Справа215/5030/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
Учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №1 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0001411 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Велика Костромка, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуваючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

-24.10.2013 Червоногвардійським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавленні волі. 08.10.2014 звільнений з Солонянської виправної колонії № 21 Дніпропетровської області за відбуттям строку покарання.

за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_8 будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності 24.10.2013 Червоногвардійським районним судом Дніпропетровської області, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно вчинив нові злочини проти власності за наступних обставин.

Так, 06.08.2018 року приблизно о 08-00 годині ОСОБА_8 проходив вздовж тильної сторони будинку № 27 по вул. Доватора в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де побачив раніше не знайому йому гр. ОСОБА_4 на шиї якої знаходився ланцюжок з металу жовтого кольору.

В цей час та місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, а саме зазначеного ланцюжка з металу жовтого кольору. Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел ОСОБА_8 , діючи повторно, з прямим умислом, відкрито, умисно, з корисливих мотивів, підійшовши ззаду у безпосередню близькість до ОСОБА_4 , та застосовуючи власну фізичну силу, шляхом ривка зірвав своєю рукою золотий ланцюжок, пробою 585, вага 21 грам, плетіння «змійка», довжиною 55 см., вартістю 12635,00 гривень на якому знаходився кулон 585 проби, квадратної форми, з малюнком «божої матері», вагою 4 грами, вартістю 2406,67 гривень які знаходились на шиї ОСОБА_4 та належать останній.

Після чого, не реагуючи на вимоги ОСОБА_4 зупинити свої умисні протиправні дії, ОСОБА_8 утримуючи зазначене майно у своїх руках, побіг у бік буд. АДРЕСА_3 та покинув місце вчинення кримінального правопорушення, обернувши в подальшому викрадене майно на свою користь і розпорядився ним на свій розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 15041,67 гривень.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.

Крім того, 18.08.2018 року приблизно о 10-20 годині ОСОБА_8 проходив біля кафе «Булочна № 1» по вул. А. Головко, 40-З в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де побачив незачинені двері до службового приміщення вказаного кафе.

В цей час та місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням до приміщення, вчиненого повторно, а саме майна яке знаходилось у вказаному кафе. Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій раптово виниклий прямий умисел ОСОБА_8 , діючи повторно, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, через відчинені двері службового входу, проник до приміщення кухні кафе «Булочна № 1» по вул. А. Головко, 40-З в Тернівському районі м. Кривого Рогу.
Знаходячись в приміщенні кухні вказаного кафе, ОСОБА_8 побачив на столі рюкзак біжового кольору, в якому знаходились мобільний телефон «IPHON 6», грошові кошти у сумі 1700 грн., які належать ОСОБА_5 та рюкзак синього кольору марки «DEMIX», в якому знаходились грошові кошти у сумі 300 грн., які належать ОСОБА_6 які визначив для себе як об`єкт свого злочинного посягання. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 взяв зі столу зазначений вище рюкзак біжового кольору, який матеріальної цінності потерпілій не представляє, в якому знаходились мобільний телефон «IPHON 6», вартістю 7366,67 гривень та грошові кошти у сумі 1700 гривень, що належать ОСОБА_5 , а також рюкзак синього кольору марки «DEMIX» вартістю 200,00 гривень в якому знаходились грошові кошти у сумі 300,00 гривень що належать ОСОБА_6 ..

Далі, ОСОБА_8 утримуючи зазначене майно у своїх руках, доводячи свій злочинний умисел до кінця, покинув, зазначене службове приміщення вказаного кафе через раніше зазначені двері, таким чином зник з місця вчинення злочину та розпорядився викраденим майном на свій розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 9066,67 гривень та потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 500,00 гривень.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.3 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно.

Також, 30.08.2018 року приблизно о 17-20 годині, ОСОБА_8 проходив біля буд. № 64 по вул. С. Колачевського в Тернівському районі м. Кривого Рогу, де побачив раніше не знайомого йому ОСОБА_7 , який сидів на лавці біля другого під`їзду вказаного будинку.
В цей час та місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, поєднаного із насильством яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме грошових коштів які належать ОСОБА_7 .. Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел ОСОБА_8 , діючи з прямим корисливим умислом, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність діяння, діючи відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_7 та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вдарив один раз кулаком своєї руки в область грудей ОСОБА_7 , вимагаючи при цьому у останнього передати йому наявні у ОСОБА_7 грошові кошти. Після чого, ОСОБА_7 відчувши фізичну біль від нанесеного ОСОБА_8 удару, утримуючись на ногах, стоячи у безпосередній близькості від ОСОБА_8 , бажаючи уникнення подальших насильницьких дій з боку останнього, оцінивши фізичну перевагу ОСОБА_8 над ним, дістав з своєї сумки грошові кошти у сумі 750,00 грн., які передав ОСОБА_8 ..

