Справа № 184/115/21
Номер провадження 1-кп/184/104/21
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2021 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покров кримінальне провадження за №000001 від 04.01.2021 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шолохово Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, не працює, інвалід 3 групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:
Згідно вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15.09.2020 (справа № 184/860/20) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин. 16.10.2020 року вказаний вирок суду набрав законної сили та Орджонікідзевським міським судом скерований для виконання до Покровського міського сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області.

02.11.2020 року старшим інспектором Покровського МС філії ДУ «Центр пробації» майором внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженого ОСОБА_3 поставлено на облік до Покровського МС філії ДУ «Центр пробації», як особу, засуджену до кримінального покарання у виді громадських робіт строком 80 годин.

02.11.2020 року старшим інспектором Покровського МС філії ДУ «Центр пробації» майором внутрішньої служби ОСОБА_5 із засудженим ОСОБА_3 проведено бесіду, роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт відповідно до ст. 37 Кримінально- виконавчого кодексу України, обов`язки, які покладаються на засуджених до громадських робіт, роз`яснено відповідальність засуджених до покарання у виді громадських робіт за ухилення від відбування покарання та наведено перелік діянь, що вважаються ухиленням від відбування громадських робіт. Цього ж дня, засудженого ОСОБА_3 ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання та можливістю притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 389 КК України у разі ухилення від відбування громадських робіт.

02.11.2020 року за №21/24/2025-20 старшим інспектором Покровського МС філії ДУ «Центр пробації» майором внутрішньої служби ОСОБА_5 засудженому ОСОБА_3 видано направлення для відбуття громадських робіт строком 80 годин до Покровського міського комунального підприємства «Добробут», згідно якого останній повинен приступити до відбуття громадських робіт з 04.11.2020 року.

Відповідно до Наказу №897 від 04.11.2020 року по Покровському МКП «Добробут» засуджений ОСОБА_3 прийнятий на громадські роботи з 04.11.2020 року та для здійснення контролю за відпрацюванням засудженого громадських робіт закріплений за директором парку ім. Б.Мозолевського ПМКП «Добробут» ОСОБА_6

02.11.2020 року директором парку ім. Б.Мозолевського ПМКП «Добробут» ОСОБА_6 складено графік виконання засудженим ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт, з яким засудженого ознайомлено під підпис. Так, відповідно до вищезазначеного графіку виконання покарання у виді громадських робіт, в період часу з 04.11.2020 року по 30.11.2020 року засуджений ОСОБА_3 повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт із розрахунку 19 робочих днів по 4 години в день в листопаді місяці 2020 року.

Однак, ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про обов`язок безоплатно виконувати призначені вироком суду громадські роботи, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, ухилився від виконання вищевказаного покарання у виді громадських робіт, що виразилося в невиконанні встановлених обов`язків, порушенні умов відбування покарання, невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин. Внаслідок умисного ухилення від виконання покарання у вигляді громадських робіт, засуджений до цього виду покарання ОСОБА_3 , у період з 04.11.2020 року по 30.11.2020 року фактично не відпрацював 48 годин громадських робіт із встановлених йому відповідно до графіку відбування покарання 80 годин громадських робіт, а саме без поважних причин не з`явився до ПМКП «Добробут» для відпрацювання призначених вироком суду громадських робіт у листопаді: 16.11.2020р., 17.11.2020р., 18.11.2020р., 19.11.2020р., 20.11.2020р., 24.11.2020р., 25.11.2020р., 26.11.2020р., 27.11.2020р. та 30.11.2020р.

16.12.2020 року в порядку ч. 1 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, Покровським міським відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області до ОСОБА_3 застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності та направлено до ПМКП «Добробут» для подальшого відпрацювання призначених вироком суду громадських робіт. Однак, незважаючи на попередження про кримінальну відповідальність та письмове застереження від 16.12.2020 року, ОСОБА_3 протягом грудня 2020 року до ПМКП «Добробут» для подальшого відбування покарання у вигляді громадських робіт не з`явився.

Відповідно до наданої довідки Покровського МС філії ДУ «Центр пробації» від 13.01.2021 року №21/24/64-21 залишок не відпрацьованих годин в ПМКП «Добробут» становить 32 години громадських робіт.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.
В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що згідно вироку Орджонікідзевського міського суду від 15.09.2020 року його засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком 80 годин. В подальшому інспектор Центру пробації поставив його на облік та провів з ним бесіду, роз`яснив порядок та умови відбування покарання, видали направлення для відбуття громадських робіт до Покровського МКП «Добробут». Він був прийнятий на громадські роботи, директором парку складено графік виконання покарання, з яким він ознайомлений. З 04.11.2020 року по 30.11.2020 року він повинен був відпрацювати 80 годин громадських робіт із розрахунку 19 робочих днів по 4 години в день в листопаді 2020 року, а коли відпрацював частину, то прихворів та лікувався дома та не відпрацював 48 годин, які в подальшому відпрацював. Вказує, що повністю усвідомив протиправність своїх дій, щиро розкаюється у вчиненому та зазначає, що такого більше не повториться.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття та визнання вини.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, а також обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих вину обставин і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.389 КК України, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Водночас, приймаючи до уваги проявлені під виховним впливом судового процесу зміни в особистості обвинуваченого, що вказують на готовність винного до самоконтролю і правослухняної поведінки, суд вважає за можливе звільнити його від відбування покарання з випробуванням, шляхом застосування ст.75 КК України та з покладанням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази у справі відсутні.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не скоїть нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч.2 ст.394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1