Справа № 203/2191/20
Провадження № 1-кп/0203/782/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000888 від 04.05.2020 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, гр. України, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2015 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України є не судимим, обвинуваченого за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України,
в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , перебуваючи в невстановлений в ході досудового розслідування час в гаражному кооперативі «Будівельник-2», що розташований поблизу будинку № 110 по вул. Миколи Руденка в м. Дніпро, побачив гаражні ворота гаража № НОМЕР_1 , які визначив для себе як об`єкт свого злочинного посягання та продовжуючи свої дії, направлені на таємне викрадання чужого майна, відчинив невстановленим під час досудового розслідування предметом зазначені ворота гаражу та зняв їх з навісів для доведення свого злочинного умислу до кінця.
В подальшому, 03.05.2020, близько 11.30, ОСОБА_4 , попередньо домовившись із добросовісним правонабувачем про продаж зазначених гаражних воріт, вартістю 4199 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_5 , завантажив їх до автомобілю «ГАЗ 30202», р/н НОМЕР_2 , для подальшого розпорядження викраденим майном на власний розсуд, тим самим виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак злочин не було закінчено з причин, які не належали від його волі, оскільки був зупинений працівниками патрульної поліції м. Дніпро.
В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у скоєні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та суду пояснив, що мешкає неподалік гаражного кооперативу, в якому дуже багато занедбаних гаражів. Він в мережі Інтернет побачив оголошення про купівлю воріт та вирішив продати одні із воріт. Він домовився про продаж воріт. Перед цим він зняв ворота з навісів. 03.05.2020, приблизно о 12 годині він загрузив ворота до автомобілю, але вивезти їх не вспів, оскільки був на місці затриманий працівниками поліції. В скоєному кається.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює всі обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що його характеризують, та судових витрат, визначивши відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Органом досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, але в формулюванні обвинувачення зазначений кваліфікуючий признак «вчинене повторно». Оскільки зазначений кваліфікуючий признак визначено помилково, він підлягає виключенню з обвинувачення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що вина ОСОБА_4 в скоєні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадання чужого майна(крадіжка).

Призначаючи покарання, суд приймає до уваги тяжкість скоєного кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_4 є не судимим, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває в реєстрі осіб з наркологічними захворюваннями, характеризується посередньо, вину визнав повністю, щиро покаявся у скоєному.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини. В справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. Також у справі «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року суд встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи.

З таких підстав, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, а саме у вигляді штрафу, та вважає, що таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, відповідно до якого санкція ч.1 ст. 185 КК України значно збільшена.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 вчинив злочин до набрання чинності вищезазначеним Законом.

Відповідно до вимог ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячі з викладеного, ОСОБА_4 слід призначити покарання відповідно санкції ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009.

Судові витрати в розмірі 326,88 гривень за проведення експертизи, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50(п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта 326 (триста двадцять шість) гривень 88 копійок.

Речові докази: автомобіль «ГАЗ 30202», р/н НОМЕР_2 , який переданий власнику ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю; гаражні ворота, які передані поетрпілому ОСОБА_5 , залишити останньому за належністю.
На вирок можуть подані апеляційні скарги до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Суддя ОСОБА_1