Справа № 597/1531/20
Провадження № 1-кп/597/101/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2020 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження № 0000148 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, невійськовозобов`язаного, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2020 року близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_3 та ОСОБА_6 знаходилися на подвір`ї господарства, що в АДРЕСА_2 , де під час словесного конфлікту наносили удари руками один одному. Надалі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вибігли на вулицю, де ОСОБА_3 , з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діянння, бажаючи настання протиправних наслідків, схопив штикову лопату, яка знаходилась неподалік воріт вищевказаного господарства, підбіг до ОСОБА_6 та умисно наніс останньому один удар штиковою лопатою в область голови.
Неправомірними діями ОСОБА_3 ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з раною лобної ділянки голови справа, вдавленого перелому лобної кістки справа з розривом твердої мозкової оболонки, крововиливу під мозкові оболонки, забою головного мозку легкого ступеня, які належать до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 Кримінального кодексу України, - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав повністю та надав наступні показання. 20.07.2020 року ввечері він прийшов додому до ОСОБА_6 , де вони розпивали спиртні напої. Потім між ними виник словесний конфлікт і вони почали боротися, наносячи удари кулаками один одному. Вирвавшись від ОСОБА_6 , він почав тікати, біля брами побачив лопату, взяв її та наніс нею удар в область голови ОСОБА_6 . Після чого кинув лопату та пішов додому.
У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати. Також ОСОБА_3 змінений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 визнав у повному обсязі.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 надав наступні показання. 20.07.2020 року ввечері до нього додому прийшов ОСОБА_3 і вони розпивали спиртні напої. Коли вийшли курити, між ними виник словесний конфлікт і вони почали боротися, наносячи удари кулаками один одному. ОСОБА_3 вирвався від нього і почав тікати. Добігши до брами, ОСОБА_3 взяв лопату і вдарив його в область голови. Після удару ОСОБА_3 кинув лопату і втік. У нього почала текти кров і дружина викликала швидку. Просить обвинуваченого ОСОБА_3 суворо не карати. Також ОСОБА_6 в судовому засіданні змінив позовні вимоги за зявленим цивільним позовом та просить стягнути з ОСОБА_3 40000 гривень завданої моральної шкоди, однак так як ОСОБА_3 відшкодовано 5000 гривень, то просить стягнути з ОСОБА_3 35000 гривень завданої моральної шкоди.
Окрім власного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, його винуватість доводиться наступними зібраними та проаналізованими у судовому засіданні доказами, які суд вважає належними, допустимими та достовірними.
Протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.07.2020 року.
Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000148 від 21.07.2020 року про внесення 21.07.2020 року відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Даними протоколу огляду місця події від 20.07.2020 року з фототаблицями, доданими до нього, місцем події є ділянка вулиці Запотічна навпроти господарствва № 7 в с.Новосілка Заліщицького району Тернопільської області. Біля еклектроопори в траві знаходиться штикова лопата з дерев`яною ручкою, якою зі слів ОСОБА_9 ОСОБА_3 завдав удару ОСОБА_6 .
Листом Комунального некомерційного підприємства Заліщицька центральна районна лікарня Заліщицької районної ради від 03.08.2020 року № 01.5-03/1135, згідно якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель с.Новосілка Заліщицького району Тернопільської області, звернувся в приймально діагностичне відділення 20.07.2020 року. О 23 годині 30 хвилин оглянутий лікарем травматологом, неврологом, проведено обстеження, виставлено діагноз: відкрита черепно-мозкова травма. Вдавлений перелом лобної кістки черепа справа. Забійна рана волосяної ділянки голови. Алкогольне сп`яніння. Від госпіталізації та лікування хворий відмовився, самостійно покинув лікарню. На хворого заведено амбулаторну карту хворого.
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 05.08.2020 року з фототаблицями, відповідно до якого у присутності двох понятих свідок ОСОБА_9 розказала, яким чином ОСОБА_3 побив її чоловіка ОСОБА_6 .
Даними протоколу проведення слідчого експерименту від 13.08.2020 року, відповідно до якого у присутності двох понятих потерпілий ОСОБА_6 показав та розказав, яким чином йому спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_3 .
Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.08.2020 року, згідно якого оглянуто медичнку карту стаціонарного хворого № 06813 на ім`я ОСОБА_6 , а також два рентген знімки.
