілі доставлено до гаражних боксів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в АГК «ТЕМП-1» за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Свиридова, 2, які ОСОБА_5 заздалегідь орендовано у ОСОБА_7 . За вказані алкогольні напої ОСОБА_5 передав невстановленій особі грошові кошти у сумі 50 400 грн. Придбані алкогольні напої ОСОБА_5 власними силами перевантажив до гаражних боксів № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в АГК «ТЕМП-1» за адресою: м. Миколаїв, вул. Генерала Свиридова, 2, де, усвідомлюючи, що зазначені алкогольні напої є незаконно виготовленими, зберігав їх з метою збуту.

Разом з обвинувальним актом прокурором направлено до суду угоду від 28.09.2020 про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 . Відповідно до цієї угоди обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин.

Крім того, сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 204 КК України (в редакції, що діяла станом на 20.12.2018) у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Остаточне покарання призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме: 77 пляшок об`ємом 6 літрів з рідиною коричневого кольору зі специфічним запахом спирту, 26 пляшок об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору зі специфічним запахом спирту, 87 коробок із м`якими пакетами срібного кольору об`ємом 10 літрів в середині із рідиною зі специфічним запахом спирту - конфіскувати та знищити.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю відповідно до обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами угоди покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Суд, дослідивши наявні в суду матеріали, заслухавши думку прокурора, захисника, а також думку обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, вважає необхідним затвердити угоду між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він як обвинувачений має права, передбачені законом, в тому числі п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Судом також встановлено, що обвинувачений, цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого обвинувачений визнає себе винуватим, та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Проаналізувавши наявні в суду матеріали, пояснення обвинуваченого, позицію прокурора та захисника, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З`ясувавши обставини справи та вивчивши наявні в суду матеріали, суд встановив, що угода між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання; правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 204 КК України є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений ОСОБА_5 має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 468, 475 КПК України

ухвалив
Затвердити угоду від 28.09.2020 про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 , та визнати ОСОБА_5 винним за ч. 1 ст. 204 КК України (в редакції, що діяла станом на 20.12.2018) та призначити йому покаранняу виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

На підставі ст. 96-1, ст. 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, а саме речові докази: 77 пляшок об`ємом 6 літрів з рідиною коричневого кольору зі специфічним запахом спирту, 26 пляшок об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору зі специфічним запахом спирту, 87 коробок із м`якими пакетами срібного кольору об`ємом 10 літрів в середині із рідиною зі специфічним запахом спирту, що зберігаються на ТОВ "Клест" - конфіскувати та знищити.

Скасувати арешт майна: 77 пляшок об`ємом 6 літрів з рідиною коричневого кольору зі специфічним запахом спирту, 26 пляшок об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору зі специфічним запахом спирту, 87 коробок із м`якими пакетами срібного кольору об`ємом 10 літрів в середині із рідиною зі специфічним запахом спирту, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.12.2018 у справі № 490/10377/18.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні на загальну суму 2877,7 грн.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1