Доводячи свій прямий злочинний умисел до кінця, ОСОБА_8 отримавши зазначені грошові кошти від ОСОБА_7 , з місця вчинення злочину зник, розпорядившись зазначеним майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

1.В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винуватим себе не визнав, вказує, що грабіж золотих виробів у потерпілої ОСОБА_4 не скоював, 06.08.2018 р. перебував в м.Зеленодольськ, але зізнався в скоєному грабежі під час досудового розслідування. Стосовно крадіжки майна ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , то вказаної крадіжки з проникненням в приміщення «Булочної» він не скоював. Після вживання спиртного разом зі знайомим ОСОБА_10 з 17 по 18.08.2018 р., він направився до крамниці «АТБ Маркет» за пивом, і звернув в район 7-ї міської лікарні де вирішив справити свої потреби. В цей час повз нього пробігав незнайомий хлопець, який загубив рюкзак. Він став роздивлятися загублене і в рюкзаку знайшов мобільний телефон, який поклав собі в кишеню. В цей час до нього підбіг ОСОБА_11 , як виявилося чоловік потерпілої, він був затриманий, але пояснював, що крадіжки не скоював, крім того був сильно нетверезий і просто не міг цього зробити.
В частині грабежу грошей ОСОБА_7 , то вказаний грабіж з застосуванням насильства він не скоював, потерпілий ОСОБА_7 дає суперечливі пояснення, вказує, що грабіжників було двоє, та чітко не вказує на нього як учасника грабежу. Знайдені на місці грабежу документи, які випали з кишені одного з грабіжників дійсно належать йому, але ці документи він загубив, коли заснув в ніч на 18.08.2018 р. після вживання спиртного з ОСОБА_10 .
На досудовому розслідування були порушені його права, три доби з 07.10.2018 р. по 10.10.2018 р. його тримали в Тернівському відділенні поліції, застосовували фізичний тиск, не давали можливості мати захисника. З приводу незаконних методів досудового розслідування 25.08.2020 р. він звернувся до Державного бюро розслідувань, звідки отримав відповідь, що повідомлені ним дані не знайшли свого підтвердження.
2. Докази, на які посилається сторона обвинувачення.
Протокол огляду місця події від 06.08.2018 р. а.с.10-11 т.2 яким оглянута ділянка місцевості по АДРЕСА_4 в районі будинку дитячої творчості.
Пояснення потерпілої ОСОБА_4 .

Пояснення свідка ОСОБА_12 ..

Протокол пред`явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_4 і ОСОБА_12 а.с.27-30 т.2.

Протокол огляду місця події побутового приміщення кафе «Булочная №1» від 18.08.2018 р. а.с.54-59 т.2.
Протокол огляду майна ОСОБА_13 а.с.60-64 т.2.

Протокол огляду майна ОСОБА_6 а.с.66-70 т.2.

Пояснення потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

Пояснення свідка ОСОБА_14 .

Протокол огляду місця події ділянки місцевості біля будинку №64 по вул.С.Колачевського, в ході якого вилучені документи на ім`я ОСОБА_8 а.с.105-117 т.2.
Пояснення потерпілого ОСОБА_7 .

Пояснення свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 .

Протокол пред`явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_16 а.с.125-126 т.2.

Протокол пред`явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_7 а.с.129-130 т.2.

Висновки товарознавчих експертиз а.с.36-38, 90-94 т.2.

Також сторона обвинувачення посилається на вилучені речові докази рюкзаки, телефон, гроші потерпілих, документи ОСОБА_8 знайдені на місці грабежу.

