ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого ОСОБА_1

за участі :

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Підволочиську Тернопільської області кримінальне провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000040 від 23 лютого 2020 року відносно обвинувачених:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, не депутата, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженуи та жительки АДРЕСА_2 , громадянки України, українки, не депутата, з середньою-спеціальною освітою, заміжній, працюючій фельдшером в КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Волочиської міської ради, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 23.02.2020 року, приблизно о 03:00 год, вийшовши із приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що на АДРЕСА_3 , разом із потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці, ігноруючи існуючі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, бажаючи самоутвердитись в очах своєї дружини ОСОБА_8 та інших присутніх осіб, за рахунок безпричинного приниження - потерпілого ОСОБА_6 , діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, без будь-якого значного приводу, несподівано для ОСОБА_6 , умисно наніс йому один удар кулаком руки в підборіддя. Надалі, в той час, як ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , з метою припинення даного конфлікту відійшли в сторону, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, наздогнав ОСОБА_6 , після чого несподівано для ОСОБА_6 , умисно наніс йому один удар рукою в область плечей, від якого ОСОБА_6 спільно зі своєю дружиною ОСОБА_5 , яка перебувала поряд нього, втратили рівновагу та впали на землю, а ОСОБА_7 з метою доведення свого злочинного наміру до завершення умисно наніс ОСОБА_6 та ОСОБА_5 декілька ударів руками і ногами по голові, обличчі, ногах та тулубу, при цьому ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 прикривались руками від нанесення ударів.

В той час, ОСОБА_8 , яка знаходилася поряд та бачила неправомірні, умисні злочинні дії свого чоловіка ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного наміру, направленого на вчинення хуліганства, безпричинно, ігноруючи існуючі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, бажаючи самоутвердитись в очах присутніх осіб за рахунок приниження потерпілого, діючи з особливою зухвалістю, в той час, коли ОСОБА_7 умисно повалив ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 на землю та ОСОБА_5 перебувала в лежачому положенні на землі, умисно нанесла ОСОБА_5 декілька ударів руками та ногами по голові, обличчі, ногах та тулубу, при цьому ОСОБА_5 прикривалась руками від нанесених ударів.

Надалі, продовжуючи свої злочинні дії, направленні на спільне вчинення хуліганства, в той час, коли у їхній конфлікт, з метою його припинення втрутилась ОСОБА_4 , яка в цей час перебувала поряд, ОСОБА_8 , ігноруючи існуючі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну повагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в насильстві із заподіянням тілесних ушкоджень, без будь - якого значного приводу, умисно нанесла ОСОБА_4 один удар рукою по обличчі та один удар ногою в область лівого стегна.

Внаслідок спільних, умисних злочинних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_6 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді садна червоної облямівки нижньої губи справа, підборіддя, крововиливу та садна слизової оболонки нижньої губи справа, садна ділянки правих променево - зап`ясткового суглоба та кисті, синців лівого стегна і ділянки правого гомілково - ступеневого суглобу з поширенням на тильну поверхню стопи, садна ділянки правого колінного суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; потерпілій ОСОБА_5 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді синця задньої поверхні ділянки правого ліктьового суглобу, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; потерпілій ОСОБА_4 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді синця лівого стегна, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; також потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 завдано фізичного болю, а також завдано значної шкоди громадському порядку, спричинено шкоду особистим інтересам потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , наданих їм Конституцією України, правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 відмовився згідно ст. 63 Конституції України давати покази, однак погодився відповідати на поставлені запитання, зокрема на запитання сторони обвинувачення вину визнав частково, та пояснив, що 23.02.2020 року, в нічний час доби вийшов із приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що на АДРЕСА_3 разом із своєю дружиною ОСОБА_8 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . В цей час перебуваючи на вулиці почув як потерпілий ОСОБА_6 образив його дружину у зв`язку з чим у них зав`язався конфлікт і він наніс йому один удар кулаком в обличчя. У відповідь ОСОБА_6 наніс йому також наніс один удар, від чого він впав і вдарився головою об асфальтове покриття. Надалі, коли потерпілі переходили проїжджу частину дороги, він штовхнув ОСОБА_6 . Враховуючи що ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_5 перебували у сильному алкогольному сп`янінні вони впали на дорожнє покриття. Будь-яких тілесних ушкоджень не наносив. Також не бачив, щоб його дружина наносила тілесні ушкодження будь-кому із потерпілих. Після того викликали службу таксі і поїхали додому. Цивільний позов потерпілих визнав частково, а саме на стягнення однієї тисячі гривень.

Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушенні визнала частково, від дачі показів відмовилась, скориставшись наданим їй правом, передбаченим ст. 63 Конституції України. Цивільні позови визнала частково на суму однієї тисячі гривень.

Незважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 свою вину у скоєні інкримінованого органами досудового слідства кримінального правопорушення визнали частково, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, а часткове невизнання вини ОСОБА_7 . ОСОБА_8 щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення повністю спростовуються показами потерпілих, свідка, дослідженими та проаналізованими у судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Так, будучи допитаною у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_4 суду пояснила, що познайомилась із обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 23.02.2020 року після чого разом поїхали в АДРЕСА_3 . Близько 2 годині ночі вона із потерпілими вирішили їхати додому, а обвинуваченні бажали продовжити вечір. У зв`язку з тим у них виник конфлікт. Надалі, коли вони переходили проїжджу частину дороги, обвинувачені налетіли ззаду, повалили ОСОБА_6 , та ОСОБА_5 на землю, після чого почали наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла. У той час, коли вона почала захищатись за них, обвинувачена ОСОБА_8 нанесла їй один удар рукою у обличчя і декілька ударів ногою у стегнову частину. Після чого вона сказала, що викликає поліцію, тоді обвинувачені залишили місце події і поїхали додому. Цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити.

Будучи допитаною у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_5 суду пояснила, що 23.02.2020 року близько 02:00 год. ночі знаходячись біля приміщення бару «Ескобар», що на вул. Д. Галицького 39 в смт. Підволочиську Тернопільської області виникла словесна перепалка через те, що обвинувачена ОСОБА_8 висловилась образливо в сторону її чоловіка, а той відповідно також грубо їй відповів. Надалі обвинувачений ОСОБА_7 наніс один удар рукою в область обличчя потерпілому ОСОБА_6 після чого, коли вони переходили проїжджу частину дороги обвинувачені налетіли ззаду та штовхнули їх, від чого вони впали на дорожнє покриття при чому вона сильно забились та не могла піднятись, а обвинувачені почали наносити їй та чоловікові удари руками та ногами по різних частинах тіла. Механізм нанесення ударів, їх інтенсивність та кількість свідчила про те, що удари наносили двоє людей. Лише після того як потерпіла ОСОБА_4 сказала, що викликає поліцію, обвинувачені залишили місце події і пішли додому. Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_6 суду пояснив, що обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 являются їх кумами. 23.02.2020 року близько 02:00 год. ночі після того як спільно відпочивали у барі «Ескобар», що на вул. Д. Галицького 39 в смт. Підволочиську Тернопільської області вийшли з приміщення і його дружина сіла на сходах оскільки їй стало погано. У той час обвинувачений ОСОБА_7 запропонував йому повернутись до бару та продовжити вживати спиртні напитки, однак він відмовився. Надалі він із дружиною та знайомою переходячи на пішохідному переході проїжджу частину дороги з наміром викликати таксі і їхати додому відчув сильний поштовх у спину від чого він із дружиною впали обличчям у асфальтове покриття. Після чого обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 почали наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла Механізм нанесення ударів, їх інтенсивність та кількість свідчила про те, що удари наносили двоє людей. Даний конфлікт тривав декілька хвилин після чого обвинувачені поїхали додому. Заявлений цивільний позов підтримує у повному обсязі та просить його задоволити.

Будучи допитаним у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду показав, що 23.02.2020 року близько 02:00 год. ночі проїжджаючи в салоні таксі помітив неподалік бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що на вул. Д. Галицького 39 в смт. Підволочиську Тернопільської області силуети групи людей із 5-6 чоловік. Самого конфлікту він не бачив і хто кому наносив тілесні ушкодження також. В подальшому зі слів потерпілих дізнався що мала місце конфліктна ситуація проте особисто він не бачив. Більше по даному факту нічого повідомити не може.

Покази потерпілих та свідка, а також письмові докази узгоджуються між собою взаємодоповнюють, є логічними, послідовними, та повністю спростовують версію обвинуваченого, щодо його часткової непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а тому суд покази вказаних потерпілих та свідка бере до уваги та кладе в основу обвинувального вироку. Крім того дані покази, об`єктивно підтверджуються дослідженими і проаналізованими у судовому засіданні письмовими доказами, які суд вважає допустимими, зокрема :

Заявами потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 від 23.02.2020 року згідно яких просять вжити заходів відповідно до обвинувачений ОСОБА_7 , ОСОБА_8 котрі близько 03:30 год. перебуваючи в смт. Підволочиську по вул.. Д. Галицького неподалік бару «Ескобар», нанесли їм тілесні ушкодження після чого вони звернулись в медичний заклад.

