пр. № 1-кп/759/482/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2021 року м.Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003763 за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Куйбишове, Бобринецького району, Кіровоградської області, громадянина України, освіта середня, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого в АДРЕСА_2 , підвальне приміщення, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, приблизно о 04 годині 42 хвилини, 13.08.2020 року знаходячись поблизу будівлі АДРЕСА_3 , діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відрито викрали мобільний телефон «Meizu МХ6» імеі: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду на суму 1500 грн.

Так, ОСОБА_3 приблизно о 04 годині 10 хвилин, прогулюючись поблизу зупинки наземного громадського транспорту «станція Борщагівка», що за адресою проспект Леся Курбаса, 1-А, в місті Києві, познайомився з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з котрим вирішив провести своє дозвілля.

Перебуваючи за вказаною адресою, 13.08.2020, приблизно о 04 годині 42 хвилини, ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, звернули увагу на раніше не знайомого їм ОСОБА_7 , у котрого помітили мобільний телефон «Meizu МХ6», який вирішили відкрито викрасти, вступивши тим самим між собою у попередню злочинну змову.

З метою реалізації свого злочинного умислу та особистого збагачення, направленого на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшли до ОСОБА_7 , та з метою уникнення можливого опору, руками стиснутими в кулак, нанесли удари ОСОБА_7 в область тулуба.

Подолавши, таким чином, опір та переслідуючи мотив, направлений на заволодіння чужим майном, з метою подальшого його обернення на свою користь та особистого збагачення, ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, відкрито викрали чуже майно, а саме:

мобільний телефон марки «Meizu МХ6» імеіі: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартістю 1500 гривень, який належить ОСОБА_7 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Відкрито викравши чуже майно у ОСОБА_7 , ОСОБА_3 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину втекли, розпорядившись в подальшому викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 показав, що 13.08.2020 приблизно в 04 годині 10 хвилин, поблизу зупинки наземного громадського транспорту «Станція Борщагівська», що за адресою: м.Київ, пр.Леся Курбаса, 1-А, познайомився з ОСОБА_8 та звернули увагу на потерпілого у якого вирішили відкрито мобільний телефон. 13.08.2020 близько 04 години 42 хвилини, знаходячись біля будівлі №1-А по пр.Леся Курбаса в м.Києві, діючи за попередньою змовою, застосовуючи насильство, відкрито викрали мобільний телефон у потерпілого.

Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, перелік викраденого майна не оспорює.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винуватість обвинуваченого доведеною повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України правильно, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, на підставі ст.ст.50, 65 КК України, враховую характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття в скоєному, обставин, що обтяжують покарання, не встановлено і вважає за необхідне обрати йому покарання у виді позбавлення волі.

Поряд з цим, суд з врахуванням фактичних обставин справи, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, перебуває в цивільному шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину, офіційно не працює, має постійне місце проживання та реєстрації, його поведінку, як до, так і після скоєння кримінального правопорушення, вважає за можливе його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, обравши йому покарання не пов`язане з позбавленням волі згідно ст.75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст.368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та відповідно до ч.1 ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: телефон марки «Meizu МХ6» імеіі: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Святошинського УП ГУНП України, повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: ОСОБА_1