ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2279/19
Провадження №1-в/477/66/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника відділу пробації ОСОБА_4 ,
розглянувши подання начальника Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області (далі Відділ пробації) ОСОБА_5 про передачу матеріалів до суду,

встановив:
27 липня 2020 року Відділом пробації направлено до суду матеріали стосовно засудженої ОСОБА_6 для вирішення питання про приведення вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2019 року у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленого санкцією нового Закону, або пом`якшення призначеного покарання.
Представник відділу пробаці своє подання підтримав та просив привести вирок у відповідність Закону.
Прокурор в судовому засіданні подання підтримав просив про його задоволення.
Засуджена ОСОБА_6 звернулася до суду із заявою про приведення вироку у відповідність з діючим Кримінальним Кодексом України, до суду не прибула просила суд розглянути вказане подання за її відсутності у в`язку з сімейними обставинами.
Відповідно до ст. 539 ч. 5 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали подання та кримінального провадження суд встановив наступне.

Вироком Жовтневого районного суду від 07 жовтня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч. 1ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12.06.2019 року за ч.1 ст. 125 КК України та призначено ОСОБА_6 покарання у виді одного року позбавлення волі та штрафу в розмірі 850 гривень.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину і, відповідно до ст. 76 КК України виконає покладені на неї судом обов`язки, зокрема: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.
На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання призначене за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12.06.2019 р. у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. має виконуватись самостійно.
Вирок набрав законної сили 07 листопада 2019 року та з 18 листопада 2019 року засуджена ОСОБА_6 перебуває на обліку у Відділі пробації.
Відповідно до ч.3 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно до п.1 розділу 1 Типового положення про уповноважений орган з питань пробації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.08.2017 року №2649/5, уповноважений орган з питань пробації (далі - орган пробації) є органом виконання покарань, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері виконання певних видів кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та пробації.
Згідно з розділом 2 до основних завдань та функцій органу пробації належать у тому числі реалізація єдиної державної політики у сфері виконання кримінальних покарань та пробації та направлення до суду подань про вирішення питань щодо подальшого відбування засудженими покарання або звільнення від нього.
Відповідно до п.2 ч.2.ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до ч.3 ст. 57, ч.1 ст. 58, ч.1 ст.62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 ч.1 ст. 537 цього Кодексу.
Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України суд визначений ч.2 ст.539 КПК України має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2,3 ст.74 КК України.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII.

Вказаним Законом внесені зміни до ч.1 ст.185 КК України, відповідно до яких таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Ч.1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Зважаючи, що відповідно до ст.78 КК України іспитовий строк, встановлений засудженій ОСОБА_6 вироком суду від 07 жовтня 2019 року, не закінчився, засуджена не звільнена судом від призначеного покарання та відповідно до ч.1 ст.88 КК України та п.1 ст.89 КК України визнається такою, що має судимість, засуджена ОСОБА_6 належить до осіб, на яких поширюється дія ст.5 КК України.
Ч.3 ст.74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч.1 ст.72 КК України.
Враховуючи, що ОСОБА_6 вироком суду від 07 жовтня 2019 року призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік за ч.1 ст.185 КК України, в редакції, яка діяла до набрання чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018, призначена вироком суду міра покарання перевищує санкцію ч.1 ст.185 КК України, викладену в новій редакції.

В зв`язку з зазначеним, враховуючи, що задоволення подання поліпшить становище засудженої ОСОБА_6 , суд вважає необхідним подання Відділу пробації задовольнити, визначивши ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді обмеження волі.

При визначенні строку покарання суд виходить з того, що він не може бути більшим, ніж призначено вироком суду. Відповідно до ч.3. ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.Покарання строком більшим ніж один рік обмеження волі погіршить становище засудженої ОСОБА_6 , тому в цій частині закон про кримінальну відповідальність зворотної дії в часі не має.

Перерахування строку покарання відповідно до правил встановлених ч.1 ст.72 КК України також не може бути здійснене, оскільки таке перерахування відповідно до ч.3 ст.74 КК України можливе лише при відбуванні засудженим покарання. Засуджена ОСОБА_6 на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та фактично покарання не відбувала.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити подання Відділу пробації та пом`якшити покарання засудженій ОСОБА_6 , призначене вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 07 жовтня 2019 року за ч.1 ст.185 КК України, до одного року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків визначити ОСОБА_6 покарання у виді одного року обмеження волі та штрафу в розмірі 850 гривень. В іншій частині покарання залишити без змін.
Керуючись ст. 5, ч.3 ст.74 КК України, ч.1 ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Подання начальника Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області- задовольнити.

Пом`якшити ОСОБА_6 , засудженій вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області 07 жовтня 2019 року, покарання за ч.1 ст.185 КК України до 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12.06.2019 року за ч.1 ст. 125 КК України та призначити ОСОБА_6 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі та штрафу в розмірі 850 гривень.
В іншій частині покарання залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом семи діб з дня її постановлення.

Суддя ОСОБА_1