3. Докази, на які посилається сторона захисту.
Пояснення потерпілого ОСОБА_7 який в судовому засіданні чітко не міг вказати на ОСОБА_8 , як на особу яка вчинила грабіж. Також потерпілий вказував, що фотокартки для впізнання пред`являлися без понятих, та грабіжників було двоє.
Суперечливі пояснення потерпілої ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_12 які щоразу додавали різні прикмети обвинуваченого, хоча могли бачити грабіжника короткий період часу, вказували на відсутність понятих при пред`явлення фотокарток для впізнання. При поданні заяви до поліції потерпіла ОСОБА_17 вказувала на не відомого чоловіка віком до 30 років а.с.9 т.2.

Сторона захисту просить виправдати ОСОБА_8 , оскільки його винуватість не підтверджується належними доказами наданими стороною обвинувачення. Відповідно просить визнати недопустимими докази: протоколи пред`явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і ОСОБА_18 , які проводилися без понятих, висновок товарознавчої експертизи а.с.36-38 т.2, який проводився без дослідження речей, а також висновок товарознавчої експертизи який проведено 19.09.2018 р. раніше чим направлення експерта 21.09.2018 р. а.с.85, 88 т.2.

Просять визнати недопустимими докази: постанови про визначення групи прокурорів яка не має підписів керівника а.с.3, 6 т.2.
Відповідно до правил ст.89 КПК України судом ухвалено вирішити питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.

4.Висновки суду.
Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ч.ч.1-2,4 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом… а також на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.
Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора.
Відповідно до ч.1 п.3, ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що…в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена за стандартом «поза розумним сумнівом». Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
Незважаючи не невизнання своєї вини ОСОБА_8 , суд вважає винуватість обвинуваченого за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2 КК України доведеною поза розумним сумнівом.

Винуватість ОСОБА_8 за обвинуваченням в відкритому заволодінні майном ОСОБА_4 за ст.186 ч.2 КК України підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_4 , за якими 06.08.2018 р. близько 08.00 год. коли вона підійшла до входу в магазин по АДРЕСА_4 де працює, відчула, що хтось ззаду зірвав з її шиї золотий ланцюжок з кулоном. Коли злочинець рвонув за ланцюжок, вона розвернулася і стикнулася з ним впритул, тому категорично заявляє, що це саме обвинувачений ОСОБА_8 , вона його запам`ятала по рисам обличчя, статурі, незважаючи на те що обвинувачений зразу втік і вона стала його переслідувати. Під час вчинення злочину ОСОБА_8 був одягнутий в чорні шорти, кепку і футболку коричневого кольору. Під час досудового розслідування їй пред`являлися фото, і вона впізнала обвинуваченого по фотокартці.

Поясненнями свідка ОСОБА_18 по яким 06.08.2018 р. близько 08.00 год. вона їхала на роботу на автомобілі «Ніссан» по вул.Доватора. З боку центру дитячої творчості, невідомий їй чоловік «вискочив» на дорогу перед автомобілем і вона різко загальмувала. Цього чоловіка намагалася наздогнати продавець ОСОБА_19 . Вона ж бачила його нетривалий час, але по рисам обличчя впізнала ОСОБА_8 на досудовому розслідування по фотокартці. Зловмисник був одягнутий в бейсболку, темну футболку я як здається свідкові брюки, але в залі судового засідання зі спливом значного часу, вона не може категорично вказати на обвинуваченого, що це саме та людина за якою гналася ОСОБА_4 .

Протокол огляду місця події від 06.08.2018 р. а.с.10-11 т.2 яким оглянута ділянка місцевості по вул.Доватора, 27 в районі центру дитячої творчості.
Висновком товарознавчої експертизи а.с.36-38 т.2 яким визначено ринкова вартість лому золота вагою 21 г. і 4 г., що загалом становить 15041,67 гривень.

За ст.185 ч.3 КК України винуватість ОСОБА_8 підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , за якими в приміщенні кафе «Булочної №1» вона близько 20 хвилин спілкувалася з ОСОБА_20 і виявила пропажу рюкзака з телефоном і гаманцем з грошима, який вона залишила в підсобному приміщенні. Вона живе поряд, тому її чоловік ОСОБА_21 прибіг дуже швидко, почав шукати зловмисника і приніс її рюкзак кремового кольору, мобільний телефон і пустий гаманець. Чоловік привів її і ОСОБА_22 на територію поліклініки 7-ї міської лікарні де вони побачили затриманого ОСОБА_8 , поряд з ним валялися картки, касові чеки. Почали запитувати в ОСОБА_8 де гроші. Останній відповідав що нічого не брав, шукати навкруги і знайшли синій рюкзак Котлярової Маргарити. При працівниках поліції, з кишень ОСОБА_8 дістали 2000 гр. грошей і ключі, з викраденого їй належать 1700 грн. які були в гаманці.