Згідно висновку експерта № 199 від 10.09.2020 року встановлено, що в слідах, розташованих на поверхні держака та полотна лопати, знайдено кров особи, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність в препаратах необхідних клітинних елементів. При серологічному дослідженні виявлено антиген Н системи АВ0. Кров ОСОБА_6 належить до групи 0(І) з ізогемаглютинінами анти-А анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Отже, виявлені сліди можуть походити від особи (осіб), для крові якої (яких) властивий антиген Н системи АВ0, в тому числі ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта № 81 від 21.09.2020 року встановлено:
1. Судячи по записах у медичній карті стаціонарного хворого № 06813 у громадянина ОСОБА_6 мали місце такі травматичні зміни: відкрита черепно-мозкова травма з раною лобної ділянки голови справа; вдавленим переломом лобної кістки справа з розривом твердої мозкової оболонки; крововиливів під мозкові оболонки, забою головного мозку легкого ступеня.
2,3. Виявлені у ОСОБА_6 ушкодження голови є наслідком одноразового механічного впливу (удару), спричиненого тупим предметом з ребром в ділянку голови. Більш точно висловитись стосовно форми травмуючого предмету чи його індивідуальних властивостей не можливо через відсутність належного описання властивостей ушкоджень у вивчених медичних документах.
За ступенем тяжкості відкрита черепно-мозкова травма із переломом склепіння черепа, розривом твердої мозкової оболонки, крововиливами під мозкові оболонки, забоєм головного мозку належить до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.
Згідно даних медичних документів (морфологічних властивостей ушкоджень, клінічних проявів, перебігу травматичного процесу, результатів комп`ютерної томографії) тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитись 20.07.2020 року.
5. Виникнення травми голови у ОСОБА_6 за обставин, на які вказали ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , при проведенні слідчих експериментів 5 серпня та 13 серпня 2020 року не виключається.
4. У наведених протоколах слідчих експериментів від 5 серпня та 13 серпня 2020 року не міститься конкретних даних, які б можна було піддати експертній оцінці стосовно можливості виникнення ушкоджень у ОСОБА_6 при падінні з висоти власного росту з попереднім прискоренням.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 410 від 24.09.2020 року встановлено:
1. В період інкримінованого йому злочину ОСОБА_3 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а виявляв ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.
2. За теперішнього часу ОСОБА_3 виявляє ознаки розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
3. ОСОБА_3 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру.
Згідно акту огляду № 266 від 24.09.2020 року у гр. ОСОБА_3 встановлено розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 15.10.2020 року з фототаблицями, згідно якого ОСОБА_3 у присутності понятих розказав та показав яким чином він наніс удар штиковою лопатою ОСОБА_6 .
Згідно висновку експерта № 109 від 28.10.2020 року встановлено:
На підставі вивчення матеріалів кримінального провадження № 0000148, медичних документів на ім`я ОСОБА_6 , 1988 року народження, та у відповідності до поставленого питання, у показах ОСОБА_3 , наведених у протоколі слідчого експерименту від 15.10.2020 року, не міститься конкретних даних, які б можна було піддати експертній оцінці стосовно можливості виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 .
Так, у відповідності до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Статею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час судового розгляду суд прийшов до висновку, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_3 є належними, тобто саме вони мають здатність надавати інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування, служити аргументами в процесі встановлення істини.

Разом з тим, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умов, коли в ході судового розгляду винність обвинувачених у вчиненні злочину доведена.
Зважаючи на вищенаведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.
Згідно роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року, Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу винуватого, який є особою молодого віку, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, часткове добровільне відшкодування моральної шкоди, думку потерпілого, який не настоює на суворій мірі покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

При таких обставинах, суд приходить до переконання, що міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити мінімальну за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, обставини, які пом`якшують покарання, особу винного, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_3 слід застосувати обмеження, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Потерпілим ОСОБА_6 до початку судового розгляду пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 гривень. У судовому засіданні потерпілий змінив позовні вимоги та просить стягнути з ОСОБА_3 40000 гривень моральної шкоди, однак так як ОСОБА_3 добровільно сплачено шкоду у ромірі 5000 гривень, просить стягунути з ОСОБА_3 35000 гривень.
Відповідно до положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
При вирішенні зазначеного цивільного позову, суд виходить з наступних положень закону.
У відповідності до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини.
Постановою Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. №4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Пунктом 5 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши змінений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , який змінений цивільний позов визнав у повному обсязі та зобов`язався відшкодувати заподіяну шкоду, враховуючи положення ч.1 ст.1167 ЦК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вказаного зміненого цивільного позову у повному обсязі.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.
Керуючись статтями 370, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання за даною статею у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Змінений цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 35000 гривень - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с.Новосілка Заліщицького району Тернопільської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , в користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , моральну шкоду в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень.
Речові докази у кримінальному провадженні:
- штикову лопату, що зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Заліщицького відділення поліції Чортківського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Тернопільскій області, повернути ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1