Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

03 вересня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі прокурор) на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 22 травня 2020 року у кримінальному провадженні №0000069 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 12 жовтня 2018 року) про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, ФОП, на підставі ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду, якою закрито кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно оскаржуваної ухвали, ОСОБА_5 , на підставі ст.45 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.272 КК України, а кримінальне провадження закрито у зв`язку з дійовим каяттям.

В поданій апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, покликається на те, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, оскільки, вважає, що суд не встановив даних щодо щирого каяття обвинуваченого, яке передбачає вжиття ним заходів для недопущення подібного в майбутньому, та усунення заподіяної шкоди. Також вважає, що суд невірно вирішив питання щодо речових доказів.

За ухвалою суду, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він, будучи фізичною особою-підприємцем (), юридична адреса: Волинська область, Маневицький район, смт.Колки, вул.П.Полуботка, 13, будучи власником, тобто особою, на яку згідно ст.153 КЗпП України покладено обов`язок забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці на підприємстві, що повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці, всупереч вимогам ст.155 КЗпП України, ст.ст. 6, 18, 21 Закону України «Про охорону праці», п.п.6, 14 Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, затвердженого постановою КМУ №1107 від 26.10.2011, згідно яких введення в експлуатацію нових і реконструйованих об`єктів виробничого призначення без дозволу органів державного нагляду за охороною праці забороняється, достовірно знаючи про те, що у нього відсутній дозвіл органу державного нагляду за охороною праці на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, у травні 2018 року, більш точна дата в ході проведення досудового розслідування не встановлена, на єдиній території, що за адресами: АДРЕСА_1 , та вул.Центральна, 3-А, встановив блок-пункт автозаправочний АБП.00.00.000 ПС з колонкою паливнороздавальною «ПРАЙМ» та розпочав здійснювати підприємницьку діяльність у вигляді роздрібної торгівлі дизельним паливом, не забезпечивши при цьому належних та безпечних умов праці, що створило високу ймовірність початку дії шкідливих факторів, загоряння паливної суміші, вибуху, руйнування споруд, а отже створило загрозу життю осіб та настання інших тяжких наслідків, що було виявлено під час проведення 24.10.2018 року обшуку за участю головного державного інспектора управління Держпраці у Волинській області, чим грубо порушив вимоги вищевказаних нормативних актів та ст.43 Конституції України, відповідно до якої кожному громадянину гарантується право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Обвинувачений ОСОБА_5 в суд апеляційної інстанції не прибув, про час і місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. А тому, порадившись на місці, колегія суддів ухвалила продовжити розгляд апеляційної скарги у відсутність обвинуваченого.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який приймає участь в апеляційному розгляді, щодо підтримання апеляційної скарги прокурора у повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши, наведені прокурором доводи в апеляційній скарзі, колегія суддів прийшла до висновку про залишення оскаржуваної ухвали без змін з таких підстав.

Частина 1 ст.404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з приписами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

На переконання колегії суддів оскаржувана ухвала суду відповідає вказаним вимогам кримінального процесуального закону, та вони були дотримані судом першої інстанції.

Так, із апеляційної скарги прокурора на ухвалу вбачається оспорювання висновків суду першої інстанції щодо наявності в матеріалах провадження обставин, які б свідчили про наявність щирого каяття в діях обвинуваченого, яке б передбачало вжиття заходів для недопущення подібного в подальшому та усунення заподіяної шкоди.

З доводами прокурора колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2, ч.7, 8 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Згідно ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Так, ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, яке згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_5 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, збитків внаслідок вчиненого ним злочину не завдано, проти закриття кримінального провадження на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям не заперечує.

А тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, підлягає закриттю, а ОСОБА_5 - звільненню від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.272 КК України.

Крім того, як вбачається із журналу та технічного запису судового засідання, прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції відносно задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст.45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям не заперечував, оскільки обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості, вину у вчиненому визнав повністю, після вчинення злочину щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, збитків внаслідок вчиненого ним злочину не завдано.

У зв`язку з цим, є незрозумілим з яких підстав вносилась апеляційна скарга, так як обставини покладені в основу апеляційної скарги, прокурором в суді першої інстанції були особисто висловлені та повністю ним же і підтримані. До того ж, як убачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , затвердженого прокурором у кримінальному провадження ОСОБА_4 , який оскаржив в апеляційному порядку ухвалу місцевого суду, органом досудового слідства встановлені обставини, що пом`якшують покарання «щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину». Які обставини змінились на час подання апеляційної скарги, прокурор ні в самій апеляційній скарзі, ні в суді апеляційної інстанції не навів.

За таких умов, суд апеляційної інстанції уважає, що ухвала суду першої інстанції відносно ОСОБА_5 повністю відповідає вимогам ст.ст.370, 374 КПК України та є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування чи зміни за наслідками розгляду апеляційної скарги прокурора не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 22 травня 2020 року щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за дії, передбачені ч.1 ст.272 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення цим судом та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3