1Справа № 335/5044/20 1-кс/335/2751/2020
УХВАЛА
Постановою старшого слідчого ОСОБА_4 від 29.12.2018 кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Заявник не погоджується з вказаною постановою, вважає, що слідчим не проведені всі слідчі дії, які необхідні для виконання основних завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, зокрема як, охорона законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинуваченим.
Зазначає, що приймаючи постанову про закриття кримінального провадження слідчий обмежився лише цитуванням окремих показів свідків, допитаних в рамках кримінального провадження, проте жодних висновків на підставі яких було встановлено відсутність складу кримінального правопорушення в діях зазначених вище осіб слідчий не вказав.
Крім того, слідчий в спірній постанові, зазначає що ОСОБА_3 не навів будь-яких обставин щодо незаконних дій співробітників Приморського РВ ММУ ГУМВС України в Донецькій області та посадових осіб прокуратури Приморського району м. Маріуполя. Також слідчий зазначив, що ним не вказано яку йому завдано матеріальну шкоду.
Проте слідчий жодного разу на допит заявника не викликав та не поставив прямі питання задля з`ясування всіх обставин справи.
Також, матеріали справи містять розбіжності в документах і показах свідків виходячи із наявних документів та пояснень свідків, а тому з метою з`ясування розбіжностей у показаннях цих осіб, встановлення всіх обставин справи, ОСОБА_3 вважає за необхідним проведення одночасного допиту його та інших свідків, а також інших осіб, в порядку ч. 9 ст. 224 КПК України.
Не перевірені належним чином і обставини щодо вилученої продукції з приміщення. Законних підстав, як вказує ОСОБА_3 , для цього не було, продукція не була повернута у повному обсязі, що свідчить на думку заявника про вчинення правоохоронцями злочину проти власності, на яких він наголошував.
Таким чином, заявник вважає, що під час досудового розслідування не проведено повного, всебічного, об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Наведене зумовило ОСОБА_3 звернутись до слідчого судді з відповідною скаргою.
В судове засідання заявник не з`явився, однак на адресу суду через систему «Електронний суд» скерував заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, скаргу підтримує, просить таку задовольнити.
Слідчий, або прокурор Запорізької обласної прокуратури у судове засідання не з`явились, про день, час та місце слухання справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
На електронну адресу суду від виконувача обов`язків начальника першого відділу процесуального керівництва управління обласної прокуратури ОСОБА_13 надійшла заява про розгляд скарги у відсутності прокурора. У задоволенні скарги просить відмовити.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого або прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України, у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Статтею55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно вимог ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, та, враховуючи відсутність в наданих суду матеріалах закритого кримінального провадження підтвердження про вручення копії постанови особі, що звернулась зі скаргою, - у строки, передбачені КПК України.
Відомості про кримінальне провадження були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17.06.2016, винесеної за заявою ОСОБА_3 .
Перевіряючи постанову слідчого на відповідність ознакам законності і обґрунтованості, варто зауважити що метою досудового розслідування є отримання у передбаченому законом порядку фактичних даних, на підставі яких слідчий встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з положеннями ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ висловлює сталу позицію, вказуючи у своїх рішеннях на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Ніконенко проти України» від 14.11.2013, п. 44, «Мута проти України» від 31.07.2012, п. 61, «Карабет та інші проти України» від 17.01.2013, п. 259).
У відповідності до ч. 4 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим неодноразово закривалося провадження по справі, але постанови про закриття скасувалися як прокурором так і слідчим суддею, при цьому слідчому надавались вказівки, виконання яких є обов`язковим.
Разом з тим, слідчим вказівки прокурора та слідчого виконані не в повному обсязі, що привело до неповного встановлення обставин, які мають суттєве значення.
Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, слідчий зазначає про неможливість проведення допиту ОСОБА_3 у зв`язку із тим, що останній неодноразово викликався для проведення слідчих та процесуальних дій, більш детального з`ясування обставин подій, на які він посилається, отримання від останнього доказів на підтвердження доводів його скарг. Однак, незважаючи на це, ОСОБА_3 протягом тривалого часу на повідомлення про виклики не відреагував, до слідчого прокуратури Запорізької області не з`явився.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 , з моменту скасування постанови про закриття кримінального провадження, не був жодного разу належним чином повідомленим про місце, дату та час проведення його допиту, оскільки виклики слідчого не були вручені йому з дотриманням вимог ч. 8 ст. 135 КПК, відповідно до якої особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.
Вживаючи заходів для виклику заявника, необхідно звернути увагу, що за правилами ст. 135 КПК України слідчий має право викликати особу для проведення певних процесуальних дій не тільки шляхом вручення повістки, але й по телефону.
Крім того, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, слідчий ОСОБА_4 мотивує закриття даного кримінального провадження тим, що потерпілий ОСОБА_3 не вказав яку йому завдано матеріальну шкоду, жодних доказів на підтвердження спричиненої йому шкоди не надав.
Також, зазначає, що склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 191, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 1 ст. 367 КК України вимагає наявності шкоди у матеріальному (грошовому) виразі, чого досудовим розслідуванням не встановлено, а ОСОБА_3 не надано жодних доказів на підтвердження спричинення йому шкоди.
Проте обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України покладається на слідчого, прокурора, будь - які мотивувальні висновки про відсутність такої шкоди слідчим не зазначені, а тому, зазначені доводи слідчого суд не приймає до уваги.
Також слідчим не виконані вимоги ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 12.10.2017, якою була скасована постанова про закриття кримінального провадження та в якій давались відповідні вказівки, зокрема зазначалось, що протоколи допитаних свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не містять інформації для досудового розслідування, а мають лише формальний характер; слідчим не надано оцінки показанням свідків щодо вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення та не проаналізував їх с постановою Апеляційного суду Донецької області від 09.12.2011 відповідно до якої ОСОБА_3 виправдано та зазначено, що в його діях відсутня подія і склад адміністративного правопорушення; не вчинено дій для з`ясування розміру шкоди, спричиненої ОСОБА_3 ; слідчим не надано належної оцінки висновку службового розслідування від 05.03.2012 та наказу ОСОБА_5 від 22.02.2012 № 91.
Зазначені вимоги залишились не виконаними в порушення положень ч. 2 ст. 21 КПК України.
Відомостей щодо того, що проведення наведених вище дій у даному кримінальному провадженні було забезпечено, слідчому судді надані не були, та з матеріалів кримінального провадження не вбачається їх проведення.
Фактично винесена ідентична за змістом постанова про закриття кримінального провадження, як вбачається з наданих матеріалів після скасування постанови про закриття кримінального провадження будь-яких слідчих дій взагалі не проводилося.
Відтак,рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає передчасним, а тому оскаржувану постанову необхідно скасувати з поверненням провадження органу досудового розслідування для здійснення розслідування з урахуванням викладених слідчим суддею зауважень.
Відповідно до положень ст.ст. 306, 307 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318380 КПК України за результатами яких постановляється одна з таких ухвал, зокрема, про: скасування рішення слідчого чи прокурора.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 28, 36, 303, 305307, 309 КПК України, слідчий суддя
Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1