Згідно резолютивної частини висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 197 від 25.02.2020 року вбачається, що у ОСОБА_6 при судово-медичній експертизі виявлено садна червоної облямівки нижньої губи справа, підборіддя, крововилив та садно слизової оболонки нижньої губи справа, садна ділянки правих променево - зап`ясткового суглоба та кисті, синці лівого стегна і ділянки правого гомілково-ступеневого суглобу з поширенням на тильну поверхню стопи, садно ділянки правого колінного суглоба. Вид та морфологічні властивості виявлених у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, свідчать про їх утворення від дії тупих предметів, близько за 1-3 доби до його огляду, не виключено у термін та за обставин вказаний у постанові. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до легких.

Згідно резолютивної частини висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 198 від 25.02.2020 року вбачається, що у ОСОБА_4 виявлено синець лівого стегна, який утворився від дії тупого предмета, близько за 1-3 доби до її експертного огляду, не виключено у термін та за обставин, що викладені у постанові і за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

Згідно резолютивної частини висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи № 199 від 27.02.2020 року вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено синець задньої поверхні ділянки правого ліктьового суглоба. Морфологічні властивості вказують на його утворення від дії тупого предмета, близько за 1-3 доби до її огляду, не виключено у термін та за обставин, що викладені у постанові і за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.

За вказаних обставин, при досліджених письмових доказах, показах потерпілих та свідка, зважаючи на отримані тілесні ушкодження, їх вид, кількість, морфологічні властивості, а також місце їх місцезнаходження приходить до переконання, що покази обвинуваченого ОСОБА_7 щодо не нанесення тілесних ушкоджень є неправдивими та спрямованими на те, щоб знизити ступінь відповідальності та уникнути покарання, а тому до уваги не бере.

Разом з тим, суд приходить до переконання про повну доведеність вини обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в умисних діях, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб і повністю погоджується із кваліфікацією органами досудового слідства дій за ч.2 ст. 296 КК України.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема відповідно до ст. 12 КК України інкримінований обвинуваченому злочини відносяться до нетяжких, наслідків, що наступили, а саме заподіяння потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, особу обвинуваченого, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності , характеризуючі дані з місця проживання. До обставини котрі у відповідності до вимог ст.. 66 КК України пом`якшують покарання суд відносить те, що у обвинуваченого перебуває на утриманні малолітня дитина. Обставин, котрі у відповідності до вимог ст. 67 КК України обтяжували покарання судом не встановлено. З урахуванням фактичних обставин справи, а також враховуючи думку потерпілих щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання непов`язаної із позбавленням волі, суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій статі обвинувачення передбаченої ч.2 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_7 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, слід покласти обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

При призначені покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, зокрема відповідно до ст. 12 КК України інкримінований обвинуваченій злочини відносяться до нетяжких, наслідків, що наступили, а саме заподіяння потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, особу обвинуваченої, те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивні характеризуючі дані з місця роботи та проживання, ставлення винної до потерпілих. До обставини котрі у відповідності до вимог ст.. 66 КК України пом`якшують покарання суд відносить те, що у обвинуваченої перебуває на утриманні малолітня дитина. Обставин, котрі у відповідності до вимог ст. 67 КК України обтяжували покарання судом не встановлено. З урахуванням фактичних обставин справи, а також враховуючи думку потерпілих щодо призначення обвинуваченій ОСОБА_8 міри покарання непов`язаної із позбавленням волі, суд приходить до переконання, що обвинуваченій слід призначити покарання в межах санкцій статі обвинувачення передбаченої ч.2 ст. 296 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_8 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, слід покласти обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи відносно обвинувачених не обирались.

Крім того, в судовому засіданні потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 звернулись до суду із позовом до обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, зокрема :

- потерпіла ОСОБА_10 посилається на те, що внаслідок протиправних дій і отриманими тілесними ушкодженнями, котрі перебувають у причинено наслідковому зв`язку перенесла значні нервові переживання, які змінили ритм її професійної діяльності, сама пригода неймовірно травмувала її, призвела до розладу нормального життя, які проявляються у роздратуванні, негативних емоціях, психічних стражданнях і обмежило можливості нормальної життєдіяльності. Дотепер її переслідують негативні явища, пов`язані з насильницькими протиправними діями обвинувачених, які безпричинно, із хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю заподіяли шкоду її здоровцю, що потягли за собою негативні наслідки для неї. Перенесла неймовірну фізичну біль, породили негативні переживання, які проявилися у роздратуванні, негативних емоціях, психічних і фізичних стражданнях. Тому з урахуванням характеру, обсягу і тривалості завданих душевних страждань, тяжкості вимушених змін у її життєвих та виробничих стосунках, завдану їй моральну шкоду вона оцінює в розмірі 20 000 гривень.

-Потерпілий ОСОБА_6 посилається на те, що внаслідок протиправних дій і отриманими тілесними ушкодженнями, котрі перебувають у причинено наслідковому зв`язку переніс фізичну біль. Протиправні дії відповідачів породили у нього неабиякий психологічний і емоційний стрес, неймовірно травмували його психіку, породили негативні переживання,які проявились у роздратуванні, негативних емоціях, психічних і фізичних стражданнях. Через отримані травми він впродовж тривалого часу не міг виконувати повсякденну роботу по господарству, працювати та отримувати доходи, необхідні для матеріального забезпечення сімї, що обмежило можливості життєдіяльності, порушило нормальні життєві зв`язки, порушило звичний спосіб життя. Крім того, він був позбавлений можливості реалізації його планів і сподівань, позаяк з матеріальної скрути мав намір виїхати за межі України на заробітки, оскільки необхідні були кошти. До цього часу не може відійти психологічно, досі не покидають почуття відчаю та страху. З урахуванням характеру, обсягу і тривалості завданих душевних страждань, тяжкості вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, завдану моральну шкоду оцінює в 30 000 гривень.

-Потерпіла ОСОБА_5 посилається на те, що внаслідок протиправних дій і отриманими тілесними ушкодженнями, котрі перебувають у причинено наслідковому зв`язку вона перенесла значні нервові переживання, які змінили ритм її професійної діяльності, сама пригода неймовірно травмувала її, призвела до розладу нормального життя, які проявляються досі у роздратуванні, негативних емоціях, психічних стражданнях і обмежило можливості нормальної життєдіяльності. Дотепер її переслідують негативні явища, пов`язані з насильницькими протиправними діями обвинувачених, які безпричинно, із хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, публічно заподіяли шкоду її здоров`ю, що потягло за собою негативні наслідки для неї, в результаті чого дотепер не може відновити свій психологічний стан. Вона перенесла фізичну біль, породили психологічний і емоційний стрес та негативні переживання, які проявились у роздратуванні, негативних емоціях, психічних і фізичних стражданнях. З урахуванням характеру, обсягу і тривалості завданих душевних страждань, тяжкості вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, завдану моральну шкоду оцінює в розмірі 30 000 гривень.

Суд, заслухавши пояснення цивільних позивачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , міркування обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступних міркувань :

Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном, або в інший спосіб.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою яка її завдала за наявності її вини.

При визначенні розміру моральної шкоди суд, з урахуванням норм п. 3 ст. 23, ст. 1167 Цивільного кодексу України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду N 5 від 25 травня 2001 року, бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, наявність вимушених змін у його житті, та виходить із засад розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи те, що вина обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 доведена у судовому засіданні, суд вважає, що їх діями потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 спричинена моральна шкода, яка виражається у моральних та фізичних стражданнях, яких потерпілі зазнали під час отримання тілесних ушкоджень, морального пригнічення та дискомфорту, порушенні звичного способу життя.

Таким чином, з урахуванням обставин, за яких потерпілим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження, характеру і ступеня їх тяжкості, тривалості лікування і можливості відновлення попереднього стану здоров`я, негативних змін, що сталися у їх житті, кількістю та тяжкістю отриманих тілесних ушкоджень кожним із потерпілим, а також з урахуванням платоспроможності обвинувачених, виходячи із засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, шляхом солідарного стягнення із обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 в користь ОСОБА_4 моральної шкоди в розмірі 1000 гривень, в користь ОСОБА_5 моральної шкоди в розмірі 1000 гривень, в користь ОСОБА_6 2000 гривень моральної шкоди.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

З метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_7 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, слід покласти обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 296 КК України і призначити їй покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбування призначеного покарання, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

З метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_7 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, слід покласти обов`язок періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_5 задоволити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в користь ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 1000 гривень.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_6 задоволити частково.

Стягнути солідарно із ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Стягнути із обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , в користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні та процесуальні витрати відсутні .

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1