№566/1640/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2020 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2019 року між прокурором Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000418 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000418 від 09 жовтня 2019 року відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Придністров`я, Галицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з середньою технічною світою, водія АТП 12629 м.Івано-Франківськ, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку немає, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (в редакції закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015),-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 , 09 жовтня 2019 року, о 14 годині 50 хвилин, перебуваючи біля відкритих передніх дверей зі сторони пасажира поліцейського службового автомобіля марки «Skoda Rapid» державний номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), який знаходився на узбіччі автодороги сполученням Доманово-Ковель-Чернівці-Тереблече в с.Малі Дорогостаї Млинівського району Рівненської області, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, переслідуючи мету уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП, запропонував та надав неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 200 гривень, службовій особі - начальнику СРПП № 1 Млинівського ВП Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області майору поліції ОСОБА_9 , поклавши вказані грошові кошти між двома передніми сидіннями автомобіля.
Відразу після цього, працівник поліції ОСОБА_9 по радіостанції повідомив чергового Млинівського ВП Дубенського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про вказаний факт та викликав на місце події слідчо-оперативну групу, після чого склав постанову про накладення на ОСОБА_4 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному порядку.

31 жовтня 2019 року між прокурором Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000418 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до угоди про визнання винуватості від 31 жовтня 2019 року істотними обставинами для даного кримінального провадження є:

-повне визнання ОСОБА_4 своєї винуватості у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, його активна поведінка під час досудового розслідування, яка полягала у сприянні досудовому розслідуванню та вчинення ним нових злочинів;
-характер та тяжкість висунутої ОСОБА_4 підозри, яка характеризується вчиненням злочину середньої тяжкості;
-наявність суспільного інтересу у забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, якому буде сприяти розгляд вирішення кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні б виклику всіх учасників кримінального провадження та дослідження всіх доказів, вказане слугуватиме безумовному додержанню розумних строків досудового розслідування та судового провадження, які відносяться до загальних засад кримінального провадження відповідно до ст.7 КПК України
-наявність суспільного інтересу у запобіганні більшої кількості кримінальних правопорушень та інших більш тяжких кримінальних правопорушень шляхом застосування механізму загальної та спеціальної превенції.
Обвинувачений ОСОБА_8 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_8 погодився.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він цілком розуміє наслідки укладення даної угоди.

Суд, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_5 , прокурора, які не заперечували проти затвердження угоди про визнання винуватості, вважає, що угода про визнання винуватості від 31 жовтня 2019 року між прокурором Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000418 та обвинуваченим ОСОБА_4 , підлягає затвердженню.

У відповідності до вимог ч.2,4,5 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (в редакції закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015), тобто в в пропозиції та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує та надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Санкція ч. 1 ст.369 КК України (в редакції закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015) передбачає міру покарання у виді штрафу від п`ятисот до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01 липня 2020 року, внесено зміни в ч.1 ст.301 КК України, зокрема, санкція ч. 1 ст.369 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) передбачає міру покарання у виді від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України (в редакції закону №4025-VІ від 15 листопада 2011 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 відносився до злочинів середньої тяжкості.

Згідно ч.2 ст. 12 КК України (в редакції закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 369 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_8 відноситься до нетяжких злочинів.

Відповідно до ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Суд вважає, з врахуванням того, що законом України в редакції № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року посилена кримінальна відповідальність за ч.1 ст.369 КК України в частині покарання у виді штрафу, а це, в свою чергу, посилює кримінальну відповідальність в цій частині, за необхідне призначати покарання ОСОБА_4 в межах санкції ч.1 ст.369 КК України (в редакції закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015), виходячи з положень ст.5 КК України, відповідно до якої, закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Згідно вимог ст. 472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Зміст угоди про визнання винуватості від 31 жовтня 2019 року між прокурором Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000418 та обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості від 31 жовтня 2019 року між прокурором Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000418 та обвинуваченим ОСОБА_4 , передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Угода про визнання винуватості відповідає вимогам, встановленим Кримінальним процесуальним кодексом України, та не порушує права, свободи чи інтереси сторін кримінального провадження або інших осіб.

У відповідності до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Покарання визначене в угоді про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального кодексу України.

Таким чином, суд переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК України та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинуваченого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; міра покарання є такою, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому є всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості від 31 жовтня 2019 року між прокурором Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000418 та обвинуваченим ОСОБА_4 , на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів речовим доказом визнано одну грошову купюру номіналом 200 (двісті) гривень (серії СЕ № 5515589), вилучену під час огляду місця події в с.Малі Дорогостаї Млинівського району Рівненської області 09 червня 2019 року, яка зберігається в банківському сховищі відділення банку «ПриватБанк» в м.Рівне, вул. Михайла Грушевського.
(а.с.20 к/п №0000418)
Постановою про визнання та приєднання речових доказів оптичний диск, на якому міститься відео-файл із записом пропозиції та надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 працівнику поліції ОСОБА_9 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження.
(а.с.50 к/п №0000418)
У відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили..

Згідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено - переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Суд вважає, що грошові кошти: одну грошову купюру номіналом 200 (двісті) гривень (серії СЕ № 5515589), вилучену під час огляду місця події в с.Малі Дорогостаї Млинівського району Рівненської області 09 червня 2019 року, яка була предметом кримінального правопорушення, слід конфіскувати у власність держави.

У відповідності до ч.1 ст.122 КПК України витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судові витрати на залучення експерта в матеріалах справи відсутні.

НА ПІДСТАВІ НАВЕДЕНОГО,
КЕРУЮЧИСЬ СТ.СТ. 368, 370, 374, 394, 473-476, КПК УКРАЇНИ, СУД, -
УХВАЛИВ :
Угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2019 року між прокурором Млинівського відділу Дубенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000418 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000418, яке внесено до ЄРДР 09 жовтня 2019 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України (в редакції закону № 1261-VII від 13.05.2014; із змінами, внесеними згідно із Законом № 770-VIII від 10.11.2015) і призначити йому міру покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Виконання вироку в частині стягнення штрафу в сумі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень розстрочити строком на 10 місяців зі сплатою штрафу по 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень щомісячно.

Речові докази по справі:
- одну грошову купюру номіналом 200 (двісті) гривень (серії СЕ № 5515589), вилучену під час огляду місця події в с.Малі Дорогостаї, Млинівського району Рівненської області 09 червня 2019 року, яка зберігається в банківському сховищі відділення банку «ПриватБанк» в м.Рівне, вул. Михайла Грушевського - конфіскувати у власність держави;
-оптичний диск, на якому міститься відео-файл із записом пропозиції та надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 працівнику поліції ОСОБА_9 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1