Поясненнями свідка ОСОБА_23 згідно яких по телефонному дзвінку дружини, яка повідомила про крадужку двох рюкзаків з булочної, він став шукати зловмисника. Двічі бігав в на територію лікарні і побачив ОСОБА_8 який тримав в руках мобільний телефон, поряд з ним валявся рюкзак дружини, розкидані картки, порожній гаманець. ОСОБА_8 був в нетверезому стані, на місці зібралися люди. Вони стали чекати приїзду працівників поліції. На запитання ОСОБА_8 відповідав що: «Гроші взяв ОСОБА_24 …», але коли приїхали працівники поліції, ОСОБА_8 сам дістав з кишені гроші в сумі 2000 грн. і ключі.

Поясненнями потерпілої ОСОБА_6 , по яким в кафе «Булочна №1» прийшла ОСОБА_25 , яка залишила свій рюкзак в приміщенні кухні. Вона періодично відлучалася з кухні в загальний зал і виявила пропажу свого рюкзака і рюкзака Нетрусової. Вона відразу зателефонувала на телефон ОСОБА_26 і виклик був відхилений, тому вона зрозуміла, що відбулася крадіжка. Волна побігла шукати зловмисника і на території лікарні побачила ОСОБА_27 поряд з ОСОБА_8 . ОСОБА_21 забрав у ОСОБА_8 рюкзак дружини, телефон і гаманець. ЇЇ рюкзак був також знайдений неподалік, а по приїзду поліції в ОСОБА_8 були виявлені гроші в сумі 2000 грн., 300 грн. з яких, а також ключі належать їй.

Протоколом огляду місця події побутового приміщення (кухні) кафе «Булочная №1» від 18.08.2018 р. а.с.54-59 т.2.
Протоколом огляду майна ОСОБА_5 а.с.60-63 т.2, в ході якого оглянуто вилучені рюкзак кремового кольору, гаманець, мобільний телефон «IPHON 6» і гроші в сумі 1700 грн., залучені до справи як речові докази а.с.64-65 т.2.

Протоколом огляду майна ОСОБА_6 , а саме: рюкзака синього кольору, грошей в сумі 300 грн. і ключів а.с.66-69 т.2.

Постановою про залучення до справи вказаних речових доказів а.с.70-71 т.2.

Висновком товарознавчої експертизи від 26.09.2018 р. а.с. 90-94 т.2, яка підтверджує вартість мобільного телефону ОСОБА_5 і рюкзака ОСОБА_6 .

Винуватість ОСОБА_8 за обвинуваченням в відкритому заволодінні майном ОСОБА_7 з застосуванням насильства за ст.186 ч.2 КК України підтверджується протоколом огляду місця події ділянки місцевості біля будинку №64 по вул.С.Колачевського, в ході якого на асфальтовій доріжці булі виявлені і вилучені паспорт громадянина України, посвідчення і свідоцтво центру професійної освіти і навчання на ім`я ОСОБА_8 , які залучені до справи як речові докази а.с.105-117 т.2.
Поясненнями потерпілого ОСОБА_7 , який опитувався судом двічі. За поясненнями потерпілого то до нього підійшли двоє чоловіків і попросили цигарку. Давши цигарку він намагався відійти від них, але один з чоловіків, який був більш кремезної статури затримав його, та став вимагати гроші. Цей чоловік завдав йому удар рукою в груди, тому побоюючись подальшого насильства він віддав йому 700 грн. грошей. Коли грабіжники стали тікати, в цього кремезного хлопця випали з кишені документи, які і оглянули працівники поліції які приїхали на виклик. Даючи пояснення в залі судового засідання він не може заявити категорично, що це саме обвинувачений вчинив грабіж, але ОСОБА_8 «дуже схожий» на того чоловіка «кремезної статури» який забрав в нього гроші. В ході досудового розслідування він впізнав обвинуваченого по фотознімкам, але при впізнанні були відсутні поняті.

