Справа № 953/9325/20
н/п 1-кп/953/885/20
"15" вересня 2020 р. м. Харків
Колегія суддів Київського районного суду м. Харкова в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1
Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Комінтернівське, Комінтернівського району Одеської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, осіб на утриманні немає, раніше не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання перед судом про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк, визначений в КПК, оскільки на його думку існують обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, а саме: переховування від суду, неправомірно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений та захисник ОСОБА_7 просили суд змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисту поруку ОСОБА_8 , 1995 р.н. та ОСОБА_9 , 1966 р.н.. З клопотанням прокурора не погодився, просив у його задоволенні відмовити. Обґрунтовував тим, що ризики, які стали підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суттєво зменшилися. Так у клопотанні захисника останній наголошував, обвинувачений має стійкі соціальні зв`язки, є раніше не судимою особою, немає наміру вчиняти інше кримінальне правопорушення. Також сторона захисту наголошувала, що ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації та проживання, тому ризик переховування від суду відсутній.
Вирішуючи заявлені клопотання суд зазначає наступне.
До спливу продовженого строку судове провадження не було завершене.
У судовому засіданні прокурор наполягав, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, які існують, а також просив суд врахувати ступень тяжкості інкримінованого злочину та прийняти до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під варту не відпали, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Так, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
Як убачається з обвинувального акта, ОСОБА_6 є уродженцем смт. Комінтернівське, Комінтернівського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим затримання обвинуваченого відбувалось у м. Харкові, а тому у суду є обґрунтовані сумніви щодо фактичного місця проживання обвинуваченого, та ці ризики стороною захисту не спростовані, а тому ризик переховування від суду є обґрунтованим.
Також, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо можливості переховування ОСОБА_6 від суду, підтверджується відомостями, відображеними в обвинувальному акті стосовно останнього, оскільки злочини, у вчиненні яких він обвинувачується передбачають в тому числі покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.
Щодо ризику незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймає під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин, ризик впливу на свідків існує на стадії судового провадження до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. На цей час свідки судом ще не допитані, що може свідчити про існування ризику незаконного впливу обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні. Посилання сторони захисту, що свідки обвинувачені є лише працівниками поліції є хибними, оскільки у попередніх судових засіданнях прокурор підтвердив, що серед свідків обвинувачення є поняті, які приймали участь під час проведення процесуальних дій. Тобто, на думку суду, існує ризик впливати на свідків, зокрема, підбурювати їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання показань, які суперечитимуть зібраним у справі доказам та відмови від дачі показань на користь нього.
Щодо ризику вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення прокурор, у своєму клопотанні, не навів жодних обставин, обмежившись зазначенням того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоведеною можливість існування такого ризику.
Щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, суд зазначає, що враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також приймаючи до уваги викладені ризики, які визнані судом обґрунтованими, незважаючи на соціальний статус та репутації поручителей, суд дійшов до висновку про недоцільність застосування запобіжного заходу у вигляді поруки.
Отже, на переконання суду, єдиним можливим запобіжним заходом з урахуванням встановлених судом ризиків, майнового стану, особистості ОСОБА_6 , має бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Згідно ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану обвинуваченого, наявності ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України - в розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 105 100 грн. (50 х 2102 = 105 100).
Суд вбачає, що визначення розміру застави у даному випадку встановлює альтернативний запобіжний захід, який враховує встановлені ризики, характер протиправного діяння інкримінованого обвинуваченому.
У судовому засіданні захисник своє клопотання підтримав.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала.
Обвинувачений підтримав клопотання щодо проведення судового засідання в режимі відео конференції, вважав, що його прав на захист не буде порушено.
Суд, вислухавши учасників судового розгляду, вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.
Частина 2 ст. 336 КПК України передбачає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.
Тобто, враховуючи норми закону, підставою для відмови у здійсненні дистанційного судового провадження є заперечення обвинуваченого проти цього.
Враховуючи віддаленість робочого місця захисника, можливість введення обмежувальних заходів, пов`язаних з введенням карантину на території України та зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти проведення судового розгляду в режимі відео конференції, з метою забезпечення оперативності судового провадження, суд вважає за необхідне судове засідання провести в режимі відеоконференції.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182,183, 331, 336 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 задовольнити.
Вважати продовженим застосування обраного під час досудового розслідування ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (уродженця смт. Комінтернівське, Комінтернівського району Одеської області) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб - до 13.11.2020 року включно.
Визначити суму застави у розмірі 105100 грн., яку необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- не відлучатись із м. Харкова без дозволу суду;
- повідомляти суд про своє місце перебування та в разі його зміни про зміну свого місця проживання.
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Попередити заставодавця, що в разі не виконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Встановити строк дії даної ухвали з 15 вересня 2020 року по 13 листопада 2020 року включно.
У задоволенні клопотань захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу - відмовити.
Клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 щодо проведення судового розгляду в режимі відеоконференції - задовольнити.
Здійснювати судові засідання по розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307 КК України в режимі відеоконференції за допомогою програмно-апаратного комплексу фіксування судового засідання "EASYCON" між Київським районним судом м. Харкова та адвокатом ОСОБА_7 , який зареєстрований у системі "EASYCON" за реквізитами: електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , номер телефону НОМЕР_1 .
Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.
Ухвала суду в частині запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той же строк, але з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3