ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1579/20 Справа № 180/1763/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000488 за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року, клопотання слідчого СВ Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було задоволено, та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 січня 2021 року до 14-30 години. Одночасно визначено заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168160 гривень.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, доведеними є зазначені у клопотанні ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
При вирішенні питання про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який не працює, раніше неодноразово судимий, в провадженні суду на розгляді перебуває інше кримінальне провадження.
Крім того, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до частини 3 статті 183 КПК України вважав за необхідне визначити підозрюваному розмір застави в сумі 168160 грн.
В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді.
В обґрунтування своїх доводів вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню.
На думку апелянта, слідчим та прокурором не було надано доказів на підтвердження існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, вважає, що пред`явлена йому підозра є необґрунтованою.

Під час апеляційного перегляду, підозрюваний ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_10 підтримали апеляційну скаргу підозрюваного, просили її задовольнити.
Прокурор просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.10.2010 р. у справі «Хайредінов проти України» (заява N 38717/04) (п. 29-30), національні органи влади не надали належного обґрунтування для виправдання позбавлення заявника свободи, яке відповідно вважається свавільним, оскільки не було розглянуто можливості застосування менш суворих запобіжних заходів, таких як підписка про невиїзд або застава, які могли б забезпечити доступність заявника для розслідування та судового розгляду.
Слідчим суддею зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконанні у повному обсязі.
Як вбачається з наданих матеріалів судового провадження, слідчим відділом Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000488 від 07 листопада 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
07 листопада 2020 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та в цей же день ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Так, органами досудового розслідування ОСОБА_8 будучи раніше засудженим, маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і повторно скоїв злочин.
Так, ОСОБА_8 у невстановлений час та при невстановлених обставинах маючи умисел на незаконне придбання і зберігання бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу, умисно придбав, всупереч передбаченому законом порядку, запал типу УЗРГМ та гранату РГД-5.
Після цього, ОСОБА_8 невстановленим способом доставив бойовий припас запал УЗРГМ та гранату РГД-5, тобто предмет, що містить вибухову речовину до місця проживання у приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де не маючи відповідного дозволу, умисно незаконно зберігав до 07.11.2020 року.
У ході санкціонованого обшуку, що мав місце 07.11.2020 року, у період часу з 06 години 36 хвилини до 12 години 02 хвилин, у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , співробітниками Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, за участі спеціалістів-вибухотехніків УВТС ГУНП в Дніпропетровській області виявлено, оглянуто та вилучено для подальшого проведення експертизи: гранату РГД-5 та запал типу УЗРГМ, які відповідно до довідки спеціалістів є об`єктами III та ІІ категорії вибухонебезпечності вибухових матеріалів.
Відповідно до п. 4, 7, 8 Настанови зі стрілецької справи «Ручні гранати», Київ, 2005р., розроблених Головним управлінням бойової підготовки сухопутних військ ЗСУ:
-ручна осколкова граната РГД-5 граната дистанційної дії, призначена для поразки живої сили противника в період наступу і в обороні;
-розривний заряд заповнює корпус і служить для розриву корпусу гранати на осколки. Маса розривного заряду 1 10 грамів (тротил);
-запал гранати УЗРГМ (уніфікований запал ручної гранати модернізований) призначений для вибуху розривного заряду гранати. Він складається з ударного механізму і власне запалу, служить для підриву розривного заряду гранати.
Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства, та речовими доказами.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, про те, що у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Обґрунтованими є й висновки слідчого судді, що підозрюваний ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, не працює, раніше неодноразово судимий, в провадженні суду на розгляді перебуває відносно нього інше кримінальне провадження, тому наявні ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, переховування підозрюваного від досудового розслідування, скоєння іншого злочину, а також враховуючи те, що ОСОБА_8 та його захисником не надано документів на підтвердження наявності захворювань, які б перешкоджали йому перебувати в умовах ІТТ.
Доводи апеляційної скарги підозрюваного, стосовно того, що слідчим суддею не було враховано дані про його особу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при обранні запобіжного заходу слідчий суддя повно та об`єктивно дослідив клопотання слідчого та додані до нього документи, та прийшов вірного висновку, що запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі щодо ОСОБА_8 не може бути застосовано до останнього, оскільки такий захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає доводи сторони захисту про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Всі інші доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. На переконання колегії судів ухвалюючи рішення слідчий суддя з достатньою повнотою врахував всі обставини, які відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 184 КПК України могли вплинути на його висновки.
Істотних порушень вимог процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування судового рішення по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4