справа № 208/8468/19
№ провадження 1-кп/208/385/20
УХВАЛА

27 грудня 2019 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів: головуючого, судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні призначеного 23.12.2019 року, розглянувши матеріали кримінального провадження № 0002022, що надійшли до суду 23.12.2019 року з Дніпродзержинської місцевої прокуратури відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ямпіль, Вінницької області, громадянина України, неодруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів зазначеного обвинувального акта вбачається, що кримінальне провадження підсудне Заводському районному суду м. Дніпродзержинська, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, підстав для закриття кримінального провадження, або повернення обвинувального акта прокурору, судом не вбачається.

Учасники судового провадження - прокурор, потерпіла, обвинувачений та його захисник, кожен окремо, вважали за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, і суд не вбачає для цього перешкод.

Прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що свідчить про те, що останній не дотримується суспільних норм поведінки та моралі, не має сталих соціальних зв`язків, а саме дітей, постійного місця роботи та навчання, може в будь-який момент залишити межі міста та області, що вказує на існування ризику переховування від суду, особисто знайомий зі свідками по зазначеному кримінальному провадженню, що вказує на існування ризику незаконного впливу на свідків. Обвинувачений раніше судимий за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, що вказує на існування ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Захисник ОСОБА_11 , обвинувачений ОСОБА_10 , не заперечували проти клопотання прокурора.

Суд розглянувши клопотання, вислухав учасників судового засідання, встановив наступне.

У даному випадку, доводи про обрання запобіжного заходу менш суворого, чим тримання під вартою, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що зазначається у справі ЄСПЛ «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти РФ», «Летельє проти Франції»

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який чинним законодавством передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 15 років.

Для відмови в звільненні особи з-під варти застосовуються принципи конвенційного прецендентного права, такі як ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд, ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя, про що зазначається у рішеннях ЄСПЛ «Штегмюллер проти Австрії» та «Вемгофф проти Німеччини»

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Москаленко проти України» зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом та належним елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Також ЄСПЛ визнав, що враховуючи серйозність висунутого обвинувачення, державні органи могли виправдано вважати про існування такого ризику.

Тяжкість злочину може бути достатньою причиною, разом з іншими, для продовження строку тримання під вартою, про що зазначається у рішенні ЄСПЛ «Волосюк проти України»

Доказів того, що обставини, які були прийняті судом при обранні запобіжного заходу на стадії досудового слідства у вигляді тримання під вартою, з часом змінились, не наведено.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, і оцінив в сукупності всі обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України, особи обвинуваченого ОСОБА_10 , який є раніше судимим за скоєння злочину проти життя та здоров`я людини, обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я потерпілого, враховуючи, що перебуваючи на свободі ОСОБА_10 може незаконно впливати на свідків, ухилятись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшились з моменту взяття обвинувачених під варту, не зможуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 316 КПК України, суд

у х в а л и в :

Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України, у відкритому судовому засіданні, колегією суддів, в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, на 03.01.2020 року о 14.00 годині.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23 лютого 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, через райсуд, протягом 7-ми днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2