Пояснення свідка ОСОБА_16 за якими ідучи з крамниці, він проходив повз будинок АДРЕСА_5 і побачив ОСОБА_28 якого знав раніше. Він побачив двох чоловіків, один з них стояв в стороні, а другий схопив ОСОБА_29 за одяг і вдарив в груди. Череповський згодом розповів, що віддав цьому чоловікову гроші в сумі 700 грн. Саме в цього чоловіка з кишені випали документи коли він тікав. В ході досудового розслідування йому були пред`явлені фотокартки на яких він впізнав ОСОБА_8 , але впізнання проводилося без понятих. В судовому засіданні він також категорично заявляє, що обвинувачений дуже схожий на грабіжника в якого випали документи, а по тому що з місяця події тікали двоє чоловіків він вирішив, що грабіжників було двоє.

Поясненнями свідка ОСОБА_15 чергового гуртожитку СПТУ АДРЕСА_6 , за якими зі слів ОСОБА_7 який прийшов в гуртожиток ввечері 30.08.2018 р. йому стало відомо, що на ОСОБА_7 напали двоє чоловіків і під загрозою застосування ножа забрали гроші в сумі 700 грн., та один з нападників загубив документи, та іншими доказами.

Обговорюючи клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими то суд приходить до наступного.

Згідно ст.ст.87 ч.1, ч.2 п.1-5, ч.3 п.1-4, ст.89 КПК України - недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
3. Недопустимими є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;
3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;
4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Згідно ст..86 ч.1-2 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Обвинувачений наполягає на порушенні його права на захист, незаконному затриманні з 07 по 10.10.2018 р., застосуванні в цей період до нього заходів фізичного та психічного впливу, тому недопустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування після 07.10.2018 р.

Дійсно про бажання мати захисника, підозрюваний ОСОБА_8 заявив слідчому судді при вирішенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою 10.10.2018 р. а.с.151-153 т.2. Після постановлення ухвали слідчого судді 10.10.2018 р. о 17.10 год. ОСОБА_8 був затриманий згідно протоколу а.с. 154-155.

До 07.10.2020 р. ніяких слідчих дій з ОСОБА_30 не проводилося, а після затримання громадянами в результаті вилучення майна ОСОБА_26 і ОСОБА_31 18.08.2018 р. від ОСОБА_8 було відібрано пояснення а.с.77 т.2, та останній затриманий не був.

09.10.2020 р. ОСОБА_8 було повідомлено про підозру а.с.144-146 т.2, роз`яснено право мати захисника про що свідчить особистий підпис підозрюваного на повідомленні а.с.146 (зв.).

Таким чином в матеріалах кримінального провадження відсутні будь які дані, що ОСОБА_8 бажав мати захисника до 10.10.2018 р., тобто відсутні та не надані суду докази порушення права обвинуваченого на захист, оскільки підозрюваний був забезпечений захисником за першою вимогою. Ніяких слідчих дій до 10.10.2018 р. по збиранню доказів з ОСОБА_8 не проводилося, а після 10.10.2018 р. була забезпечена участь захисника.

Стосовно незаконного поводження застосування заходів фізичного та психічного впливу, то заява обвинуваченого була предметом розгляду Державного бюро розслідувань, яким листом від 15.09.2020 р. повідомлено ОСОБА_8 про відсутність об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення при викладених ним обставинах а.с.2-5 т.1.

Тому у суду відсутні підстави для визнання недопустимими доказів які отримані внаслідок порушення права на захист і застосування насильства до підозрюваного по перше за відсутністю підтверджень таких порушень прав обвинуваченого, а по друге за відсутністю доказів які збиралися в ході досудового розслідування під час вказаних порушень.

Повідомлення про підозру від 09.10.2018 р., постанови про визначення групи прокурорів які не мають підпису керівника, постанова про об`єднання матеріалів без підпису прокурора а.с.2,3,7 т.2. не є доказами в кримінальному провадженні в розумінні ст.84 КПК України.
Висновок товарознавчої експертизи від 20.09.2018 р. а.с.36-38 т.2, дійсно проводився без дослідження золотих виробів, але вказаним висновком визначена ринкова вартість лому золота вагою 21 г. і 4 г., а не вартість індивідуальних викрадених предметів.

Товарознавча експертиза вартості телефону і рюкзаку була проведена 26.09.2018 р. а.с.90-93 т.2, на підставі ухвали слідчого судді від 17.09.2018 р. а.с.84 т.2, тому порушень норм ст.ст.101-102 КПК України щодо висновків експертів судом не встановлено.

