Справа №766/1495/17
н/п 1-кс/766/6516/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2020 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , представника скаржника адвоката ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі від 07.07.2020 року про закриття кримінального провадження №0002177 від 27.08.2014 року, -

ВСТАНОВИВ:
До Херсонського міського суду Херсонської області надійшла скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі від 07.07.2020 року про закриття кримінального провадження №0002177 від 27.08.2014 року, в якій вони просять: постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 , від 07.07.2020 року про закриття кримінального провадження №0002177 від 27.08.2014 року. за ч. 2 ст. 365 КК України на підставі ст. 110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - скасувати для продовження досудового розслідування.

Вказану скаргу мотивовано тим, що 09 липня 2020 року скаржниками отримано постанову слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління ДБР, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_7 , датовану 07.07.2020р. про закриття кримінального провадження №.0002177 від 27.08.2014 р. за ч. 2 ст. 365 КК України на підставі ст. .110, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Скаржники зазначають, що з даною постановою вони категорично не згодні, вважають її такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав. Підставою для прийняття вказаного рішення слідчим зазначено відсутність в діях міліціонерів взводу № 5 БПСМ ОП „Херсон УМВС України в Херсонській області молодшого сержанта міліції ОСОБА_8 , рядового міліції ОСОБА_9 , інспекторів ДПС ДАІ ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ДІМ Цюрушшського PB УМВС ОСОБА_13 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 284 КПК України. По даному провадженню слідчими неодноразово виносились постанови про його закриття з надуманих ними обставин подій, які не відповідають фактичним обставинам справи. Всі постанови слідчого про закриття провадження були скасовані слідчими суддями Херсонського міського суду Херсонської області, через їх незаконність, неповноту та необ`єктивність досудового розслідування. Крім того, такі і не виконані вимоги зазначені в ухвалах слідчих суддів Херсонського міського суду Херсонської області, якими скасовані попередні постанови про закриття кримінального провадження. Слідчим також не досліджено достовірність показів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , оскільки через документальну фіксацію часу складення протоколу про адміністративне правопорушення, вони не могли бути очевидцями події та на наш погляд дають неправдиві покази. Не виршено питання про об`єднання в одне провадження з даним іншого кримінального провадження №. 0000325, яке знаходилось у військовій прокуратурі Херсонського гарнізону Південного регіону України, оскільки вони стосуються однієї події за участі одних і тих же осіб, що необхідно для повного та об`єктивного розслідування.

Скаржники вказують, що слідчим не було виконано клопотання про проведення слідчого експерименту з участю всіх осіб, одночасних допитів із особистою участю ОСОБА_4 при проведенні вказаних слідчих дій яке було задоволено прокуратурою Херсонської області, оскільки слідчі дії проводились без участі ОСОБА_4 .
Скаржники зазначають, що в порушення вимог закону, слідчим досудове розслідування проведено неповно, слідчі дії, зазначені судом, які є обов`язковими для виконання, не проведені, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у повному обсязі, оскільки, з огляду на наведене, джерела отримання доказів не вичерпано.

Скаржники вказують, що слідчим в обґрунтування прийняття рішенні по справі у оскаржуваній постанові міститься посилання на опитування свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у режимі телефонної конференції та оцінку цих опитувань, в якості доказів, однак посилання слідчого як на докази, які мають значення для кримінального провадження, на опитування свідків у режимі телефонної конференції, протріщіть вимогам чинного законодавства та є неприпустимим, оскільки КПК України не передбачено отримання доказів у зазначеному порядку.

Скаржники зазначають, що висновки слідчого про нібито намагання з боку ОСОБА_4 заволодіти зброєю працівника міліції ОСОБА_9 взагалі є надуманими і абсурдними, та являються намаганням виправдати злочинні дії працівників міліції та СБУ щодо побиття потерпілого і заподіяння йому тілесних ушкоджень, що і складає об`єктивну та суб`єктивну сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Посилаючись на те, що наявності підстав для пред`явлення підозри, всупереч вимог чинного законодавства, слідчим зроблено хибний висновок про відсутність в діях працівників міліції складу вказаного кримінального правопорушення, у зв`язку із чим скаржники просять скаргу задовольнити, а оскаржувану постанову скасувати.

Скаржники та їх представник у судовому засіданні вимоги скарги підтримали в повному обсязі. Просили скаргу задовольнити з підстав зазначених у ній.

Слідчий у кримінальному провадженні у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував у повному обсязі посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, при цьому матеріали кримінального провадження для дослідження не надав. Зазначив що відповідно до Пленуму ВС № 15 від 26.12.2003 року «Про судову практику у справах про перевищення владних або службових повноважень» коли службова особа перевищує владу або службові повноваження з метою запобігти шкідливим наслідкам, більш значним, ніж фактично заподіяна шкода, і їх не можна було відвернути іншими засобами, її дії як вчинені в стані крайньої необхідності відповідно до ст. 39 КК не можуть бути визнані злочинними.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, приходить до наступного.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі знаходились матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0002177 від 27.08.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.
07.07.2020 року слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі ОСОБА_6 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0002177 від 27.08.2014 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оцінюючи на предмет законності вказаної постанови, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Між тим, закриваючи кримінальне провадження, слідчим означених вимог не дотримано в повному обсязі.

Так, закриваючи кримінальне провадження, слідчий в оскаржуваній постанові зазначив про відсутність об`єктивної та суб`єктивної сторін злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України в діях працівників правоохоронних органів.

Поряд із тим, слідчий суддя не може погодитись із прийнятою постановою слідчого, пересвідчитись у правильності вказаного висновку, перевірити постанову на предмет вмотивованості, обґрунтованості, відповідності фактичним обставинам та повноту проведення досудового розслідування, оскільки слідчий у судове засідання матеріали кримінального провадження для дослідження не надав. А отже спростувати зазначені у скарзі доводи та підтвердити висновки зроблені слідчим у постанові про закриття кримінального провадження наразі є неможливим. Крім того, посилання слідчого на Пленуму ВС № 15 від 26.12.2003 року «Про судову практику у справах про перевищення владних або службових повноважень» щодо вчинення працівниками правоохоронних органів вказаних дій з метою запобіганням вчинення особами протиправних дій, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки слідчим не доведено що особами вони вчинялись та останні є злочинцями яких затримували з метою усунення небезпеки та дані обставини не могли бути усунуті іншими засобами.

Вказані обставини беззаперечно свідчать про недотримання органом досудового розслідування вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яке б не викликало жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність та необґрунтованість викладеного висновку в постанові слідчого, а тому вважає недотриманими при винесенні оскаржуваної постанови вимоги ст. ст. 2, 9, 284 КПК України, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 9, 93, 94, 284, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на рішення слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі від 07.07.2020 року про закриття кримінального провадження №0002177 від 27.08.2014 року задовольнити.
Постанову слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_6 від 07.07.2020 року про закриття кримінального провадження №0002177 від 27.08.2014 року скасувати. Зобов`язати орган досудового розслідування відновити розслідування в даному кримінальному провадженні і провести досудове розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 21.09.2020 р. о 12 год. 20 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1