Справа № 305/1679/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.12.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки судового засідання ОСОБА_4 , у відсутності учасників судового проуцесу, розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/592/20 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 03. 11. 2020.

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рахівського ВП Тячівського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31. 12. 2020 без визначення розміру застави, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луги, Рахівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, не працюючого, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.
Клопотання подане до суду мотивовано тим, що 01. 11. 2020 близько 18 год. 54 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ваз» моделі «2108», білого кольору із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі національного значення Н09 сполученням «Мукачево Рогатин - Львів», на відрізку дороги в м. Рахів Закарпатської області по вул. Миру, неподалік АЗС «Окко», в напрямку із с. Костилівка до м. Рахів, грубо порушив вимоги пунктів 1.2, 1.5, 2.3 б, 2.9 а, 12.2, 12.3 Правил дорожнього руху України, під час руху маючи можливість оцінити дорожні умови і дорожню обстановку, у момент виникнення йому небезпеки для руху, а саме побачивши пішохода ОСОБА_9 , який рухався по проїзній частині дороги, не вжив вчасно заходів застосування екстреного гальмування, внаслідок чого здійснив наїзд на потерпілого, який у результаті отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, набряку та ущемлення речовини головного мозку, від яких помер на місці пригоди. Отримання потерпілим ОСОБА_9 тілесних ушкодження та настання смерті останнього знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_5 та з порушенням останнім вимог Правил дорожнього руху України.
Крім того ОСОБА_5 01. 11. 2020 близько 18 год. 54 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Ваз» моделі «2108», білого кольору із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі національного значення Н09 сполученням «Мукачево Рогатин - Львів», на

-2-

відрізку дороги в м. Рахів Закарпатської області по вул. Миру, неподалік АЗС «Окко», в напрямку із с. Костилівка до м. Рахів, скоївши наїзд на ОСОБА_10 , внаслідок чого останній отримав тілесні тяжкі ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, набряку та ущемлення речовини головного мозку, від яких помер на місці пригоди, тобто поставивши потерпілого в небезпечний для життя стан, залишив без допомоги потерпілого, який перебував у небезпечному для життя стані та був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження через безпорадний стан.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на обґрунтовану підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135 , ч. 2 ст. 286 КК України, внаслідок яких настала смерть потерпілого ОСОБА_10 .

При цьому, згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №193, від 02. 11. 2020, виданого КНП «Рахівська РЛ», ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Слідчим суддею взято до уваги тяжкість злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, що свідчить проте, що підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких, враховуючи його незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він не має постійного місця роботи і виїжджає на сезонні роботи за межі Рахівського району, може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, з метою подальшої фіксації обставин вчинених ОСОБА_5 кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні є потреба для проведення додаткових слідчих дій та судових експертиз. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, матиме можливість незаконно впливати на свідків, шляхом умовляння, підкупу чи погроз з метою ненадання чи надання неправдивих показань, а також знищити або сховати речі, що можуть бути речовими доказами.

Вирішуючи питання щодо можливості визначення розміру застави ОСОБА_5 , слідчий суддя також врахував те, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого настала смерть потерпілого. Окрім того, після вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 , здійснивши наїзд на потерпілого ОСОБА_9 та таким чином поставивши його у небезпечне для життя становище, покинув місце дорожньо-транспортної пригоди, а тому слідчий суддя вважав за можливе не визначати розмір застави ОСОБА_5 .

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, яку просить скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи застави. Зазначає, що приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя не взяв до уваги те, що прокурор, діючи в супереч вимогам ч. 1 ст. 183 КПК України не довів суду необхідність обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Крім того слідчий суддя, діючи всупереч вимогам ст. 178 КПК України не оцінив в сукупності всі обставини зазначені у п. п. 3-6 цієї статті, оскільки до клопотання не додано доказів на підтвердження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не встановив чи додані докази доводять недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам

