Провадження № 1кп/201/517/201
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2021 року м. Дніпро
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України,
ОСОБА_2 13.12.2018 близько 15-30 год., знаходячись у торгівельній залі магазину «Варус-9», за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8-а, проходячи повз торгівельні ряди побачив продукти харчування, які він визначив об`єктом свого злочинного посягання.
Далі, ОСОБА_2 реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, таємно шляхом вільного доступу викрав майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме: дві пачки масла «Ферма солодке селянське» 73%, 400 г., вартістю 75 грн.44 коп. за одну пачку загальною вартістю 152 грн. 88 коп., крабові палички охолодженні «Водний світ» 400г., вартістю 57,34 грн., дві банки печінки тріски натуральної «Аквамарин» 115 г., з/к вартістю 47,16 грн. за одну банку загальною вартістю 94,32 грн. та яловичий антрекот н/ф, охолоджений, масою 1,244 кг., вартістю 147,90 грн. за один кілограм загальною вартістю 183,99 грн.
Доводячи свій злочинний умисел до кінця ОСОБА_2 намагаючись залишити місце вчинення кримінального проступку разом з викраденим майном, перетнув лінії касового контролю магазину «Варус-9», розташованого за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8-а, однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг з причин, які не залежали від його волі, оскільки при виході з приміщення магазину був зупинений працівниками магазину «Варус-9».
Вказаними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, а саме закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками кримінального провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акту за їх відсутності, при цьому:
-обвинувачений ОСОБА_2 , надав письмову заяву, складену в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні;
-представник потерпілого ОСОБА_4 надав письмову заяву щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні
А тому суд, за клопотанням прокурора, вважає за доцільне розглянути обвинувальний акт та додані до нього матеріали щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників кримінального провадження на підставі обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до положень ч. 2 ст. 382 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
За таких обставин, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_2 у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального проступку та особи обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, повністю відшкодував завдану шкоду, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання.
Обтяжуючих покарання обвинуваченому ОСОБА_2 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді обмеження волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінального проступку, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, повністю відшкодував завдану шкоду, раніше не судимий, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_2 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення саме такого покарання у виді обмеження волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та принципам справедливості, достатності і співрозмірності.
Підстав для застосування до ОСОБА_2 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.
Питання про речові докази та судові витрати слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100, 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376, 381-382 КПК України, -
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі, звільнивши його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
дві пачки масла «Ферма солодке селянське» 73%, 400 г., крабові палчики охолоджені «Водний світ» 400 г., дві банки печінки тріски натуральна «Аквамарин» 115 г., з/к та яловичий антрекот н/ф, охолоджений, масою 1.244 кг. повернути супермаркету «Варус-9»;
-DVD-R диск зберігати в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 286 гривень.
Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: ОСОБА_1