Справа № 541/1394/20
Провадження № 1-кс/541/626/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

24 липня 2020 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонного суд Полтавської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді клопотання прокурора Миргородської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт майна, -

в с т а н о в и в :

21.07.2020 прокурор Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням, про накладення арешту на транспортний засіб автомобіль ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого Центром 5344 є - ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичним володільцем (користувачем) є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , визначивши місце зберігання - майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Миргород, вул. Я.Усика, 34 який має значення речового доказу в кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання вказала, що у провадженні СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000565 від 20.07.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.382 ч.1 КК України. В ході розслідування даного кримінального провадження слідчим було вилучено вищезгаданий транспортний засіб, який, на даний час, перебуває на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області.

Прокурор зазначає, що автомобіль ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, арешт вказаного майна є необхідним для забезпечення його зберігання до закінчення проведення відповідних слідчих дій, а його повернення може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначене клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна, автомобіля ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на належний йому транспортний засіб, оскільки постійно користується ним в особистих цілях.

Користувач майна, автомобіля ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 просив не наклади арешт на автомобіль.

Суд, заслухавши пояснення прокурора, власника та користувача майна, перевіривши та проаналізувавши долучені до клопотання докази приходить до переконання, що воно не підлягає до задоволення з таких підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення та достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні, з яким звертається особа з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Транспортний засіб ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, визнаний постановою слідчого речовим доказом по справі, проте в рамках порушеного за ознаками ч.1 ст.382 КК України кримінального провадження, даний речовий доказ не має ніякого доказового значення.

Крім того, слідчий суддя враховує, що санкцією ч.1 ст. 382 КК України не передбачено такого виду покарання, як конфіскація майна.

Клопотання не містить переліку подальших слідчих дій, які будуть проведені з даним транспортним засобом, огляд транспортного засобу проведено слідчим в порядку ст.237 КПК України, про що складено відповідний протокол, а подальше перебування майна поза межами володіння особи веде до порушення прав власника щодо володіння, користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене у задоволенні клопотання про арешт майна слід відмовити.

Положеннями ч.3 ст.173 КПК України передбачено, що відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно п. 2 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Зважаючи на що, тимчасово вилучене майно підлягає поверненню власнику.

Керуючись ст. ст. 8, 86, 89, 94, 169,170, 171-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування на майно: транспортний засіб - автомобіль ЗАЗ-DAEWOO д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , синього кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 виданого Центром 5344 є - ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичним володільцем (користувачем) є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , повернувши його власнику ОСОБА_7 .
Копію цієї ухвали для виконання вручити прокурору, який звернувся з даним клопотанням.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_8