Справа № 504/3959/20
Номер провадження 1-кп/504/397/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.01.2021 смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000957 від 24.09.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, офіційно працевлаштованого з 11.12.2020 року маляром у ЗП ПрАТ «Завод Чорноморполіграфметал», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.289 КК України,
встановив:

23.09.2020 року приблизно о 12 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу ОСОБА_7 на подвір`ї, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 помітив припаркований мопед марки «Honda Dio 35» білого кольору із ідентифікаційним номером рами № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 . У зазначений час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.
З метою реалізації свого злочинного умислу та знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_4 діючи умисно, шляхом вільного доступу підійшов до об`єкту свого злочинного посягання та за допомогою власної фізичної сили, не заводивши двигун, викотив мопед марки «Honda Dio 35»білого кольору із ідентифікаційним номером рами № НОМЕР_1 за територію домоволодіння та у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, тобто незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 класифікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом.
Одночасно з обвинувальним актом до суду надано угоду про примирення, яка укладена в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,471 КК України між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 на стадії досудового розслідування, а саме 24.11.2020 року.
Зі змісту вказаної угоди вбачається, що підозрюваний ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової класифікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст.289 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, щиро розкаявся, зобов`язувався більше не вчиняти подібних дій, приніс потерпілому щирі вибачення та повністю відшкодував завдану шкоду. Між сторонами була досягнута домовленість про призначення підозрюваному ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.289 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомлятиуповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Підозрюваному та потерпілому зрозумілі наслідки укладення вищевказаної угоди, підстави і порядок оскарження вироку, яким буде затверджено дану угоду, а також їм роз`яснено наслідки невиконання та ухилення від виконання угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 суд виходить з положень п.1 ч.3 ст.314 КПК України, якою передбачено право суду у підготовчому судовому засіданні затвердити таку угоду.
Прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні підтримали угоду про примирення від 24.11.2020 року та просили суд затвердити її.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та просив суд затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене в угоді покарання.
Відповідно до положень ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.289 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину.
Суд під час підготовчого судового засідання переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474 КПК України відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
За таких обставинах, суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між підозрюваним та потерпілим та призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.
Суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.289 КК України, а саме незаконне заволодіння транспортним засобом.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує умови угоди, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу ст.89 КК України та його ставлення до скоєного.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст.67 КК України судом не встановлено та не зазначено досудовим слідством.
Суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування заходи забезпечення кримінального провадження щодо підозрюваного ОСОБА_4 не застосовувалися та за відсутністю клопотань учасників процесу суд прийшов до висновку, що потреби у вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу не існує.
Питання речових доказів вирішується в порядку ст.100 КПК України.
З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.
Матеріали кримінального провадження №0000957 від 24.09.2020 року до обвинувального акту не долучались.
Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальних витрат по кримінальному провадженню не має.
Керуючись ст.ст.370-374,473 - 475 КПК України, суд,

ухвалив:

Угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , укладену 24.11.2020 року - затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.289 КК України та призначити йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі, а самемопед марки «Honda Dio 35» білого кольору із ідентифікаційним номером рами № НОМЕР_1 вважати повернутими власнику.
Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим (підозрюваним) може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1