ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2638/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" липня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 вивчивши скаргу ОСОБА_2 на незаконне позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:
23.07.2020 ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на дії військовослужбовців Київського об`єднаного збірного пункту Міністерства оборони України щодо незаконного затримання ОСОБА_3 .

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що у відкритті провадження, слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.

Частина 1 статті 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування та визначає учасників кримінального провадження, які мають право на оскарження відповідного рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора.

За приписом зазначеної норми на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення про зупинення досудового розслідування; рішення про закриття кримінального провадження; рішення про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки; рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій. негласних слідчих дій; рішення про зміну порядку досудового розслідування та продовження його; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків; повідомлення слідчого, прокурора про підозру; відмова в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з певних підстав.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентований статтею 306 КПК України, а стаття 307 цього Кодексу визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру;зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Як вбачається із змісту скарги ОСОБА_3 22.07.2020 о 09.00 год. відповідно до направлення прибув для проходження медичного огляду військово-лікарської комісією виданого Національною академією внутрішніх справ від 23.08.2020 № 46/19/578 до Київського об`єднаного збірного пункту Міністерства оборони України для визначення ступеня придатності до військової служби, проходження навчання за програмою підготовки офіцерів запасу на кафедрі військової підготовки Національної академії внутрішніх справ. Вказані обставини є беззаперечною підставою для надання відстрочки від призову на строкову службу. Крім того, ОСОБА_3 не направлявся для проходження військово- лікарської комісії в порядку визначеному Кабінетом міністрів України. Після проходження ЛВК ОСОБА_3 було обмежено пересування поза межами збірного пункту та повідомлено, що йому заборонено залишати збірний пункт, у зв`язку з підготовкою відправки до військ, а значить останній є затриманим незаконно.

За приписами ст. ст. 2, 3, 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі -Закон № 2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закони України «Про оборону України»; «Про Збройні Сили України»; «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Комплектування військовослужбовцями Збройних Сил України та інших військових формувань здійснюється шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Відповідно до указу Президента України №13/2020 «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2020 році» з квітня по червень у всіх областях України проходить набір на строкову військову службу.

За приписами ст. 24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби для громадян, призваних на строкову військову службу вважається день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту.

Особливістю правого статусу військовослужбовців в Україні є те, що вони користуються конституційними правами і свободами з певними обмеженнями.

У відповідності ст. 17 Закону України «Про Збройні Сили України» військовослужбовці можуть бути обмежені у свободі пересування, вільному виборі місця проживання, праві вільно залишати територію України.

Статут внутрішньої служби Збройних Сил України встановлює, що військовослужбовці строкової служби у вільний від занять та робіт час мають право вільно переміщатися по території військової частини, а під час звільнення - і в межах гарнізону. Виїзд військовослужбовців строкової служби за межі гарнізону (за винятком випадків відбуття у відпустку або відрядження) забороняється.

З системного аналізу положень ст. ст. 1, 206 КПК України врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою та зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України.

Як зазначено вище ОСОБА_3 на момент розгляду скарги за результатами медичного огляду визнаний придатним до військової служби, у зв`язку з чим користується конституційними правами і свободами з певними обмеженнями, а тому обмеження його у свободі пересування, не свідчить, що ОСОБА_3 незаконно позбавлений волі, утримується під вартою. Отже відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення відсутні.

Враховуючи наведене у слідчого судді відсутні повноваження надавати оцінку діям службових осіб Київського об`єднаного збірного пункту Міністерства оборони України щодо виконання порядку проведення призову громадян України на строкову військову службу.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_2 оскаржує дії, які не можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні, що відповідно до положень ч. 4 ст. 304 КПК України є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 4 ст. 304, ст. 206, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на незаконне позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя: