Справа №359/4229/20
Провадження №1-кп/359/547/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією кримінальне провадження №0000725, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.04.2016 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дністровськ Республіки Молдова, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого в АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01.11.2011 року за ч.2 ст. 186 та ч.1 ст. 304 КК України, із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі строком на п`ять років, реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 ,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.
ОСОБА_4 будучи раніше засудженим 09.03.2009 за ч. 1 ст. 186 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 3 роки та 01.11.2011 за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 304, 71 КК України до 5 років позбавлення волі, повторно вчинив умисний злочин проти власності, за наступних обставин.
Так, 27.03.2016 приблизно о 04 год. 00 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та ОСОБА_8 перебували за місцем проживання ОСОБА_6 , а саме у квартирі АДРЕСА_3 , де спільно з останнім вживали алкогольні напої. Після чого, ОСОБА_8 га ОСОБА_4 покинули приміщення квартири за вказаною адресою та пішли у невідомому напрямку.
Цього ж дня, приблизно о 05 год. 30 хв. після того, як ОСОБА_6 заснув внаслідок сп`яніння, у ОСОБА_7 виник умисел на вчинення таємного викрадення майна ОСОБА_6 , що знаходилось у вказаній квартирі.
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 приблизно о 06 год.00 хв. 27.03.2016 зателефонувала ОСОБА_4 та запропонувала вчинити викрадення майна, що знаходиться у квартирі АДРЕСА_3 та належить ОСОБА_6 , на що останній погодився.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, 27.03.2016 приблизно о 06 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , користуючись тим, що ОСОБА_6 заснув, викрали з квартири майно, що належить останньому, а саме: ноутбук «Samsung NP R 428», білого кольору, серійний номер ZQFL93FZ400076K, вартістю 6330 грн.; дві срібних монети Російської імперії номіналом 50 копійок 1892 та 1893 року, вартістю 17750 грн., кожна; оптичну комп`ютерну мишу «Abussus» модель RZ01-0036, вартістю 830 грн.; невеликий сейф білого кольору, вартістю 624 грн.; планшет ТМ «Asistant AP727G» чорного кольору, вартістю 1282 грн.; невелику сумку - рюкзак ТМ «НР» для ноутбуку з тканини чорного кольору, вартістю 342 грн.; сумку для ноутбуку з тканини червоного кольору, вартістю 350 грн.; мобільний телефон «НТС Desire SV», вартістю 2870 грн.; парфуми «Лакоста Лайм» (чоловічі, в коробці та флаконі об`ємом 90 мл.), вартістю 294 грн.; гаманець чорного кольору вартістю 132 грн. з банківськими та дисконтними картками на ім`я ОСОБА_9 , які матеріальної цінності не представляють; жорсткий диск USB 3.0 Portable Hard Drive Diamond D05» ємністю 1 Tb, чорного кольору, вартістю 1351 грн.; срібну емблему з написом «Noble Empire», вартістю 86 грн.; годинник ТМ «Тітех» з циферблатом сріблястого кольору та коричневим шкіряним паском, вартістю 3349 грн.; годинник ТМ «G-Shock» чорного кольору з прорезиненого пластику, вартістю 2205 грн.
Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 покинули місце вчинення злочину та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 55545 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Доказами вчинення указаного кримінального правопорушення, є особисті покази ОСОБА_4 надані ним в судовому засіданні.
З урахуванням позиції обвинуваченого, його захисника та думки прокурора, суд в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження обставин вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, крім допиту обвинуваченого, - а саме: допиту потерпілого, свідків, дослідження доказів обвинувачення, зважаючи на те, що учасниками судового провадження обставини кримінального правопорушення не оспорювались.
Обвинувачений визнав вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, фактичні обставини не оспорює та у судовому засіданні показав обставини його вчинення, які відповідали зазначеним в обвинувальному акті та пред`явленому йому обвинуваченні. З кількістю та вартістю викраденого ОСОБА_4 погодився повністю, зобов`язався відшкодувати потерпілому повну вартість завданої матеріальної шкоди.
Так, ОСОБА_4 показав, що дійсно 27.03.2016 близько о 04 год. 00 хв. він разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у квартирі ОСОБА_6 по АДРЕСА_4 , де вживали алкогольні напої. Після того, як ОСОБА_6 заснув, приблизно о 06 год. 00 хв. він діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , викрали з квартири майно, що належить ОСОБА_6 . Після чого, покинули місце вчинення злочину та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
В судовому засіданні потерпілий погодився з розміром завданої йому майнової шкоди, яка становить 55 545 гривен, а також з тим, що ОСОБА_4 в подальшому відшкодує йому вартість викраденого майна.