Згідно ст..86 ч.1-2 КПК України суд задовольняє клопотання сторони захисту про визнати недопустимими доказів: протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_16 а.с.125-126 т.2., протоколу пред`явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_7 а.с.129-130 т.2., протоколів пред`явлення фотознімків для впізнання ОСОБА_4 і ОСОБА_12 а.с.27-30 т.2, та не використовує вказані докази при прийняття процесуального рішення. Вказані слідчі дії всупереч ст.223 ч.7 КПК України проводилися без участі понятих, на що вказували в ході судового розгляду ОСОБА_16 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 і ОСОБА_18 .

З цих підстав суд відмовив в задоволенні клопотання обвинуваченого про виклик слідчого ОСОБА_32 який проводив впізнання, та понятих які згідно протоколів приймали участь у вказаних слідчих діях, та вважав пояснень безпосередніх учасників слідчих дій достатніми для вирішення питання недопустимості вказаних доказів.

Сторона захисту спирається на суперечливі пояснення потерпілого ОСОБА_7 , а також пояснення свідка ОСОБА_18 які суперечать поясненням потерпілої ОСОБА_4 в частині одягу нападника, та не можливості його впізнання при обставинах злочину.

Дійсно свідок ОСОБА_18 вказувала в суді, що грабіжник був у штанях, тоді як потерпіла ОСОБА_4 пояснювала що нападник був одягнутий у шорти. Потерпілий ОСОБА_7 не міг з переконливою впевненістю сказати, що це саме беззаперечно обвинувачений вчинив грабіж.
Але ці суперечності в поясненнях мають незначний характер, та не впливають на те, що ОСОБА_4 і ОСОБА_18 впізнають в ОСОБА_8 грабіжника в судовому засіданні, їх пояснення узгоджуються між собою. Пояснення ОСОБА_7 узгоджуються зі свідченнями ОСОБА_16 і ОСОБА_15 , протоколом огляду місця події в ході якого були вилучені документи обвинуваченого.
Пояснення ОСОБА_8 щодо заперечень вчинення крадіжки майна ОСОБА_6 і ОСОБА_5 спростовуються поясненнями вказаних потерпілих, свідка ОСОБА_14 які не мають протиріч, та відповідають проаналізованим судом доказам, зібраним в ході досудового розслідування.
Пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно не визнання своєї винуватості і відомостей щодо порушення його прав, суд розцінює як спосіб захисту.
Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що поясненнями потерпілих і свідків обвинувачення опитаних судом, висновками експертиз, протоколами слідчих дій, та речовими доказами судом встановлено що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними, та достатньою мірою поза межами розумного сумніву підтверджують винуватість обвинуваченого в кримінальному правопорушенні за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, а за епізодом з потерпілим ОСОБА_7 і поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого. А також в кримінальному правопорушенні за ст.185 ч.3 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно.

Оцінюючи докази, суд керується вимогами ст. 94 КПК України, за якими суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Призначаючи покарання, суд враховує, що викрадене майно частково повернуто. З урахуванням ступеню тяжкості скоєних злочинів, які згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, вищезазначених обставин що пом`якшують відповідальність відповідно до ст.66 КК України, суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі за сукупністю злочинів відповідно до ст.70 ч.1 КК України.

Питання речових доказів та судових витрат вирішити відповідно до норм КПК України.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2 КК України та призначити покарання:
- за ст.185 ч.3 КК України - 3 роки позбавлення волі;
- за ст.186 ч.2 КК України - 4 роки позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, визначити остаточно ОСОБА_8 5 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з 05.11.2020 р., запобіжний захід засудженому тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_8 його перебування під арештом з дня затримання 10.10.2018 р. по 05.11.2020 р. включно з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.
Речові докази:

-Два рюкзака, мобільний телефон, гроші, ключі, гаманець передані на зберігання, залишити в розпорядженні потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6 ;

-Паспорт громадянина України, посвідчення і свідоцтво на ім`я ОСОБА_8 , передані на зберігання, залишити у брата обвинуваченого ОСОБА_33 .

Стягнути з ОСОБА_8 паспорт НОМЕР_1 , виданий 15.08.2016 р. Апостолівським РС ДМС України в Дніпропетровській області на користь держави 1144.00 грн. витрат за залучення експертів по проведенню товарознавчих експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

СУДДЯ: