УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши кримінальне провадження №0001845 за апеляційними скаргами заступника начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 10.12.2019 року стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, проживаючого на АДРЕСА_1 ,
- якою його звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину за ч. 2 ст. 125 КК України на підставі ч. 1 ст. 47 КК України. Кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України закрито.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
обвинувачений ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_9
потерпілий ОСОБА_6
представник потерпілого ОСОБА_10

встановив:
Короткий зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційних скаргах потерпілий та прокурор виклавши аналогічні вимоги, просять скасувати ухвалу суду та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2019 року ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.125 КК України, у зв`язку з передачею на поруки трудовому колективу ТОВ «Техноторг» за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадський порядок.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 125 КК України закрито.
Роз`яснено ОСОБА_7 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч.2 ст.47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за злочин, передбачений за ч.2 ст.125 КК України.
Роз`яснено ТОВ «Техноторг», що відповідно до ч.1 ст.289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_7 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
В апеляційній скарзі прокурор вважає, що зазначена ухвала суду є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з підстав неправильного застосування Закону України про кримінальну відповідальність.

Прокурор стверджує, що поведінка обвинуваченого не містить ознак розкаяння про вчинене, що є обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. З боку ОСОБА_7 відсутні будь-які дії щодо намагання примиритися із потерпілою стороною.
За такого, на думку апелянта, застосування до ОСОБА_11 положень ст. 47 КК України є неможливим.

В судовому засіданні апеляційного суду, потерпілий відмовився від вимог своєї апеляційної скарги.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Згідно ухвали суду, органами досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, вчиненого за наступних обставин. 12 травня 2017 року приблизно о 16 год. 50 хв. ОСОБА_7 , який працює тренером-викладачем в ТОВ «Техноторг», з метою проведення тренувань з тенісу прибув на корт № 5, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв вул. Бузький бульвар, 16.
В цей час на вказаному корті проходили тренування вихованців МОК КДЮСШ під керуванням старшого тренера-викладача ОСОБА_6 та тренера-викладача ОСОБА_12 , з якими у ОСОБА_7 виник конфлікт з приводу невиконання його вимог щодо надання корту для проведення тренувань.
В ході подальшого конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , спричинив останньому тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Звільняючи підозрюваного ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки, суд першої інстанції вмотивував це рішення тим, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, який, згідно ст. 12 КК України, віднесений до злочину невеликої тяжкості, не є корупційним злочином, щиро покаявся, характеризується позитивно, намагався частково відшкодувати шкоду, працює тренером-викладачем в ТОВ «Техноторг».

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, провадження закрити на підставі ст.49 КК України, думку потерпілого, його представника, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти закриття кримінального провадження за закінченням строків давності, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання щодо фактичних обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення і правильності кваліфікації його дій за ч.2 ст.125 КК України прокурором та потерпілим в апеляційних скаргах не оскаржується.

Суд першої інстанції дотримався як положень ст.47 КК України, так і порядку звільнення особи від кримінальної відповідальності, передбаченого кримінальним процесуальним законодавством.

Разом з тим на час розгляду кримінального провадження апеляційним судом, закінчились строки давності притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Так, відповідно до положень п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа, яка вчинила кримінальний проступок, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України, 12 травня 2017 року.

Відповідно до положень ч.2 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до проступків, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Таким чином, на час розгляду кримінального провадження апеляційним судом, закінчились строки давності для притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, визначені п.2 ч.1 ст. 49 КК України

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник заявили клопотання про закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченого у зв`язку із закінченням строків давності. Інші учасники судового провадження не заперечували проти закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 з цих підстав.

Відповідно до положень ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 КПК України, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Зазначені вище обставини є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України та п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

З огляду на наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. 284, 376, 405, 407, 409, 417, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника начальника Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу Заводського районного суду м.Миколаєва від 10.12.2019 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: