Шаргородський районний суд
ВИРОК

Іменем України

13 листопада 2020 року

м. Шаргород

Справа №152/937/20

провадження 1-кп/152/80/20

Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000154 від 15.07.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця громадянина України, учня 11 класу Шаргородської CЗШ І-ІІІ ступенів №2, раніше не судимого,

обох у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

з участю:

сторін кримінального провадження -
зі сторони обвинувачення:
начальника Шаргородського відділу
Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_5
зі сторони захисту:
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 ,
законного представника обвинувачених ОСОБА_8 ,
інших учасників судового засідання:
представника Служби у справах дітей Шаргородської РДА ОСОБА_9 ,
представника Уповноваженого підрозділу
Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 ,
представника органу пробації ОСОБА_11 ,
встановив:

16 червня 2020 року приблизно о 23 годині неповнолітні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою, підбурювані жагою легкої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, з метою крадіжки, мотоблоком «ЗУБР», який належить їхньому батькові ОСОБА_12 , приїхали до домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване по АДРЕСА_2 де, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, пройшли на територію вказаного домогосподарства, підішли до гаража, через вхідний пройом проникли всередину приміщення звідки умисно, таємно викрали бетонозмішувач марки «Вектор» моделі «В180», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи № 5278-5280/20-21 від 22.07.2020 становить 1867,66 грн. Після чого, викрадений бетонозмішувач завантажили на причепу мотоблоку та повернулися на територію вказаного домогосподарства, де помітили пошкоджену скляну шибку у віконній рамі приміщення сараю, через яку ОСОБА_3 проник всередину приміщення, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав належні ОСОБА_13 один рулон сітки «Рабиця» розміром вічка 40х40 мм висотою 1,5 м, довжиною 10 м, вартістю 422,25 грн та один рулон сітки «Рабиця» розміром вічка 70х70 мм, висотою 1.2 м, довжиною10 м, вартістю 349,20 грн, які через вікно передав ОСОБА_4 , який тим часом стояв на вулиці біля вікна та спостерігав за навколишньою обстановкою.

Після чого обвинувачені залишили місце вчинення кримінального правопорушення, викрадене майно реалізували жителю м. Шаргород ОСОБА_14 за 1100 гривень, які розділили між собою порівну і в подальшому використали для власних потреб.

Своїми діями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_13 матеріального збитку на загальну суму 2639,11 грн.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ суд, під час судового провадження роз`яснив обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 хід судового засідання на їх рідній мові, нагадав захисникам та законному представнику неповнолітніх про їх обов`язок пояснювати обвинуваченим кожну дію в ході судового розгляду, забезпечуючи тим самим право обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які вчинили кримінальне правопорушення будучи неповнолітніми на ефективну участь у кримінальному провадженні, яке полягає не лише в праві останніх бути присутніми в судовому засіданні, але й право чути, бути почутим і слідкувати за ходом розгляду (рішення ЄСПЛ від 15.06.2011 у справі "S.С. проти Сполученого Королівства").

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту вчинення кримінального правопорушення при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати. Запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку і готовий понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення.

Суду показав, що 16 червня 2020 року приблизно о 23 годині він із своїм неповнолітнім братом ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою крадіжки, мотоблоком «ЗУБР», який належить їхньому батькові ОСОБА_12 , приїхали до домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване по АДРЕСА_2 . Переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, пройшли на територію вказаного домогосподарства, підішли до приміщення гаража, де через двері проникли всередину приміщення гаража звідки викрали бетонозмішувач, який завантажили на причепу мотоблоку й повернулися на територію вказаного домогосподарства, де помітили пошкоджену скляну шибку у віконній рамі приміщення сараю, через яку він проник всередину, а ОСОБА_4 , залишився на вулиці біля вікна спостерігати за навколишньою обстановкою. З приміщення сараю він викрав два рулони сітки «Рабиця», які через вікно передав ОСОБА_4 . Після чого вони залишили місце злочину та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, а саме продали місцевому жителю ОСОБА_14 за 1100 грн., які поділили порівну між собою, а гроші кожен використав для власних потреб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не заперечував факту вчинення крадіжки при вище наведених обставинах, розкаявся у скоєному, запевняв суд, що усвідомив свою протиправну поведінку, просив його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що 16 червня 2020 року приблизно о 23 годині він із своїм братом ОСОБА_3 за попередньою змовою між собою, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з метою крадіжки, мотоблоком «ЗУБР», який належить їхньому батькові ОСОБА_12 , приїхали до домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване по АДРЕСА_2 . Переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, пройшли на територію вказаного домогосподарства, підішли до гаража, через вхідний пройом проникли всередину приміщення звідки викрали бетонозмішувач, який завантажили на причепу мотоблоку й повернулися на територію вказаного домогосподарства, де помітили пошкоджену скляну шибку у віконній рамі приміщення сараю, через яку ОСОБА_3 проник всередину, а він залишився на вулиці біля вікна спостерігати за навколишньою обстановкою. З приміщення сараю ОСОБА_3 викрав два рулони сітки «Рабиця», які через вікно передав йому Після чого вони залишили місце злочину та розпорядились викраденим майном на власний розсуд, а саме продали місцевому жителю ОСОБА_14 за 1100 грн., які поділили порівну між собою. У подальшому він використав зазначені кошти на власний розсуд.

