Справа № 740/4108/20
Провадження № 1-кс/740/911/20
УХВАЛА
про накладення арешту на майно

28 вересня 2020 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 про арешт майна, погоджене з прокурором Ніжинської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 26 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000728, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

встановив:

У поданому 25 вересня 2020 року до суду клопотанні ставиться питання про арешт майна кутової шліфувальної машини, яка належить ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що до Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що в період часу з 21 червня 2020 року по 26 червня 2020 року невідома особа проникла до дачного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрала майно.

Відомості за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000728, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Під час огляду місця події за адресою: м. Ніжин, вул. Московська 22, у приміщенні службового кабінету № 216 Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області, ОСОБА_6 добровільно видала працівникам поліції кутову шліфувальну машину (болгарку), темно-синього кольору. Після огляду шліфувальну машину було вилучено до Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області.

Як пояснює ОСОБА_6 , точної дати не пам`ятає, наприкінці червня 2020 року наглядно знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_7 залишив за місцем її проживання, за адресою: АДРЕСА_3 , вказану кутову шліфувальну машинку.

Як пояснив ОСОБА_8 , він дійсно здійснив крадіжку вищевказаної кутової шліфувальної машини з будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказану річ визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Згідно із заявою від 25 вересня 2020 року слідчий СВ Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила розглянути клопотання у її відсутність, не здійснювати фіксування процесу технічними засобами та задовольнити.

Згідно з телефонограмою від 28 вересня 2020 року власник майна ОСОБА_5 просив провести розгляд клопотання у його відсутність, не заперечував проти накладення арешту на вказане майно.

Інші заяви, клопотання учасників судового розгляду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши доводи клопотання та додані до нього матеріали, встановлено таке.

Із витягу з кримінального провадження від 26 червня 2020 року вбачається, що 26 червня 2020 року до Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_5 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що в період часу з 21 по 26 червня 2020 року невідома особа проникла до дачного будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрала майно.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 24 вересня 2020 року ОСОБА_6 добровільно видала працівникам поліції кутову шліфувальну машину, темно-синього кольору. Вказану кутову шліфувальну машину постановою Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області від 24 вересня 2020 року визнано речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий обґрунтував клопотання необхідністю забезпечення збереження вилученого майна та недопущення його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Віднесення вказаного майна до речових доказів відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки останні можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи вимоги ст. 170, 173 КПК України, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, відчуження вилученого майна, як речових доказів та з метою збереження речових доказів виникає необхідність у застосуванні саме такого засобу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, що є підставою для задоволення клопотання. При цьому на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують саме таке втручання у права та інтереси ОСОБА_5 як власника, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Також слідчим суддею враховується, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів, належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи.

У цьому разі істотна підстава для утримання речей державою є забезпечення збереження речових доказів.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на кутову шліфувальну машину, яка належить ОСОБА_5 , визначивши місце зберігання арештованого майна в камері схову Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській обл. (м. Ніжин, вул. Московська, 22), для забезпечення збереження речових доказів.

Виконання ухвали покласти на слідчого Ніжинського ВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 (м. Ніжин, вул. Московська, 22).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1