Справа № 307/2187/20
Провадження № 1-кс/307/875/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

05 серпня 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000677 від 03.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02 серпня 2020 року, близько 23 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , маючи на обличчі одягнуту маску з прорізами для очей, шляхом вільного доступу через незачинене вікно в приміщенні кухні приватного житлового будинку АДРЕСА_2 , проник всередину приміщення будинку, де у спальній кімнаті сів на ліжко, на якому господиня будинку похилого віку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спала. Після цього, ОСОБА_5 , демонструючи предмет, схожий на ніж, перед обличчям потерпілої ОСОБА_6 , з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у житло, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, зняв із вух останньої золоті висячі завушниці у формі ромбика проби №585, кожне вагою по 3 грами, та з лівої руки зняв із пальця золоте обручальне кільце проби №585, вагою 5 грам, та відкрито викрав з кімнати залу із верхньої частини поверхні шафи колекціонуючі алкогольні напитки а саме: «Советское Шампанське Одеськое», ємністю 0,75 літрів, горілку відбірну «Житня сльоза», ємністю 0,250 мл., класичну горілку пшеничну, ємністю 0,250 мл., «VODKA», ємністю 0,250 мл., горілку «Absolute Standard Silver», ємністю 0,5 літра, горілку пшеничну, ємністю 0,250 мл., горілку «BARACK», ємністю 0,5 літра, горілку «FRUTTA», ємністю 0,5 літра, лікер абрикосовий «OSZI BARACK LIKOR», ємністю 0,5 літра, а також заволодів пультом дистанційного керування від телевізора марки «ORION», та дрібними купюрами грошових коштів в загальній сумі 32 гривні, після чого змусив потерпілу ОСОБА_6 відкрити вхідні двері, через які ОСОБА_5 залишив місце події та попрямував у напрямку до вулиці Вайди, де за місцем свого перебування в квартирі АДРЕСА_3 , зберігав викрадені речі, до моменту вилучення працівникам поліції, тобто до 09 год. 12 хв. 03.08.2020 року.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у житло, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений, з базовою загальною середньою освітою, раніше судимий.

3 серпня 2020 року, о 09 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 , протоколами оглядів місць події та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, і відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, підтвердженням чого є те, що ОСОБА_5 був неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, одночасно з цим ОСОБА_5 неодноразово притягувався за вчинення злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, обвинувальні акти по яких перебувають на розгляді в Тячівському районному суді, ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_6 , яка є похилого віку та проживає сама, з метою можливої зміни показів на його користь або відмови від дачі показів, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення; Про зазначений ризик свідчить той факт, що ОСОБА_5 вже відбував покарання в місцях відбування покарання, а також відносно ОСОБА_5 на розгляді в Тячівському районному суді, перебувають обвинувальні акти по обвинуваченню його за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2,3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.

Отже, ОСОБА_5 , відбувши покарання у виді позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив ряд нових умисних, корисливих злочинів.

Також в ході досудового розслідування встановлено, що постійного місця роботи ОСОБА_5 не має.

Так, у органу досудового розслідування наявні достатні докази вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, за вчинення якого йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Також, ОСОБА_5 не має соціально сталих зв`язків по місцю проживання, а натомість підтримує зв`язки з антигромадськими кримінальними елементами, не має постійного місця роботи, його репутація свідчить про стійкий кримінальний характер.

Отже, ОСОБА_5 перебуваючи на волі, може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, і наведені ризики та обставини є реальними і триваючими,об`єктивно існують, а тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з викладених у ньому обставин та просить його задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні свою причетність до вчиненого злочину не визнав та просить в задовленні клопотання відмовити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу в виді тримання під вартою не має, оскільки органом досудового розслідування не доведена його причетність до вчинення злочину.

Вивчивши клопотання, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
У відповідності до ст. 5 п. "С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000677 від 03.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, підслідність якого прокурором Тячівської місцевої прокуратури визначено за СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Також встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, і за матеріалами провадження підозра ОСОБА_5 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення ОСОБА_5 було затримано о 09 годині 20 хвилин 03 серпня 2020 року та цього ж дня йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Також досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілу, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Беручи до уваги наведене, та те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин, за який кримінальним законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 12 років, ОСОБА_5 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів, і знову підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого корисливого злочину, що свідчить про його стійку криміногенну поведінку, прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного ОСОБА_5 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, вчинений підозрюваним ОСОБА_5 злочин, поєднаний з погрозою застосування насильства щодо потерпілої, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати виключний запобіжний захід в виді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176-205, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24 години 00 хвилин 1 жовтня 2020 року без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 24 години 00 хвилин 1 жовтня 2020 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Тячівської місцевої прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 .
Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Повний текст ухвали складено та оголошено 6 серпня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1