КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги прокурора Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000944 ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 та на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 02 серпня 2020 року включно, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України з визначенням застави у розмірі 300 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 630 тисяч 600 гривень з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя відповідно по положень ст.ст. 177, 178 КПК України, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, яка підтверджується доданими до клопотання даними, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, характеризуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, а також врахувавши наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про наявність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді в частині визначення розміру застави та постановити нову ухвалу, якою застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 4800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 10 млн. 089 тис. 600 грн. Прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. На думку прокурора, в матеріалах провадження наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органів розслідування та/або суду та незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. При цьому прокурор посилається на те, що підозрюваний тривалий час працював в правоохоронних органах, що свідчить про наявність сталих, в тому числі дружніх, зв`язків ОСОБА_8 серед співробітників правоохоронних органів. Також вказує апелянт, що слідчий суддя при визначенні розміру застави не врахував належним чином майновий стан підозрюваного, а саме наявності у останнього автомобіля та цінного майна. Крім того на переконання апелянта слідчим суддею не враховано і тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких та передбачають додаткову міру покарання у вигляді конфіскації майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити органу досудового розслідування в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисному та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання

Апелянт стверджує, що судом першої інстанції не прийнято до уваги відсутність вагомих доказів на обґрунтування повідомленої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення. Вважає, що слідчий склав і побудував повідомлення про підозру на своїх припущеннях, а не доказах по справі. В клопотанні відсутні будь які докази та аналіз ризиків, передбачених ст.177 КПК України
Адвокат зазначає, що ухвала є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.
Також, захисник посилається на те, що прокурором та слідчим не доведено неможливості застосування інших, більм м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 . При цьому посилається на визначений розмір застави його підзахисному, який є не помірним. Крім того слідчий суддя не взяв дані, які характеризують особу підозрюваного, зокрема те, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання, місце роботи, стан його здоров`я, має вагітну дружину та матір, яка потребує догляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали власну апеляційну скаргу та заперечували проти апеляції прокурора, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляцію та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, Другим слідчим відділом територіального управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000944 від 28.05.2020 року, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.

04 червня 2020 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України..
В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до районного суду з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 4800 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 10 млн. 089 тис.600 гривень. Слідчий суддя районного суду задовольнив частково дане клопотання та застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та визначив заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують, зокрема, протоколами проведення негласних слідчих розшукових дій, іншими матеріалами, які на даному етапі кримінального провадження дають підстави вважати про ймовірно причетність підозрюваного ОСОБА_8 до інкримінованого кримінального правопорушення.

Разом з цим, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин» Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини)

У клопотанні органу досудового розслідування та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри. Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини справи, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Зокрема наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на учасників провадження у цьому ж кримінальному провадженні; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного, та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі і ті, на які міститься посилання в апеляційній скарзі.

Наведені обставини, які, на його думку, були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою знайшли своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчим суддею та не спростовані стороною захисту в апеляційній інстанції захисника ОСОБА_7 .

Застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в сумі 630 тисяч 600 гривень. Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні. Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб особа, щодо якої застосовано заставу, не була зацікавлена в тому, щоб перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_8 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що в свою чергу спростовує доводи як сторони захисту так і прокурора. З таким рішенням слідчого судді погоджується колегія суддів.

Доводи апеляційних скарг щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, обґрунтувавши при цьому причини, з яких не може бути застосовано жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та при прийнятті рішення керувався вимогами КПК України та практикою ЄСПЛ про що також ставиться питання в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо задоволення клопотання органу досудового розслідування, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 на свободу.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено.

Отже, рішення слідчого судді є законним, оскільки ухвалене згідно з дотриманням вимог закону та обґрунтованим, так як ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційні скарги прокурора та захисника з викладеними у ній доводами, задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 червня 2020 року, якою частково задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу СУ Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором Спеціалізованої прокуратури у сфері нагляду за кримінальними провадженнями про військові злочини та у сфері оборонно-промислового комплексу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 02 серпня 2020 року включно, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України з визначенням застави у розмірі 300 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 630 тисяч 600 гривень з покладенням обов`язків передбачених ст. 194 КПК України залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000944 ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3232/2020 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1