Справа № 333/2703/20
Провадження № 1-кп/333/496/20

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0001407 від 06.05.2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, офіційно зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 травня 2020 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків із ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс декілька ударів кулаками обох рук по голові ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив потерпілій садно лівої надбрівної ділянки; синець з садном лівого плечового суглоба; синці у правій ділянці очної ямки з розповсюдженням на праву виличну і праву скроневу ділянку, у проекції правої дуги нижньої щелепи, в ділянках шиї, в ділянках лівого ліктьового суглоба і лівого передпліччя, правого плеча, правого передпліччя, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи КУ «Запорізьке обласне бюро судово- медичної експертизи» № 486 від 07 травня 2020 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке кваліфікується за ознаками умисного спричинення легких тілесних ушкоджень.
Далі, 05 травня 2020 року, близько 10 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи із корисливих мотивів, з метою власної наживи, таємно викрав телевізор «Bravis Led32D5000» в корпусі чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 780-20 від 26.05.2020 року становить 3497 грн. 96 коп., який перебуває у власності потерпілої ОСОБА_6 .
Після чого ОСОБА_4 покинув місце скоєння кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на зазначену суму.
В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 3497 грн. 96 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що він з потерпілою уклали угоду про примирення. Згідно вказаної угоди, 10 листопада 2020 року між потерпілою та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0001407 від 06.05.2020 року у порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 471 КПК України, за спільною ініціативою та обопільною згодою укладено угоду про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 185 КК України, у повному обсязі та пояснив, що зможе виконати усі умови, передбачені угодою.

Обвинувачений ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_6 підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.
Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні не заперечувала проти затвердження угоди про примирення.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Враховуючи те, що потерпіла та обвинувачений досягли угоди про примирення, підписали її, причому обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень за вказаних обставин та між сторонами досягнута домовленість про призначення обвинуваченому покарання, суд розглядає клопотання про затвердження угоди про примирення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У п. 113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, суд наголосив, що «основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь - якого кримінального обвинувачення».

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «… ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч. 1 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора, судді).

Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно з ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст.185 КК України, які згідно ст.12 КК України, є кримінальним проступком.

Зі змісту угоди про примирення від 10.11.2020 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України, так як містить усі необхідні реквізити.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпіла ОСОБА_6 та обвинуваченй ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст.185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин та покарання, яке повинен понести обвинувачений.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч.1 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн., за ч. 1 ст. 185 КК України також у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. Із застосуванням вимог ч.1 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Крім того, судом встановлено, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, ОСОБА_4 зможе виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Для з`ясування добровільності укладення угоди прокурором надані матеріали провадження, які судом вивчені на предмет наявності скарг обвинуваченого та потерпілої під час досудового розслідування, але останні відсутні.

Також, суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а потерпіла ОСОБА_6 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 185 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, узгоджений вид та міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, і обставину, що пом`якшує йому покарання, а саме: щире каяття (ст. 66 КК України).

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Приймаючи до уваги, що умови даної угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та КК України, враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені та зрозумілі наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав та необхідність затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення останньому узгоджених сторонами виду та міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні складають 326 грн. 88 коп. за залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (Актом № 780-20 від 26.05.2020 року здачі-приймання висновку експерта) і відсутні відомості щодо сплати цих витрат, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов заявлений не був.

На підставі вкладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 473, 474 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 10.11.2020 року у кримінальному провадженні № 0001407 від 06.05.2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.185 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене покарання, а саме за:

- ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) грн. в дохід держави;

- ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 326 (триста двадцять шість) грн. 88 коп. за залучення експерта на проведення судової товарознавчої експертизи.

Речовий доказ:

- телевізор «Bravis Led32D5000» в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити за належністю останній.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілою, виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 6-7 ст. 474 КПК України,

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1