Визнаний органом досудового розслідування потерпілий ОСОБА_13 претензій майнового характеру до обвинувачених не має, просить їх судового не карати.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в повному обсязі визнали свою провину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні та беручи до уваги думку прокурора ОСОБА_5 , захисника неповнолітнього ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 , законного представника неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_8 , які вважають за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому, суд з`ясував, чи правильно обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розуміють зміст цих обставин, які не оспорюються. Сумнівів щодо добровільності та істинності їх позиції у суду немає.

Суд також роз`яснив обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , що при таких обставинах вони позбавляються права оскаржити ці обставини справи у апеляційному порядку.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про судовий розгляд кримінального провадження за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у тому, що вони будучи неповнолітніми, 16 червня 2020 року приблизно о 23 годині за попередньою змовою між собою, підбурювані жагою легкої наживи та незаконного збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном, з корисливих спонукань, з метою крадіжки, мотоблоком «ЗУБР», який належить їхньому батькові ОСОБА_12 , приїхали до домоволодіння ОСОБА_13 , що розташоване по АДРЕСА_2 де, переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, пройшли на територію вказаного домогосподарства, підішли до гаража, через вхідний пройом проникли всередину приміщення гаража звідки умисно, таємно викрали бетонозмішувач марки «Вектор» моделі «В180», вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №5278-5280/20-21 від 22.07.2020 становить 1867,66 грн. Після чого, викрадений бетонозмішувач завантажили на причепу мотоблоку та повернулися на територію вказаного домогосподарства, де помітили пошкоджену скляну шибку у віконній рамі приміщення сараю, через яку ОСОБА_3 проник всередину приміщення, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав належні ОСОБА_13 один рулон сітки «Рабиця» розміром вічка 40х40 мм висотою 1,5 м, довжиною 10 м, вартістю 422,25 грн та один рулон сітки «Рабиця» розміром вічка 70х70 мм, висотою 1.2 м, довжиною10 м, вартістю 349,20 грн і через вікно передав ОСОБА_4 , який тим часом стояв на вулиці біля вікна та спостерігав за навколишньою обстановкою.

Дії обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які полягають у крадіжці (таємному викраденні чужого майна) вчиненій за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням до іншого приміщення, органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість їх доведена і вони повинні нести кримінальну відповідальність за ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями постанов Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання", та №5 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх", враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особи винних, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують покарання, умови життя та виховання обвинувачених, які на час вчинення кримінального правопорушення були неповнолітніми, вплив на них дорослих, рівень розвитку, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, розкаявся у скоєному, позитивно характеризується за місцем постійного проживання, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, збитки заподіяні кримінальним правопорушенням потерпілому відшкодував повністю. Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра ОСОБА_3 не перебуває.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 .

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 - Шаргородським районним сектором з питань пробації філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області від 02.10.2020 вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, народився та проживає в м. Шаргород Вінницької області в будинку, що належить його померлій бабусі ОСОБА_15 разом із матір`ю, батьком та двома молодшими братами. ОСОБА_3 навчався у Мазурівському ПТУ за спеціальністю «тракторист-машиніст сільськогосподарського виробництва», офіційно не працевлаштований, займається тимчасовими заробітками в межах Шаргородського району, з людьми з антисоціальною поведінкою зв`язків не підтримує. Має плани на майбутнє, а саме одружитися, офіційно працевлаштуватися та не вчиняти більше правопорушень. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як середній. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. У разі, якщо суд дійде до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає за доцільне покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України (а. с. 57 - 59).

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, розкаявся у скоєному, позитивно характеризується за місцем постійного проживання та навчання, сприяв розкриттю кримінального правопорушення, збитки заподіяні кримінальним правопорушенням потерпілому відшкодував повністю. Ці обставини суд, відповідно до ст. 66 КК України, відносить до обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

На обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 .

