Дата документу 07.08.2020
Справа № 334/4470/20
Провадження № 1-кс/334/1541/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , слідчої СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0002298 від 27 липня 2020 року, у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, маючого середню-технічну освіту, не одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуваючого в декретній відпустці, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

28 квітня 2014 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 15 січня 2009 та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

11 вересня 2017 року звільнився по відбуттю строку покарання;

21 листопада 2018 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч.1 ст.296 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2020 року слідчий СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту у відношенні ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0002298 від 27 липня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 25 липня 2020 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на прилеглій території паркувального майданчику розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка №73А, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході сварки, маючи умисел на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , діючи умисно, витяг останнього з салону автомобіля ВАЗ 21011 номер реєстрації НОМЕР_1 та кинув на асфальтоване покриття.

Після чого, ОСОБА_5 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до перебуваю чого в положенні лежачи на лівому боці ОСОБА_8 та наніс не менше 10 ударів взутими ногами в область обличчя та тулубу потерпілого, чим спричинив йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, гострої площинної гематоми конвекстіально зліва, забою м`яких тканин обличчя, закритого перелому кісток носа зі зміщенням уламків, судомного синдрому.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник.

Таким чином, встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, а саме у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

30 липня 2020 року о 16 годині 41 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що 25 липня 2020 року, приблизно о 22 годині 00 хвилин, ОСОБА_9 , перебуваючи поблизу паркувального майданчику поблизу магазину Траш по вул. Сергія Синенка, силою викинув зі свого автомобіля ВАЗ червоного кольору та коли потерпілий перебував у лежачому положенні, підозрюваний наніс множинні удари взутими ногами в область голови та тулубу;

протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що працює охоронцем на паркувальному майданчику, який знаходиться з адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, №73-А. Приблизно о 22 годині 00 хвилин він почув крики поблизу автостоянки та коли вийшов до воріт то помітив, що там припаркований автомобіль ВАЗ червоного кольору з номерним знаком НОМЕР_2 , з якого хлопець на ім`я ОСОБА_11 силою витягнув невідомого чоловіка та кинув його на асфальт, після чого підійшов до нього та почав наносити множинні удари ногами в область тулубу потерпілого;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого він впізнав особу невідомого чоловіка, який викинув з автомобіля ВАЗ червоного кольору потерпілого та наносив удари ногами в область тулубу останнього;

протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 , в ході якого свідок підтвердив свої свідчення та вказав на механізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 25 липня 2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин він проходив повз автостоянку поблизу магазину Траш, що знаходиться по вул. Сергія Синенка, то помітив припаркований автомобіль ВАЗ червоного кольору, з якого водій силою витягнув невідомого чоловіка та кинув його на асфальт, після чого підійшов до нього та почав наносити множинні удари ногами в область голови та тулубу потерпілого;

протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_12 , в ході якого він впізнав особу водія автомобіля ВАЗ червоного кольору, який силою викинув потерпілого з даного автомобілю та наносив удари ногами в область голови та тулубу останнього;

протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 25 липня 2020 року, приблизно о 22 годині 20 хвилин, припаркував свій автомобіль на паркувальному майданчику поблизу магазину Траш, що знаходиться по вул. Сергія Синенка та направився до місця свого мешкання. Пройшовши приблизно 20 м він почув як до вказаного паркувального майданчику під`їхав автомобіль, обернувшись він побачив автомобіль ВАЗ червоного кольору та свідок направився далі. Відійшовши ще декілька метрів він почув як з автомобілю щось випало, після чого свідок обернувся та побачив, що на асфальті лежить чоловік та між ним та автомобілем стоїть чоловік, далі свідок продовжив йти та почув 2-3 глухі удари, але вже не обертався;

протоколом огляду автомобілю ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , який на момент огляду перебував на паркувальному майданчику за адресою: м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, №73-А та перебуває в користуванні ОСОБА_5 ;

протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , яка пояснила, що мешкає разом у зі своїм сином ОСОБА_8 . Також свідок пояснила, що 25 липня 2020 року приблизно о 20 годині 10 хвилин її син пішов з дому та приблизно о 21 годині 30 хвилин вона почала йому дзвонити та шукати його, додзвонившись він сказав, що перебуває поблизу магазину Траш, після чого свідок одразу направилась за ним. Прийшовши до вказаного магазину, свідок помітила, що її син в стані алкогольного сп`яніння, його футболка ззаду була розірвана, на обличчі були садна, на колінах та руках подряпини також помітила сліди крові на футболці. В подальшому, свідок відвела сина додому та надала йому медичну допомогу та вклала його спати. На протязі всього часу її син лежав на своєму ліжку, а свідок періодично витирала з нього кров.

27 травня 2020 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, коли в її сина в черговий раз почало теліпати вона викликала швидку допомогу.

