Справа № 688/2244/18
Провадження № 1-кп/675/7/2020
У Х В А Л А
"30" липня 2020 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 , обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників - адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000153 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 189 ч. 2, ст. 186 ч. 2, ст. 357 ч. 3, ст. 149 ч. 2, ст. 263 ч. 2 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 149 ч. 2 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :
На розгляді в Ізяславському районному суді Хмельницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання, яке підтримав представник потерпілої, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання прокурора заперечили, посилаючись на відсутність зазначених прокурором ризиків, необґрунтованість пред`явленого обвинувачення та значну тривалість утримання обвинуваченого під вартою. Просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю.

Заслухавши доводи учасників судового розгляду, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 по 07 серпня 2020 року включно. До спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим, оскільки у даному провадженні ще не допитані усі свідки.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Зі змісту ст. 199 КПК України вбачається, що суд продовжує строк тримання під вартою за умови, що прокурор доведе існування заявлених ним ризиків, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та наявність обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Ухвалюючи рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд повинен з`ясувати доцільність продовження застосування запобіжного заходу, що у свою чергу повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, наведеними учасниками судового провадження.

Як вбачається із матеріалів даного кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, за попередньою змовою групою осіб, за який передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк до 12 років.

Суд також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий, не одружений, дітей не має, не має офіційного місця роботи в Україні, до затримання працював у Республіці Польща.

У даному кримінальному провадженні судовий розгляд не завершений, не допитані усі свідки.

Вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, передбаченого ст. 149 ч. 2 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , на думку суду, дають підстави для висновку, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування від суду та незаконного впливу на свідків, які ще не допитані.

На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Із урахуванням викладеного, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Суд вважає, що у даному провадженні існує справжній суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи. Продовження строку тримання обвинуваченого під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_8 , та не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя. Судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання обвинуваченого під вартою, надані матеріали провадження не містять. Не надано таких даних і стороною захисту.

Відтак, строк тримання під вартою обвинуваченого необхідно продовжити на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 197, 199, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В и в :
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 357 ч. 3, ст. 149 ч. 2 КК України, по 27 вересня 2020 року включно.

У разі внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 22 серпня 2017 року, термін дії покладених на ОСОБА_8 обов`язків: не відлучатись без дозволу суду з населеного пункту за місцем проживання; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; прибувати за кожним викликом до суду, визначити строком на два місяці з дня внесення застави. У разі невиконання цих обов`язків застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2 підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя

Секретар: