Справа № 468/1729/20-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

іменем України

11.12.2020 року слідчий суддя Баштанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , третіх осіб, щодо майна яких вирішується питання про арешт, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про арешт майна по кримінальному провадженню №0000503 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 та 185 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню №0000503 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 та 185 ч. 2 КК України, за фактом незакінченого замаху на крадіжку зерна кукурудзи з потягу біля ст. Горожани Баштанського району, про арешт транспортного засобу та іншого майна.

З клопотання та доданих матеріалів вбачається, що до Баштанського ВП надійшла заява про вчинення невідомими особами на залізничній станції Горожани Баштанського району Миколаївської області незакінченого замаху на крадіжку зерна кукурудзи із вагону № 95455820 потягу № 2907 «Долинська-Миколаїв».

06.12.2020 року відомості за вказаним фактом були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000503 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 та 185 ч. 2 КК України.

05.12.2020 року слідчим було проведено огляд місця події, в ході якого вилучено автомобіль марки «ВАЗ-21099», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_7 та перебував у володінні ОСОБА_4 , а також інше майно, перелік якого вказаний у клопотанні. Вилучене майно постановою слідчого від 06.12.2020 року визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

В судовому засідання слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити, вказавши, що вилучені транспортний засіб та інше майно є знаряддями та засобами вчинення кримінального правопорушення, а зерно кукурудзи об`єктом кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим для їхнього збереження необхідно накласти арешт на вказане майно.

Володільці тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання щодо арешту вилучених автомобіля та іншого майна, що їм належить.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, вивчивши матеріали клопотання (витяг з ЄРДР; копію заяви ОСОБА_8 від 05.12.2020 року про вчинення кримінального правопорушення; копію заяви ОСОБА_9 від 06.12.2020 року; копію протоколу огляду місця події; копію доручення про проведення слідчих (розшукових) дій; копії протоколів допиту свідків; копії пояснень ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ; копію протоколу огляду предметів з фототаблицею; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копію постанови про визнання речовими доказами від 09.12.2020 року; копію довіреності від 15.01.2020 року; копію накладної від 02.12.2020 року; копію комерційного акту №415103/262/325 від 06.12.2020 року; копію акту загальної форми №2 від 05.12.2020 року; копію акту загальної форми №474 від 06.12.2020 року; копію повідомлення від 06.12.2020 року; копію повідомлення від 06.12.2020 року), слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З клопотання слідує, що слідчий просить накласти арешт на вилучене під час обшуку майно з метою його збереження в якості речових доказів по справі (п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).
Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні клопотання про арешт майна з вказаною метою слідчий суддя має врахувати:
- правову підставу для арешту майна;
- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З тексту клопотання слідує, що слідчий просить накласти арешт на автомобіль та інше майно з метою їх збереження як речових доказів, оскільки вони є знаряддями вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що в ході огляду місця події були вилучені автомобіль «ВАЗ-21099», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_7 та перебував у володінні ОСОБА_4 ; відро ємкістю 15 л, ножиці для прутів, які належать ОСОБА_5 ; запорно-пломбувальний пристрій, зерно кукурудзи загальною масою 702,7 кг, яке знаходиться в 15 полімерних мішках, що належать ТОВ «ТЕП «Вертикаль». Вказане майно має значення речових доказів по кримінальному провадженню, оскільки було виявлене під час огляду місця події, тому воно є необхідним для підтвердження факту вчинення кримінального правопорушення, у зв`язку з чим постановою слідчого від 09.12.2020 року вказане майно визнане речовими доказами.

Слідчий суддя вважає, що вказані речі дійсно можуть бути речовими доказами вчинення замаху на крадіжку зерна кукурудзи з вагону потягу, відповідають критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України як можливі знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення, оскільки з матеріалів клопотання слідує, що замах на крадіжку був вчинений шляхом пошкодження запорно-пломбувального пристрою з допомогою заздалегідь підшуканих ножиць для прутів, привезених на автомобілі особами, які проживають на значній віддаленості від місця події, а тому вказані об`єкти (автомобіль, ножиці, запорний пристрій та відро) мають бути арештовані для їх збереження в якості речових доказів.
Також ч.2 ст. 167 КПК України передбачає можливість тимчасового вилучення речей, які були використані як засоби вчинення кримінального правопорушення, тим самим відносячи такі речі до речових доказів по справі.
При цьому, остаточна кваліфікація вказаних речей, як доказів по справі, має здійснюватись не слідчим суддею, а судом при розгляді кримінального провадження по суті та вирішенні питання про долю речових доказів.

Вилучене слідчим та визнане речовим доказом зерно кукурудзи загальною масою 702,7 кг, яке знаходиться в 15 полімерних мішках, є об`єктом кримінально протиправних дій, тому відповідає критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, отже для його збереження на вказане майно має бути накладений арешт.

Крім того, на даному етапі слідчому судді не надано відомостей, що вжиття таких заходів забезпечення є неспівмірними чи порушить баланс інтересів досудового слідства та володільців вилучених речей. Натомість відповідні передбачені ст. 170 КПК України заходи щодо арешту такого майна є такими, що ґрунтуються на законі, відповідають законній меті та інтересам суспільства та є необхідними для досягнення завдань, визначених ст. 2 КПК України

Враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що слідчим у клопотанні доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також враховуючи достатність підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, слідчий суддя з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає, що наявні підстави для накладення арешту на вище вказане вилучене майно.
За такого клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого про арешт майна по кримінальному провадженню №0000503 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 15 ч. 3 та 185 ч. 2 КК України задовольнити.

Накласти арешт на:
-автомобіль «ВАЗ-21099», 2004 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_7 та перебував у володінні ОСОБА_4 ;

-відро червоного кольору ємкістю 15 л з написом «Kendall», ножиці для прутів «Sigma» з ручками жовтого кольору, які належать ОСОБА_5 ;

-запорно-пломбувальний пристрій (ЗПУ) № «К 397207 УЗ»:

-зерно кукурудзи загальною масою 702,7 кг, яке знаходиться в 15 полімерних мішках, що належить ТОВ «ТЕП «Вертикаль»,
які були вилучені слідчим в ході огляду місця події 05.12.2020 року та визнані речовими доказами постановою від 09.12.2020 року.

Заборонити користуватись, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування його арешту у встановленому КПК України порядку.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: