справа № 208/287/20
№ провадження 1-кс/208/2193/20
УХВАЛА
Іменем України

16 грудня 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за скаргою представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000057 від 30.08.2019 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України, -
встановив:
16.12.2020 року в провадження слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 поштовим зв`язком, дата подачі документів на пошту - 14.12.2020 року, надійшла скарга представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000057 від 30.08.2019 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України, а саме, на думку адвоката, після накладення 21.10.2020 року слідчим суддею арешту на тимчасово вилучене 19.10.2020 року майно слідчим не повернута частина майна, яка, на думку адвоката, не є арештованою.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає за необхідне повернути скаргу особі, яка її подала.
Так, згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.
Згідно ч. 3 ст. 169 КПК України, слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.
Таким чином, строк оскарження наявної, на думку представника володільця тимчасово вилученого майна, бездіяльності слідчого слід обчислювати з урахуванням правил обчислення процесуальних строків, передбачених ст. 115 КПК України, з 22.10.2020 року та який спливає 02.11.2020 року, тоді як скарга здана на пошту лише 14.12.2020 року та особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчим суддею також враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Варто також зауважити, що в мотивувальній частині скарги адвокат ОСОБА_3 посилається на нездійснення слідчим процесуальної дії розгляду його клопотання від 09.12.2020 року, яке він зобов`язаний розглянути у строк, визначений ст. 220 КПК України та приписи ст. 174 КПК України, що регулюють питання скасування арешту майна у кримінальному провадженні.
В той же час, прохальна частина скарги містить лише вимогу щодо зобов`язання слідчого повернути тимчасово вилучене майно два системні блоки, тому слідчий суддя приходить до висновку, що предметом скарги є лише наявна, на думку адвоката, бездіяльність слідчого у виді неповернення тимчасово вилученого майна.
Враховуючи викладене та пропуск представником володільця тимчасово вилученого майна строку оскарження наявної, на його думку, бездіяльності слідчого та непорушення питання про поновлення цього строку, керуючись ст. 22, 26, 304 КПК України, слідчий суддя, -
постановив:
Скаргу представника володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна в межах кримінального провадження № 0000057 від 30.08.2019 року за ч. 1 ст. 203-2 КК України повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення скарги надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї документами.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1