Крім цього, судом досліджено докази обвинувачення, що характеризують особу ОСОБА_4 . Судовий розгляд здійснено у відповідності до пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, і підстав для його зміни не встановлено.

При встановлених обставинах, оцінюючи досліджені докази, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання ОСОБА_4 винним у його вчиненні, зважаючи на надані ним покази в ході судового розгляду.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

З цього приводу в матеріалах кримінального провадження є постанова прокурора про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку зі смертю останньої.

Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною, оскільки обвинувачений має не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за корисливі злочини проти власності, і знову вчинив злочин, передбачений ст. 185 КК України. Тому вчинення обвинуваченим даного кримінального правопорушення має ознаку повторності.

З огляду на ці обставини суд дійшов до переконання, що ОСОБА_4 повинен бути засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, характер суспільної небезпеки скоєного ним, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ж ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Так, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості (до 01.07.2020 року, нетяжкий злочин починаючи з 01.07.2020 року). Даний злочин є умисним, а також суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності інших громадян. В той же час, суд враховує, те, що обвинувачений зобов`язався відшкодувати потерпілому вартість викраденого майна, а останній претензій до обвинуваченого не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, у відповідності до ст. 66 КК України, відносить щире каяття та сприяння органу досудового слідства в розкритті злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 вказує на те, що раніше судимий та притягався до кримінальної відповідальності, серед іншого і за вчинення аналогічних злочинів проти власності, має місце реєстрації та місце постійного проживання, суспільно корисною працею не займається, на обліку у лікарів психіатра та нарколога за місцем проживання не перебуває.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення щодо вивчення особистості та відношення останнього до скоєного ним.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у виді визначеного санкцією статті строку позбавлення волі, який, на думку суду, повинен становити два роки. При цьому, оскільки події мали місце в 2016 року, то підлягають застосування положення кримінального закону про відповідальність, що діяли на момент вчинення злочину, з урахуванням положень ст. 5 КК України.
Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

З урахуванням викладеного вище, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , щирого каяття останнього та позиції прокурора, який орієнтував суд на застосування до обвинуваченого положень ст.75 КК України, суд вважає, що наявні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України і таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення і досягнення інших цілей покарання.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

До набрання вироком суду законної сили слід обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з визначенням обов`язків: повідомляти суд про зміну свого місця проживання а також зміну засобів зв`язку, з`являтись на виклики до суду чи прокурора.

Сума застави в розмірі 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят) грн. 00 коп., внесена згідно квитанції №0.0.1.2 від 29.04.2020 року за ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2020 року (справа №359/3192/20) підлягає поверненню заставодавцю ОСОБА_10 .

На підставі викладеного та ст.ст.65-66, 75, 76, ч. 2 ст. 185 КК України, та керуючись ст.100, 122, ч.2 ст.124, ст. 318, ч.3 ст.349, ст.ст. 342-351, 358, 363-368, 361, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Звільнити на підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в 2 (два) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання та роботи.

Іспитовий строк ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто 23.09.2020 року.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили, а саме: ноутбук «Samsung NP R 428» білого кольору, серій номер ZQFL93FZ400076K, оптичну комп`ютерну мишку «Abussus», та зарядний пристрій до ноутбуку; срібну емблему круглої форми з написом «Noble Empire», договір від 22.04.2016 року про заміну кредитора; сумку-рюкзак чорного кольору торгової марки «HP», - передані на відповідальне зберігання потерпілому, - залишити у користуванні ОСОБА_6 ; квитанції ПТ «Ломбард» Донкредит ТОВ «Інтер-Ріелті і Компанія», - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

До набрання вироком суду законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з визначенням обов`язків: повідомляти суд про зміну свого місця проживання а також зміну засобів зв`язку, з`являтись на виклики до суду чи прокурора.

Повернути суму застави в розмірі 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят) грн. 00 коп. заставодавцю ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрована: АДРЕСА_1 , та проживаючої в АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 ), внесену згідно квитанції №0.0.1.2 від 29.04.2020 року за ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.04.2020 року (справа №359/3192/20).

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1