Справа № 201/5085/19
Провадження № 1кп/201/197/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0001038 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, яка має вищу освіту, не заміжньої, на утриманні малолітніх дітей не має, офіційно не працюючої, місце проживання якої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,
у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

23 квітня 2019 року приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 побачила у внутрішній правій кишені чоловічої куртки чорного кольору в сумі 400 гривень, які належать ОСОБА_5 та які визначила об`єктом свого злочинного посягання.

Далі ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяла з бокової правої кишені куртки грошові кошти, у розмірі 400 гривень, після чого сховала їх в кишені вдягнутих на неї штанів.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 залишила місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричнивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 400 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному проступку визнала у повному обсязі, у скоєному розкаялась та надала пояснення, які повністю відповідають обставинам викладеним в обвинувальному акті.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачена, та інші учасники процесу не оспорюють:

1) подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні нею кримінального проступку доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченої, яка не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить її щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 ,відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання виключно у виді обмеження волі, оскільки лише таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального проступку, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченої, встановленим під час розгляду кримінального провадження.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, обставини кримінального проступку, що описано вище, особу обвинуваченої, думку потерпілого, суд приходить до висновку, що обвинувачена може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування основного покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі, звільнивши її від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк один рік.

На підставі п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій, потерпілому та прокурору.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1