Провадження № 1-кп/592/723/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та клопотання захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше судимого: 08 серпня 2018 року Зарічним районним судом м. Суми за ст.ст. 296 ч.1, 69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 13 грудня 2019 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.2 ст.389 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці 17 днів;

у кримінальному провадженні №0002372 від 10 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Під час судового розгляду вказаного кримінального провадження прокурор заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на два місяці, мотивуючи свої вимоги тим, що строк застосованого відносно останнього запобіжного заходу закінчується 29 листопада 2020 року, під час судового розгляду необхідно дослідити докази, допитати свідків, ризики, передбачені ст.177 КПК України, що були враховані при обранні йому запобіжного заходу, на даний час не зменшились та продовжують існувати, а тому відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 заявила клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що належні та достатні підстави для продовження тримання її підзахисного під вартою відсутні, як і відсутні будь-які нові обставини, які б виправдовували подальше застосування вказаного запобіжного заходу. Тоді, як застосування більш м`якого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження та запобігання спробам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував щодо продовження йому строку тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 жовтня 2020 року до ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою по 00:00 год. 29 листопада 2020 року.

Підставою для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою стало доведення перед судом ризиків передбачених, пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, згідно з якими обвинувачений, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, може вчиняти інші злочини, чинити перешкоди кримінальному провадженню шляхом незаконного впливу на потерпілого та іншого обвинуваченого з метою зміни їх показів, або переховуватися від суду з метою ухилення від відповідальності. Вищезазначені обставини визначають та виправдовують потребу в триманні обвинуваченого під вартою.

Вказані ризики обґрунтовані тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та тим, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працював та не мав легальних джерел заробітку, не має сталих соціальних зв`язків, мешкає з потерпілим, свідками та іншим обвинуваченим в одному будинку.

Наведені обставини, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обґрунтовують продовження тримання обвинуваченого під вартою не змінилися.

Таким чином, із врахуванням обставин, передбачених ст.178 КПК України, оцінюючи тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суворість покарання обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення, відсутність легальних джерел доходу, а також відсутність будь-яких перешкод для незаконного впливу на інших учасників кримінального провадження, суд приходить до висновків, що встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, та виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою.

На даний час судовий розгляд кримінального провадження по суті тільки розпочатий, докази не досліджувалися, свідки, обвинувачені не допитані, судовий розгляд 2 рази був відкладений за клопотанням сторони захистку, що, в свою чергу, перешкоджає завершенню судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вищезазначені обставини, на переконання суду, виправдовують потребу в триманні обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів, з врахуванням встановлених обставин, не зможе запобігти цим ризикам.

Доводи сторони захисту щодо позитивної характеристики ОСОБА_4 за місцем мешкання, те, що він є учасником Антитерористичної операції, колишнім військовослужбовцем, неодноразово нагороджувався багатьма медалями та грамотами, має сталі соціальні зв`язки, мешкає з батьками в своїй квартирі, сплачує аліменти за рішенням суду на утримання свого сина, на переконання суду, не спростовують встановлених і наведених обставин та ризиків.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, а саме рішення «Лабіта проти Італії», за яким питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.

Зважаючи на викладене, з метою досягнення завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжних заходів, суд вважає доцільним продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 183, 191, 331, 334, 335 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 09 січня 2021 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і подання апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1