"04" лютого 2021 р. Справа № 363/3156/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2021 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисників . ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000656 від 17.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області від прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000656 від 17.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні, зазначив, що справа підсудна Вишгородському районному суду Київської області, підстав для її зупинення чи закриття немає, підстав для повернення обвинувального акту також не вбачається.

Представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки вважає, що обвинувальний акт не містить конкретизації вчиненого злочину обвинуваченим, не вірна кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 , так як вчинено замах на вбивство, яке винний не довів до кінця з підстав, що від нього не залежали (закінчилися патрони), а не ст.125 КК України.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у судовому засіданні заявили клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки даний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України. Зазначили, що обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, має суперечливий виклад фактичних обставин кримінального проступку та міститься низка суперечностей, а саме відсутні посилання на дату, час, місце, обстановку та умови, за яких відбувались дії, які мають складати об`єктивну сторону кримінального правопорушення та не дає можливості обвинуваченому здійснити своє право на захист та сформулювати відповідну позицію. Крім того, в обвинувальному акті не вказано відомостей про місце проживання обвинуваченого та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні складений з численними порушеннями вимог КПК України, а саме не повно внесені дані про прийняття процесуальних рішень.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку своїх захисників, також просив повернути обвинувальний акт прокурору.

Прокурор заперечує проти повернення обвинувального акту вказавши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і підстав для повернення його прокурору відсутні.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Частиною 3 статті 314 КПК України передбачені рішення, які суд вправі прийняти у підготовчому судовому засіданні. Одним з таких рішень є повернення обвинувального акта прокурору, у разі його невідповідності вимогам КПК України.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діянні обвинуваченого склад кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Тобто обвинувачений має бути поінформованим не тільки про «підстави» обвинувачення, а й про «характер» обвинувачення, тобто про правову характеристику таких дій. І хоча ступінь деталізації обвинувачення може відрізнятися в залежності від обставин справи, обвинуваченому має бути принаймні надана інформація, достатня для повного розуміння пред`явлених звинувачень, для підготовки відповідного захисту (рішення Європейського суду з прав людини у справах Матточіа проти Італії, пункт 59; Пенєв проти Болгарії, пункти 33 та 42).

Обвинувальний акт має містити відомості і щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

За правилами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Разом з тим, згідно вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні обов`язковому доказуванню підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, з чого випливає, що формулювання обвинувачення повинно бути конкретним.

При дослідженні обвинувального акту судом встановлено, що згідно змісту обвинувального акту, фактичні обставини кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими за ч. 2 ст. 125 КК України, викладені поверхово, не конкретно, формулювання обвинувачення в цілому є неконкретним і не містить обставин, що підлягають доказуванню відповідно до статті 91 КПК України, взагалі не визначено даних про подію правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, в обвинувальному акті нечітко викладені фактичні обставини кримінального правопорушення та взагалі не зазначено мотивів вчинення кримінального правопорушення, що є обов`язковою обставиною, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні.

Дії ОСОБА_8 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розгляд здоров`я.

Обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення, міститься низка суперечностей, зокрема стосовно фактичних обставин провадження щодо форми вини та наявності (відсутності) мотиву чи мети кримінального правопорушення, оскільки ст. 125 ч.2 КК України передбачає наявність прямого умислу.

Некоректне викладення обставин кримінального правопорушення не дає обвинуваченому можливості здійснення повного та ефективного захисту від пред`явленого обвинувачення та дані факти свідчать про неконкретність викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 .

На підставі викладеного та з метою недопущення порушення загальних засад кримінального провадження, стандартів практики Європейського суду з прав людини, стороні обвинувачення слід усунути вказані недоліки, привести у відповідність обвинувальний акт у відповідності до вимог законодавства, суд вважає за необхідне повернути прокурору обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000656 від 17.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України, оскільки він не відповідає вимогам до нього, викладеним у ст. 291 КПК України.

Круючись ст.ст.291, 314, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню за №0000656 від 17.05.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 09.02.2021 року о 13 годині 50 хвилин.

Головуючий ОСОБА_1