Згідно вимог п.4 ч.1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування, встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого або свідків кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосовний до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також, наявність вищезазначених ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого або свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення звертає увагу на наявність вагомих доказів щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення;

тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим за ч.1 ст.121 КК України до восьми років позбавлення волі;

вік та стан здоров`я ОСОБА_5 : підозрюваний є молодою працездатною особою, має стан здоров`я, достатній для продовження вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний будучи особою неодноразово судимою за вчинення умисних злочинів та неодноразово відбуваючи покарання у місцях позбавлення волі, перебуваючи на іспитовому строку, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

Існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується також антисоціальною поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 та поведінкою в конкретному випадку, яка характеризується, в можливій спробі вмовляння, переконання, примусу та погрози вплинути на дії потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки, підозрюваним вже вчиненні злочинні дії спрямовані на спричинення тяжких тілесних ушкоджень.

Наразі виникає необхідність у проведенні подальших слідчих дій по даному кримінальному провадженню, тому вплив підозрюваного ОСОБА_5 може зашкодити проведенню всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування.

Існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, підтверджується тим, що покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 за ч.1 ст.121 КК України передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку з чим останній, з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), може безперешкодно переховуватися від слідства та суду, та взагалі залишити територію України.

При вирішенні питання про доцільність обрання щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини.

Стороні обвинувачення неодноразово вказувалося на неприпустимість врахування тяжкості пред`явленого обвинувачення, як єдиної обставини, що підтверджує наявність вищезазначених ризиків, однак Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Разом з тим, інші більш м`які запобіжні заходи неможливо застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 наступних причин:

особисте зобов`язання - не можливо застосувати у зв`язку з тим, що воно фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України;

особиста порука - на адресу Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та Запорізької місцевої прокуратури №3 не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 , оскільки ніхто не наважується поручитися за нього, що негативно характеризує його особистість. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

застава - слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 , рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при звернені слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу. Також вказаний запобіжний захід буде недостатнім, оскільки ОСОБА_5 на даний час перебуває у декретній відпустці та не має постійного джерела доходів, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави та оскільки цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Таким чином, у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки це дає можливість негативно впливати на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні та ухилитися від органів досудового розслідування, суду.

Слідча підтримала клопотання з підстав викладених в ньому, просила його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання заявлене слідчим. Вказав, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за вчинення якого передбачене покарання від п`яти до восьми років позбавлення волі. Існує ризик, що він стане переховуватися від слідства чи суду, впливати на свідків у справі. Зазначені обставини доводять, що підозрюваний може ухилитися від слідства чи суду.

Підозрюваний ОСОБА_15 пояснив в судовому засіданні, що від слідства він не ухиляється. Щодо оголошеної підозри, то він свою вину визнає. Просив застосувати у відношенні нього домашній арешт у певний період доби.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім цього при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, яке Законом віднесено до категорії тяжкого злочину.

Слідчий суддя вважає, що подані стороною обвинувачення докази, свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення підозрюваним. При цьому слідчий суддя зазначає, що під час розгляду клопотання слідчим суддею перевіряється питання щодо обґрунтованості підозри, а питання доведеності вини у вчиненні кримінального правопорушення може бути розглянуте лише судом при розгляді кримінальної справи по суті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Murrey v. the United Kingdom »). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів - або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна зважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

Разом з цим, перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що на підтвердження ризиків, вказаних у клопотанні, слідчим та прокурором не надано жодного доказу, а саме: не наведені жодні доводи, які б давали підстави вважати, що внаслідок не обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, ОСОБА_5 буде ухилятись від органів досудового слідства та суду.

Згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, не одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має сталі соціальні зв`язки та постійне місце проживання.

Крім цього слідчий суддя вважає, що підтвердженим є лише ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому провадженні, проте, слідчим та прокурором не доведено, що запобігти цьому ризику неможливо шляхом застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.

Однак з огляду на викладене слідчий суддя вважає, що існує ризик, що тяжкість покарання, яке може бути призначене підозрюваному у випадку визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, за яким йому оголошено підозру, може схилити її до наміру переховуватися від органів слідства чи суду або вживати дії щодо перешкоджання встановлення істини у кримінальному провадженні, здійснюючи тиск свідків та потерпілого у справі, в зв`язку із чим є необхідність у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 і 2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 181 КПК України строк дії ухвали судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у кримінальному провадженні, віку і стану здоров`я підозрюваного, наявності міцних соціальних зв`язків підозрюваного, слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання частково застосувавши до підозрюваного домашній арешт у певний період доби.

За таких обставин клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.181, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 206 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання СВ Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0002298 від 27 липня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби строком на 2 місяця.

Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 19.00 години до 08.00 години наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 слідуючи обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання на іншу адресу;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду;

- не залишати місце свого мешкання та реєстрації з 19 години 00 хвилин по 08 годину 00 хвилин наступного дня;

- не відвідувати місця значного скупчення людей (кафе, ресторани, розважальні заклади, нічні клуби тощо)

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.

У разі невиконання ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право контролю за підозрюваним, має право постановити ухвалу про зміну запобіжного заходу, згідно з положеннями цього Кодексу.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 07 жовтня 2020 року.

Направити ухвалу для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1