Справа № 203/2294/18
Провадження № 1-кп/0203/105/2021
У Х В А Л А
іменем України
21.01.2021 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у судовому засіданні м. Дніпро клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.189, ч.1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

21 січня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.289, ч.2 ст.189, ч.1 ст. 263 КК України.
Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зазначила, що на сьогоднішній день існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. На підтвердження даних ризиків зазначила, що обвинуваченим ОСОБА_5 було порушено обов`язки, які на нього було покладено ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 22.07.2020 про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та йому було повідомлено про підозру від 11.09.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України. Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, він має зв`язки у кримінальному середовищі, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання прокурора про продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує, дані про особу обвинуваченого, який має середню освіту, не працевлаштований, перебуває у цивільному шлюбі.
Також, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до восьми років, а отже, усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності вини, може переховуватися від суду.
Судом встановлено, що відносно ОСОБА_5 в провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться обвинувальний акт за ч. 1 ст. 263 КК України. Тобто, також за фактом вчинення умисного злочину.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тобто не має постійного офіційного джерела доходів, один зі злочинів, інкримінованих ОСОБА_5 , є злочином проти власності, вчинений з корисливих мотивів, раніше ОСОБА_5 судимий, що свідчить про його схильність до вчинення злочинів та небажання ставати на шлях виправлення.
Вищенаведене є підтвердженням ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, щодо вчинення ним інших кримінальних правопорушень, задля отримання прибутку.
Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, який ним був порушений. А також, 22 липня 2020 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 22 вересня 2020 року, однак, незважаючи на встановлені ухвалою обмеження, обвинуваченим 10 вересня 2020 року знову було скоєно кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, слідчим СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, йому було повідомлено про підозру у незаконному придбанні та носінні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також, приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Також, судом враховується характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
З урахуванням вищезазначеного, суд доходить до висновку, що, перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а отже, на теперішній час, не зникли ризики, які існували на час обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме, передбачені п.п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказані ризики є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_5 строку тримання під вартою.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 днів.
Суд, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 315 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто по 20 березня 2021 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7