Справа № 346/4912/20
Провадження № 1-кп/346/646/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/646/20, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25.07.2018 року за № 0000079, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не одруженого, проходив військову службу за контрактом на посаді командира гармати гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи управління військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, не працює,

який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 408 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений, будучи військовослужбовцем за контрактом, вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Злочин вчинено за наступних обставин.

14.02.2017 року ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу до Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) від 19.05.2017 року № 189-РС старшого солдата ОСОБА_4 призначено на посаду командира гармати гаубичного артилерійського взводу гаубичної артилерійської батареї гаубичного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи управління військової частини польова пошта НОМЕР_2 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України указу «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року на території України діє особливий період.

Згідно з п.п. 1, 3 ч. 3 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок її проходження старшому солдату ОСОБА_4 достеменно було відомо і до часу нез`явлення на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.05.2018 року № 130 старший солдат ОСОБА_4 вибув у щорічну основну відпустку за 2018 рік на 39 календарних днів, з 09.05.2018 по 16.06.2018 року з урахуванням святкових днів 09.05. та 27.05.2018 року.

Однак, 17.06.2018 року о 09:00 год. старший солдат ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, проходячи військову службу за контрактом в умовах особливого періоду, з метою ухилитися від виконання обов`язків військової служби назавжди, без поважних причин не з`явився на службу з відпустки до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_2 , приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним злочину, вказані в обвинувальному акті. Він у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.3 ст. 408 КК України, оскільки він вчинив дезертирство, тобто нез`явлення на службу з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказані в ст.67 КК України, відсутні.

Суд також враховує особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання.

Тому суд дійшов до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у межах санкції ч.3 ст. 408 КК України, тобто у виді позбавлення волі, та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням з покладенням на нього частини обов`язків , передбачених пунктами 1,2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст.76 КК України.

Необхідності застосування запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили немає.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 408 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

На підставі пунктів 1,2 ч. 1, п. 2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Суддя ОСОБА_1