З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - Шаргородським районним сектором з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області від 02.10.2020 вбачається, що неповнолітній ОСОБА_4 раніше не судимий, народився та проживає в м. Шаргород Вінницької області в будинку, що належить його померлій бабусі ОСОБА_15 разом із матір`ю, батьком та двома братами. Мати працює вчителем музичного мистецтва у ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько працює в м. Києві на залізниці. Сім`я ОСОБА_4 не перебуває на обліку в Шаргородському РЦ СССДМ, як сім`я, що перебуває в складних життєвих обставинах. Батьки неповнолітнього ОСОБА_4 забезпечують сина усім необхідним (одягом, продуктами харчування і т.д.). ОСОБА_4 навчається у 11 класі Шаргородської СЗШ І-ІІІ ступенів №2. Згідно характеристики навчального закладу, хлопець з першого класу володіє учбовим матеріалом на середньому та низькому рівні, навчається не в повну міру своїх сил, потребує постійного контролю, не виявляє зацікавленості до навчання, має змішану пам`ять, добрий фізичний розвиток, учбовий матеріал запам`ятовує повільно. Має здібності до вивчення географії, займається спортом, на уроках не завжди уважний, не завжди виконує домашні завдання. Бере участь у спортивних змаганнях, самостійний, але легко піддається чужому негативному впливу, на зауваження реагує адекватно. Товариський, має багато друзів. Неодноразово брав активну участь у спортивному житті школи. Підтримує дружні стосунки з багатьма учнями. Батьки приділяють належну увагу вихованню сина, систематично відвідують батьківські збори, реагують на зауваження вчителів. Має плани на майбутнє, а саме закінчити школу, отримати освіту та не вчиняти більше правопорушень. Ризик повторного вчинення кримінального правопорушення оцінюється як низький. Відповідно до висновку органу пробації - виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. У разі, якщо суд дійде до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням орган пробації вважає за доцільне покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки відповідно до ст. 76 КК України (а.с. 53 - 56).

Представники Уповноваженого підрозділу Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_16 , Служби у справах дітей Шаргородської РДА ОСОБА_9 у судовому засіданні повідомили, що ОСОБА_4 , ОСОБА_3 раніше не перебували на обліку в Шаргородському ВП та у Службі в справах дітей, в даний час з неповнолітнім ОСОБА_4 проводяться профілактичні заходи, по місцю навчання характеризується з позитивної сторони. Сім`я належить до категорії соціально-благополучних сімей. При призначенні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 покарання просять останніх суворо не карати, врахувати, що вони вчинили кримінальне правопорушення будучи неповнолітніми та призначити покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Ухвалюючи судове рішення щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленим у ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 та виконуючи вимоги ст.ст. 485, 487 КПК України, під час судового розгляду кримінального правопорушення, вчиненого неповнолітніми, крім обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, суд з`ясував повні і всебічні відомості про особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , стан здоров`я та рівень їх розвитку, інші соціально-психологічні риси, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності, ставлення обвинувачених до вчиненого ними діяння, умови життя обвинувачених, склад їх сім`ї, обстановку в ній, взаємини між дорослими членами сім`ї та дорослими і дітьми, ставлення батьків до виховання дітей, форми контролю за їх поведінкою, морально-побутові умови сім`ї, зв`язки і поведінку обвинувачених поза домівкою, ставлення до навчання.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

З урахуванням обставин кримінального провадження, даних про особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинувачених, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до частини 5 статті 12 КК України є тяжким злочином, репутації обвинувачених, наявності обставин, що пом`якшують покарання, думки потерпілого ОСОБА_13 , який просив суд суворо не карати обвинувачених, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 можливе в умовах застосування до них покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на підставі ст.ст.104, 75 КК України, оскільки, виходячи з роз`яснень, що містяться в абз.2 п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 24.10.2003 (з наступними змінами) "Про практику призначення судами кримінального покарання" та в абз.1 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 16.04.2004 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх", при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням суди у резолютивній частині вироку мають посилатися на статтю 75 КК України, а щодо неповнолітньої особи ще й на статтю 104 КК як на підстави для прийняття такого рішення; звільнення неповнолітніх від відбування покарання з випробуванням застосовується на тих же підставах, що й дорослих (статті 75-78 КК), з урахуванням особливостей, визначених у ст.104 КК. Таке звільнення допускається лише в разі засудження неповнолітнього до арешту або позбавлення волі (ч.2 ст.104 КК).

Саме таке покарання, на думку суду, є достатнім для виправлення обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Документально підтверджені витрати на залучення експертів в сумі 653 грн. 76 коп. добровільно відшкодовані обвинуваченими під час розгляду справи судом, що підтверджується квитанцією ТВБВ №10001/041 філії Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» №348 від 23.10.2020 (а.с.110).

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Доля речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України, а саме: бетонозмішувач марки «Вектор» моделі «В180», один рулон сітки «Рабиця» розміром вічка 40х40 мм висотою 1,5 м, довжиною 10 м, та один рулон сітки «Рабиця» розміром вічка 70х70 мм, висотою 1.2 м, довжиною 10 м слід залишити у власності потерпілого ОСОБА_13 .

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Керуючись ст.368, ч.1 ст.369, ст.ст.373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.ст.104, 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_3 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не застосовувати.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.ст.104, 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного за цим вироком покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку у один рік не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 протягом встановленого судом іспитового строку у один рік обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази по справі: бетонозмішувач марки «Вектор» моделі «В180», один рулон сітки «Рабиця» розміром вічка 40х40 мм висотою 1,5 м, довжиною 10 м, та один рулон сітки «Рабиця» розміром вічка 70х70 мм, висотою 1.2 м, довжиною 10 м - залишити у власності потерпілого ОСОБА_13 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1