Справа № 487/113/21
Провадження № 1-кс/487/501/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.01.2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0001249,-
ВСТАНОВИВ:
11.01.2021 року прокурор відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти у кримінальному провадженні арешт на тимчасово вилучене майно 30.12.2020 в ході огляду відеохостінгу «YouTube» (Ютюб) в мережі Інтернет, а саме відеофайл за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 » формату «MP4», тривалістю 34 секунди, розміром 9 214 КБ, вилучений шляхом скачування (копіювання) та запису на диск для лазерних систем зчитування «Verbatim» № ZE6253-DVR-J47F4, опечатаний до полімерного спеціального сейф-пакету № S1031279. Визначити місцем зберігання арештованого майна матеріали досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що вилучені відеофайли під час проведення огляду відеохостінгу «YouTube» (Ютюб) в мережі Інтернет є тимчасово вилученим майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, у кримінальному провадженні визнане речовим доказом. Крім того, зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, проведення судових експертиз, а також має суттєве значення для кримінального провадження.
Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, клопотання підтримав, просив про його задоволення.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Із матеріалів клопотання встановлено, що Другим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, за процесуального керівництва Миколаївської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001249 від 30.12.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 343 КК України.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 29.12.2020 невстановленою особою чоловічої статі в мережі Інтернет викладено відеозапис, в якому останній публічно висловлює неправдиві відомості, що порочать честь, гідність та ділові якості перед суспільством працівника правоохоронного органу та в особі останнього правоохоронний орган - Державне бюро розслідувань. Вказаними діями невстановлена особа своїми діями намагається вплинути на співробітника правоохоронного органу та інших посадових осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві з метою прийняття незаконних рішень по його зверненням.
31.12.2020 року під час проведення огляду відеохостінгу «YouTube» (Ютюб) в мережі Інтернет за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 » формату «MP4», тривалістю 34 секунди, розміром 9 214 КБ, шляхом його скачування (копіювання) та запису на диск для лазерних систем зчитування «Verbatim» № ZE6253-DVR-J47F4, опечатаний до полімерного спеціального сейф-пакету № S1031279, який поміщено та опечатано до полімерного спеціального сейф-пакету №S1031279, який містить відомості про те як особа чоловічої статі, перебуваючи на першому поверсі приміщення ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18, біля приміщення контрольно-пропускного пункту, звертається до співробітника, який забезпечує охорону пропускного режиму, кладе поряд предмет схожий на цукерку та висловлює відповідні вислови на адресу співробітників правоохоронного органу ДБР, а після чого виходить на двір на сходовий марш при вході до будівлі і коментує свої вчинки.
Постановою слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 31.12.2020 року вилучені речі визнанні речовим доказом у кримінальному провадженні №0001249.
У зв`язку з чим, в органу досудового розслідування виникла необхідність в арешті тимчасово вилученого майна під час огляду речей та документів, з метою забезпечення його збереження як речового доказу та проведення судових експертиз.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У відповідності до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
У клопотанні прокурор зазначає, що вилучений відеозапис відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, а тому є речовим доказом, на який необхідно накласти арешт з метою забезпечення його збереження.
З матеріалів, доданих до клопотання слідує, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не має власника, оскільки така інформація в клопотанні не міститься, а отже особа, яка може бути позбавлена за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування зазначеним в клопотанні майном, відсутня.
Клопотання не містить обґрунтування того, що існують ризики зникнення чи знищення майна, яке не має законного власника (володільця), якому воно може бути повернуто.
Визнання певних речей чи предметів речовими доказами не вимагає безумовного накладення на такі речі арешту.
При цьому, слідчим не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», перебуває на зберіганні в матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001249, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.
Відповідно до ст.173 КПК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим не доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, тому воно задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління ДБР Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно в кримінальному провадженні №0001249 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1