ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2876/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" серпня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
10.08.2020 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність тимчасово виконуючого обов`язки начальника слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_4 .

12.08.2020 ОСОБА_3 подав заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 .

У судове засідання заявник та слідчий суддя ОСОБА_4 не з`явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Вивчивши матеріали скарги, підстав для задоволення заяви про відвід не вбачаю з огляду на наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, гарантоване статтею 6 § 1 право на справедливий судовий розгляд вимагає, аби будь-яка справа розглядалась встановленим законом «незалежним і безстороннім судом». Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок. Тому питання їх дотримання Суд часто розглядає сукупно (Findlay проти Сполученого Королівства, § 73).

Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93).

У рамках суб`єктивного підходу Суд завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне (Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 119; Hauschildt проти Данії, § 47).

Для того, щоб вирішити, чи у даній справі є правомірні підстави сумніватись в неупередженості судді, слід взяти до уваги думку скаржника, якій, проте, не можна надавати вирішальної ролі. Визначальною є потреба встановити, чи його оцінка може вважатись об`єктивно виправданою (Ferrantelli і Santangelo проти Італії, § 58; Padovani проти Італії, § 27).

Заявник не навів жодної обставини передбаченої кримінально - процесуальним законом для відводу слідчого судді ОСОБА_4 .

Слідчий суддя вважає, що заява про відвід направлена на зловживання правами і жодним чином не пов`язана із виконанням суддею покладених на неї професійних обов`язків.

Крім того, заява про відвід повина містити обставини, які б поза розумним сумнівом могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що заява про відвід є надуманою та спрямованою на здійснення тиску на суд, що є неприпустимим.

Керуючись ст.ст. 75, 81 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: