Справа № 745/889/20 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/441/20
Категорія - рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6

її представника адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в режимі відео конференції із Сосницьким районним судом апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2020 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Сосницького ВП МВН ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_9 від 11 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000010 від 23 липня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що постанова по закриття кримінального провадження є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи. Дізнавачем всебічно, повно і неупереджено проведено досудове розслідування, здійснено необхідні і достатні слідчі дії, направлені на встановлення всіх обставин події, за результатами яких винесена вмотивована постанова про закриття кримінального провадження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою скасувати постанову дізнавача про закриття кримінального провадження, направити матеріали для організації дізнання до Менського ВП ГУНП в Чернігівській області, оскільки ОСОБА_10 має вплив не правового характеру на працівників поліції в Сосницькому ВП.

Аргументує тим, що дізнавачем не було проведеного повного та об`єктивного досудового розслідування, а винесена постанова про закриття кримінального провадження є незаконною та упередженою.

Вказує на те, що за допомогою приймача GPS, на дані якого посилається дізнавач, не можливо встановити межові знаки між приватними земельними ділянками, оскільки приймач має математичну похибку від 5 і більше метрів в системі координат геолокації, і крім того, в його системі координат відсутні точні дані координат земельних ділянок із державного геокадастру, які зазначені у правовстановлюючих документах про право приватної власності на земельну ділянку, які безпідставно були проігноровані дізнавачем.

Вважає, що для встановлення юридичного факту самоуправного захоплення частини її земельної ділянки і самоуправного знищення частини її дерев`яного паркану громадянкою ОСОБА_10 , орган дізнання повинен був призначити земельно-технічну експертизу, на розгляд якої надати технічну документацію земельних ділянок, як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_10 , в яких зазначені координати геокадастру на місцевості. На вирішення експертам поставити запитання про те, де знаходиться межа між обома земельними ділянками та кому саме належить приватизована земельна ділянка, на якій було пошкоджено паркан та розкидані дрова по АДРЕСА_1 .

Наголошує на тому, що за участі експерта-землевпорядника мав бути проведений обмір по периметру земельних ділянок для того, щоб мати можливість порівняти отримані дані з даними, які містяться у технічних документах на приватизовані земельні ділянки, а також на необхідності витребувати копії всіх правовстановлюючих документів із місцевого органу землеустрою та порівняти їх дані із фактичними розмірами на місцевості.

Не погоджується з твердженням слідчого судді про те, що в даному випадку має місце цивільно-правовий спір, оскільки фактично такого спору немає. Дві земельні ділянки є приватизованими, межі були узгоджені,що визначено в технічній документації. Однак, ОСОБА_10 систематично, протягом тривалого часу, неодноразово руйнує частину належного їй паркану на належній їй частині земельної ділянки, прикриваючи свої злочинні дії, передбачені ст. 358 КК України, вигадкою про те, що це частина її приватизованої земельної ділянки, яку в неї захопила ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідача, скаржницю та її представника, які просили про задоволення апеляційної скарги, вказуючи, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що дізнавачем фактично не зібрано жодних доказів на підтвердження або спростування викладених нею фактів, не призначено та не проведено експертизу, не витребувана технічна документація обох сторін для порівняння дійсних меж обох земельних ділянок, в результаті чого прийнято необґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження, прокурора, який вважав скаргу необґрунтованою, вказуючи що між скаржницею та її сусідкою наявний цивільно-правовий спір про визначення меж між земельними ділянками, який переноситься в площину кримінального права, дослідивши матеріали судового та закритого кримінального проваджень, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається за наявності обставин, що виключають кримінальне провадження.

Таке рішення можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Крім того, постанова про закриття кримінального провадження, згідно зі ст.110 КПК України, має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Вказаних вимог закону дотримались, як дізнавач у кримінальному провадженні, так і слідчий суддя під час розгляду скарги.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_6 звернулась до Сосницького ВП Менського ВП ГУНП в Чернігівській області з тих підстав,що гр. ОСОБА_10 на земельній ділянці заявниці пошкоджує зведений останньою паркан, перешкоджає його ремонтувати та запевняє, що даний паркан знаходиться на території її домогосподарства.

За даним фактом 23 липня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

В рамках проведення дізнання 03 вересня 2020 року працівниками поліції разом з колегіальною комісією Сосницької селищної ради по вирішенню спірних питань щодо закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі та з інженером-землеупорядником в Чернігівській області ОСОБА_11 в присутності понятих був проведений огляд місця події. За результатами проведеного огляду було встановлено місцезнаходження межового знака між дворами ОСОБА_6 та ОСОБА_12 та виявлено, що дрова та частина паркану ОСОБА_6 знаходяться на території земельної ділянки ОСОБА_10 .

Відмовляючи в задоволенні скарги, слідчий суддя керувався тим, що досудове розслідування за заявою ОСОБА_6 проведено достатньо повно і об`єктивно, допитана потерпіла, відібрані пояснення в ОСОБА_10 , проведений огляд місця за участі комісії та експерта - земле упорядника, витребувані технічні документи щодо земельної ділянки ОСОБА_6 , однак факт вчинення злочину, передбаченого ст. 356 КК України не встановлений, а прийняте за результатами перевірки рішення є законним та вмотивованим, його зміст відповідає фактичним обставинам справи.

Доводи ОСОБА_6 про те, що дізнавач мав призначити експертизу, залучити експерта до огляду земельних ділянок на місці, дослідити технічну документацію, є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ч. 4 ст. 40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

В ході перевірки викладених ОСОБА_6 фактичних даних, дізнавач не знайшла правових підстав для призначення експертизи у даному провадженні. При цьому, всі інші дії, на які в апеляційній скарзі вказує потерпіла, були виконані. В тому числі, був запрошений експерт до огляду земельних ділянок, який і встановив, що саме на території домогосподарства ОСОБА_10 розміщується частина паркану та дровник ОСОБА_6 .

Положеннями статті 356 КК України передбачено, що самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

У даному випадку існує цивільно-правовий спір щодо визначення меж земельних ділянок, тобто об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України відсутня.

Отже, крім своєї незгоди з оцінкою отриманих доказів, інших фактичних даних, які могли б свідчити про умисні порушення вимог кримінального процесуального законодавства при проведенні дізнання та розгляді справи судом з боку працівників поліції ОСОБА_6 не навела, ні в скарзі на постанову про закриття кримінального провадження, ні в апеляційній скарзі.

Вказуючи на те, що матеріали кримінального провадження мають бути направлені до Менського відділу поліції з тих підстав, що ОСОБА_10 має вплив не правового характеру на працівників поліції в Сосницькому відділі поліції, ОСОБА_6 не надає жодного обґрунтованого доказу на підтвердження своїх слів, у зв`язку з чим такі її звинувачення не можуть бути прийняті до уваги.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що при розгляді скарги на постанову про закриття кримінального провадження не встановлено порушень кримінального та кримінального процесуального закону.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сосницького районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову про закриття кримінального провадження, без змін.

Ухвала набуває законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15