-3-

зазначених у клопотанні, проігнорував факти, що ставлять під сумнів необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 . Слідчим суддею належно не враховано, що ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, готовий відшкодувати сім`ї померлого ОСОБА_9 завдану матеріальну та моральну шкоду, при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 надав послідовні правдиві показання, згідно яких ДТП мало місце на згині проїзної частини дороги , тобто водій ОСОБА_5 знаходився в ямі по напрямку свого руху, а велосипедист ОСОБА_9 виїжджав на підвищення з іншого боку (з ями) і ОСОБА_5 не бачив потерпілого, який рухався по середині проїзної частини дороги; ОСОБА_5 раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину віком 14 років, позитивно характеризується за місцем свого проживання, єдиний забезпечує матеріально сім`ю, його дружина не працює, жодної допомоги не отримує; не застосувавши більш м`які запобіжні заходи, суд не врахував, що у справі відсутні дані, що ОСОБА_5 може ухилитися від органу досудового слідства та суду, змінити відношення до скоєного, незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки він має постійне місце проживання, працює за наймом у громадян м. Рахова, проводить будівельні та ремонтні роботи, а основні свідки та потерпілі у справі встановлені, допитані та ОСОБА_5 ніяк не може впливати на них; на момент обрання запобіжного заходу слідчими органами не встановлено, хто з учасників порушив Правила дорожнього руху України, оскільки не проведено слідчого експерименту та судової авотехнічної експертизи, що викликає сумнів у винуватості ОСОБА_5 в інкримінованому діянні. Вказані обставини, на думку захисника ОСОБА_6 , давали підстави слідчому судді обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи застави.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, підозрюваного, захисника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

З матеріалів досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02. 11. 2020 під № 0000631 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України вбачається, що 02. 11. 2020 ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. ст. 208-211 КПК України, й цього ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 03. 11. 2020 за клопотанням слідчого щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні слідчого обставини, на підставі яких він дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірено при розгляді клопотання, заслухано пояснення підозрюваного, його захисника, доводи прокурора та слідчого, а також досліджені матеріали, якими обгрунтовуються доводи клопотання про застосування запобіжного заходу.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи

-4-

документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення , в якому підозрюється .

Положеннями п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, врахував наявність обґрунтованої підозри та доказів, які підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, за одне з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років з позбавленням права керування транспортними засобами до трьох років, дані про особу підозрюваного і обґрунтовано прийшов до висновку про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та належним чином мотивував свої висновки про відсутність обставин до обрання менш суворого запобіжного заходу.

Урахувавши дані про особу ОСОБА_5 , в тому числі й ті, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, наявність передбачених ст. 177 КПК України підстав для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя за наявності достатніх підстав задовольнив клопотання слідчого, із наведенням в ухвалі докладних обґрунтувань такого рішення.

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, без визначення розміру застави, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. Вирішуючи питання щодо можливості визначення розміру застави ОСОБА_5 , слідчий суддя також врахував і те, що ОСОБА_5 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого настала смерть потерпілого. Окрім того, після вчинення дорожньо -транспортної пригоди ОСОБА_5 , здійснивши наїзд на потерпілого ОСОБА_9 та таким чином поставивши його у небезпечне для життя становище, покинув місце дорожньо -транспортної пригоди.
Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_5 та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, задоволенню не підлягають.

На переконання колегії суддів, рішення слідчого судді відповідає й практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, п. 51 у справі «Летелье проти Франції» (рішення від 26. 06. 1991) про те, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в

-5-

наслідок скоєння злочину. Однак цей фактор можна рахувати виправданим, тільки, якщо маються підстави вважати, що звільнення затриманого реально порушить публічний порядок, або якщо цей порядок дійсно знаходиться під загрозою».

Колегія суддів вважає, що існують підстави вважати, що звільнення затриманого може призвести до порушення публічного порядку.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженим та оціненими судом, а також з урахуванням ознак суспільного інтересу цього кримінального правопорушення, яке, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного,а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 задоволенню не підлягає.

Наведені в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_6 доводи на захист підозрюваного ОСОБА_5 , були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, і таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 03. 11. 2020 про обрання щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: