Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа №733/791/20
№ 1-кп/733/117/20
Вирок
іменем України

"10" серпня 2020 р. м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника військового прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ічня Чернігівської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000033 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ічня Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно п.2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17 червня 1992 року за №2471-XII, у власності громадян не можуть перебувати вибухові речовини й засоби вибуху.
Відповідно до п.9,11,15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року за №576, п.9.1, 11.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21 серпня 1998 року за №622, видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання вибухових матеріалів і речовин, їх перевезення, а також сховища та склади, де вони зберігаються, здійснюється у порядку, визначеному Держнаглядохоронпраці разом з МВС. Забороняється використовувати не за призначенням, з метою, не передбаченою установчими документами (положеннями), статутними завданнями, передавати іншим особам, продавати, зберігати у місцях проживання працівників вогнепальну, пневматичну, холодну зброю та бойові припаси до зброї, пристрої та патрони до них, придбані підприємствами, установами, організаціями з метою науково-дослідних потреб, навчальних потреб (забезпечення допризовної військової і спеціальної підготовки), спортивних потреб, промислового та любительського полювання, захисту життя, здоров`я та майна громадян. Посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
В порушення вказаних вище вимог законодавства, обвинувачений ОСОБА_4 , у невстановлений час, у другій половині жовтня 2018 року, поблизу м.Ічня Чернігівської області у лісосмузі та на полях розташованих навколо 6 військового арсеналу, знайшов та підібрав 70 корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, які були розкидані довкола арсеналу внаслідок вибухів, що відбулися на ньому 09 жовтня 2018 року.
При цьому розуміючи, що знайдені ним корпуси оборонних осколкових ручних гранат Ф-1 містять у своєму складі вибухову речовину, вилучені з вільного обігу та не можуть перебувати у власності громадян, переніс їх до лісового масиву неподалік смт Дружба Ічнянського району Чернігівської області, де сховав їх та зберігав.
В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, маючи прямий умисел на збут незаконно придбаних ним корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, які містять у своєму складі вибухову речовину, 28 травня 2020 року, близько 15 год. 10 хв., діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи поблизу КПП військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , без передбаченого законом дозволу, за гроші в сумі 2000 грн, збув особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , який був залучений до конфіденційного співробітництва та діяв за дорученням і під контролем співробітників УСБУ в Чернігівській області та поліції, 20 корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, які відповідно до висновку експерта від 04 червня 2020 року №76 (Вт), 479 (х) споряджені бризатною вибуховою речовиною нормальної потужності тротилом масою по 50-56 г кожний, загальною масою 1000-1120 г.
Продовжуючи злочинну діяльність, маючи прямий умисел на збут незаконно придбаних ним раніше корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, які у своєму складі містять вибухову речовину, обвинувачений ОСОБА_4 16 червня 2020 року, близько 15 год. 00 хв., діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, реалізуючи свій злочинний намір, в ході проведення негласної слідчої (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, перебуваючи у лісовому масиві неподалік смт Дружба Ічнянського району Чернігівської області, без передбаченого законом дозволу, за гроші в сумі 5000 грн, повторно збув особі з вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 , який був залучений до конфіденційного співробітництва та діяв за дорученням і під контролем співробітників УСБУ в Чернігівській області та поліції, 50 корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, які відповідно до висновку експерта від 26 червня 2020 року №87 (Вт), 553 (х) споряджені бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності- тротилом масою по 50-56 г кожний, загальною масою 2500-2800 г, чим здійснив збут вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, зберігання, носіння та збут вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
Під час досудового розслідування даного кримінального провадження 31 липня 2020 року між заступником військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000033 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 КК України.
Відповідно до укладеної угоди заступник військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри та його правової кваліфікації за ч.1 ст.263 КК України; істотних для кримінального провадження обставин; беззастережного визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень; та враховуючи ступінь і характер сприяння підозрюваного ОСОБА_7 під час досудового розслідування кримінального провадження щодо нього, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, співпрацю зі стороною обвинувачення, характер та тяжкість злочину, відсутність потерпілих у провадженні, з огляду на особу підозрюваного, зокрема ставлення його до вчиненого, яке побудоване на критичній оцінці своєї протиправної поведінки, усвідомлення скоєного та готовність понести покарання, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та враховуючи, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, враховуючи інтереси суспільства, з урахуванням ст.69 КК України, сторони узгодили призначити ОСОБА_4 необхідне та достатнє для його виправлення покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України; наслідки невиконання угоди. Також сторони узгодили, що до набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до норм ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст.263 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, йому відомі та зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про визнання винуватості в ході підготовчого судового засідання з`ясував у військового прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого ОСОБА_4 , що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому судом з`ясовано, що сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості; характер обвинувачення та вид покарання. ОСОБА_4 цілком розуміє права обвинуваченого, визначені ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, не встановивши передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, які були б підставою для відмови в затвердженні угоди, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що своїми діями, які виразились у придбанні, зберіганні, носінні та збуті вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 1 ст.263 КК України.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ст.ст. 118, 124, 126 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.314, 369, 373-374, 468-469, 472, 473-475, 476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 31 липня 2020 року між заступником військового прокурора Деснянського гарнізону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю його захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000033.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.263 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його затримання, тобто з 16 червня 2020 року.

На підставі ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання перебування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України з 16 червня 2020 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення - за 1 день позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави 8 499 грн 40 коп. в рахунок відшкодування витрат, понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню.

Речові докази по кримінальному провадженню, після набрання вироком законної сили, а саме:

-20 (двадцять) корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1; 50 (п`ятдесят) корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, два полімерні мішки білого кольору, полімерний пакет чорного кольору та поліетиленовий пакет фіолетового кольору; 4 (чотири) запальні елементи 9Н510 знищити;

- мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі синього кольору, в чохлі, в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора Київстар повернути ОСОБА_4 ;

- грошові кошти загальною сумою 5000 (п`ять тисяч) грн, 25 банкнот номіналом по 200 грн серії: МА 4403856, ЗЄ 2090634, ХГ 3401981, СБ 6872086, УМ 8243773, УИ 8154422, УН 8523860, ТБ 8794663, ПЄ 0601184, КБ 5415225, СЄ 0616878, УИ 2614569, ЄД 5242637, СК 4673724, ХЕ 8510289, СМ 2455361, УГ 9159599, УМ 7287920, КБ 1870508, ХГ 2479204, ЗЕ 7364798, ЄЕ 3338605, ЕФ 8798890, ПЄ 9555191, УЖ 8612109 повернути до УСБУ України в Чернігівській області.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 червня 2020 року на мобільний телефон марки «Huawei» в корпусі синього кольору, в чохлі, в якому знаходиться сім-картка мобільного оператора Київстар - скасувати.
Арешт накладений ухвалою слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 червня 2020 року на грошові кошти загальною сумою 5000 (п`ять тисяч) грн, 25 банкнот номіналом по 200 грн - скасувати.

Відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення.
Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1