05.11.2020 Провадження № 1-кп/331/621/2020
Єдиний унікальний номер 331/3943/20
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
про повернення обвинувального акту прокурору

05 листопада 2020 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта базова середня,
працюючого слюсарем-електриком КП «Запоріжелектротранс», не одруженого,
який за реєстрований і проживає в
АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,
-за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України,
в с т а н о в и в:
До Жовтневого районного суду м.Запоріжжя надійшло кримінальне провадження з обви-нувальним актом відносно ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України.
Кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м.Запоріжжя.
Прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття або зупинення провадження у справі відсутні, кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м.Запоріжжя, просить призначити судовий розгляд, справу розглядати у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово. Клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявляє.
Захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, фактичні обста-вини викладені неконкретно, не відповідають диспозиції статті обвинувачення, не зазначено норми якого закону порушено обвинуваченим, не міститься формулювання обвинувачення, а також обвинувальний акт не містить печатки прокуратури.
Обвинувачений підтримав клопотання захисника.
Вислухавши думку учасників попереднього судового засідання щодо можливості приз-начення судового розгляду кримінального провадження, розглянувши клопотання захисника щодо повернення обвинувального акту, суд вважає, що обвинувальний акт в зв`язку з невідпо-відністю вимогам КПК України підлягає поверненню прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 3 з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням,
яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким за-
вершується досудове розслідування.
Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, такі відомості:
п.5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановле-ними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Статтею 91 ч.1 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення
кримінального правопорушення;
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини,
мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акту « Досудовим розслідуванням встановлено, що …»,
тобто далі викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає
встановленими. Далі, автор обвинувального акту зазначає, що «Таким чином
ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.287 КК України, а саме випуск в експлуатацію технічно несправного транспортного засобу або інше порушення їх експлуатації.». Тобто, відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КК України обвинувальний акт містить: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає вста-новленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, але правова кваліфікація кримінального правопорушення не відповідає диспозиції інкримінованого ОСОБА_10 кримінального правопору-шення, при цьому, обвинувальний акт взагалі не міс-тить формулювання обвинувачення.
Диспозицією ст.287 КК України передбачена кримінальна відповідальність за: Випуск в експлуатацію завідомо технічно несправних транспортних засобів, допуск до керування транспортним засобом особи, яка перебуває в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, або не має права на керування транспортним засобом, чи інше грубе порушення правил експлуатації транспорту, що убезпечують дорожній рух, вчинене особою, відповідальною за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів, якщо це спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тяжке тілесне ушкодження або його смерть.
Під випуском в експлуатацію технічно несправних транспортних засобів розуміють усну чи письмову згоду, розпорядження, вказівку особи, відповідальної за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, про використання хоча б одного транспортного засобу в сфері дорожнього руху за цільовим призначенням.
Інше грубе порушення правил експлуатації транспорту, що убезпечують дорожній рух, охоплює випадки надання дозволу на використання не обладнаного належним чином вантажного транспортного засобу для перевезення пасажирів, перевантаженого транспортного засобу чи завантаженого із порушенням ПДР, допуск до керування особи, яка стомлена чи перебуває у хворобливому стані, грубе порушення режиму роботи водіїв та інші випадки.
Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. № 8 суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.
Вказаний принцип закріплений у ст.6 Конвенції про захист прав людини та осново-положних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований, зрозумілою для нього мовою, про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.
Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, так як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камінські проти Австрії» № 9783/82 п.79).
Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого пп.«b» п.3 ст.6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47), тобто неконкретність та незрозумілість обвинувачення є порушенням п.«а» ч.3 ст.6 Європейської конвенції з прав людини та права особи на захист.
Також, у справі «Barbera Messegu and Jabardo v .Spain» від 06.12.1988 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного ( «Barbera Messegu and Jabardo v .Spain,judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, р.33, 77).
Аналізуючи обвинувальний акт, суд вважає, що він не відповідає вимогам КПК.
Частиною 4 ст.291 КПК України передбачений вичерпний перелік документів, які додаються до обвинувального акту, та зазначено, що надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.
До обвинувального акту доданий Витяг з Реєстру досудових розслідувань та заява законного представника малолітнього потерпілого - ОСОБА_11 від 08.10.2020 р., в якій вона просить звільнити ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з її примиренням з ним. При цьому, вчинення кримінального правопорушення інкримінується ОСОБА_13 .
Відповідно до ст.109 ч.2 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування
1)номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування,
а також час її проведення;
2)реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3)вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Аналізуючи Реєстр матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинуваль-ного акту, суд вважає, що реєстр також не відповідає вимогам КПК України.
В Розділі ІІІ Реєстру «Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані в ході досудового розслідування» відсутня будь-яка інформація щодо цих заходів. Види заходів
забезпечення кримінального провадження визначені частиною 2 ст.131 КПК України, в тому числі тимчасовий доступ до речей і документів. З Реєстру вбачається (Розділ ІІ, п.9), що слідчий звертався із відповідним клопотанням до слідчого судді, яке було задоволено слідчим суддею.
Відповідно до вимог ч.1, ч.3 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
У підготовчому провадженні суд не вирішує питання про доведеність вини обвинува-ченого, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, але завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду. На думку суду наведені в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення без формулювання обвинувачення перешкоджають реалізації права обвинуваченого на захист та можуть вплинути на результати розгляду справи по суті, викладення обставин побудоване без належної конкретизації, не розкриваючи об`єктивну та суб`єктивну сторони інкримінованого кримінального правопорушення, обмежуються лише частковим переліченням кваліфікуючих ознак складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.3 п.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що викладені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, про невідповідність Реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.109 КПК України, в зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору Запорізької місцевої прокуратури № 3.
Враховуючи, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, в теперішній час відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням судового розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст.314 КПК України, суд у х в а л и в:
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_14