Справа № 588/1071/20
№ провадження 1-кп/588/114/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2020 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кириківка Великописарівського району Сумської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який працює трактористом у СП «Мрія», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

У С Т А Н О В И В :

03.06.2020 близько 01 години, біля посівного поля №46, розташованого поблизу с.Кам`янецьке Тростянецького району Сумської області, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , виникла сварка, у ході якої останній вичерпавши словесні методи впливу, з метою спричинення невизначеного ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_6 , близько 5 ударів в область обличчя та голови. Перший удар ОСОБА_5 наніс у положенні стоячи навпроти ОСОБА_6 кулаком лівої руки в область лоба по центру, частково зачепивши верхню частину носа. Від завданого удару ОСОБА_6 упав на землю на спину, ударившись потиличною ділянкою голови. Після чого ОСОБА_5 уже лежачому ОСОБА_6 наніс 2 аналогічних удари кулаком лівої руки в область правої скронево-потиличної ділянки та 2 аналогічних удари кулаком правої руки в область лівої скронево-потиличної ділянки.

Внаслідок указаних умисних протиправних дій, ОСОБА_5 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин та множинних крововиливів багрового кольору в області лоба та вираженого набряку м`яких тканин спинки носа, саден невизначеної форми в потиличній ділянці по центру вкрите темно-червоною кров`яною кіркою, синця темно-фіолетового кольору на верхньому віці правого ока, підшкірної гематоми у правій скронево-потиличній ділянці, закритої черепно-мозкової травми, струс головного мозку, забою шийного відділу хребта.

Указані тілесні ушкодження по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, які мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорив обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду показав, що знає більше 20 років потерпілого, з юності товаришували. Після того як розлучився з першою дружиною і ОСОБА_6 став на її бік, на думку обвинуваченого поширював плітки про нього, кепкував, у них погіршились взаємовідносини. 02 червня 2020 року увечері близько 22 год. зателефонував ОСОБА_6 і домовився зустрітись. Близько 24 год обвинувачений під`їхав до ставку біля поля, що знаходиться поряд з с.Кам`янецьке. Зустрівшись з потерпілими, розмовляли, пропонував порибалити, але ОСОБА_6 відмовився, оскільки був на роботі, потім в ході розмови спитав у ОСОБА_6 проте як він міг проміняти їх дружбу на його колишню жінку. З цього приводу між ними почалась суперечка, в ході якої ОСОБА_5 , перший наніс удар потерпілому стоячи навпроти нього кулаком лівої руки в область лоба, внаслідок чого ОСОБА_6 почав втрачати рівновагу, але він продовжив наносити ще удари, спочатку наніс два удари з правого боку голови, а потім два удари з лівого боку, тобто всього наніс 5 ударів. Після цього залишив потерпілого сів в автомобіль, на якому прибув до потерпілого, і проїхавши 300 метрів застряв. Повернувшись до потерпілого просив допомогти витягти автомобіль, але він зачинився у власному автомобілі і не виходив, ймовірно боявся його. ОСОБА_5 зазначив, що намагався примиритись з потерпілими, але він не бажає, його вимоги стосовно розміру моральної шкоди вважав завищеними. Обвинувачений вказав, що шкодує про вчинене, розуміє, що не повинен був застосовувати фізичну силу, усвідомлює, що має понести покарання за вчинене.
Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні суду показав, що знає давно обвинуваченого, разом працювали деякий час. Точної дати не пам`ятає, на початку червня чи липня 2020 року пізно ввечері приїхав на роботу на поле в районі с.Кам`янецьке Тростянецького району, де працює охоронником фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 . Йому було доручено контролювати, щоб браконьєри не їздили по посівах кукурудзи та соняшника, не шкодили врожаю. Після 24 години під`їхав ОСОБА_5 на автомобілі «жигулі». ОСОБА_6 зазначив, що попередив ОСОБА_5 про те, щоб не їздив по полях з посівами, після чого у них виникла сварка, після якої обвинувачений спочатку наніс удар кулаком лівої руки в область лоба та носа, від якого він впав на спину. Коли почав підніматись, ОСОБА_5 продовжив наносити удари, зокрема, наніс два удари кулаком в області лівої скроні, а також два удари в області правої скроні. Після цього обвинувачений сів у власний автомобіль і поїхав, а потерпілий повідомив про подію інженера. Через деякий час обвинувачений повернувся, оскільки застряв на автомобілі просив допомогти виїхати, але ОСОБА_6 почував себе погано, його після ударів нудило, тому він зачинився у власному автомобілі і просив ОСОБА_5 залишити його, але останній довго не залишав його, наніс удари по лобовому склу, погрожував підпалити, лаявся. Оскільки потерпілий так і не вийшов з автомобіля, ОСОБА_5 повернувся до свого автомобіля і власними силами виїхав. ОСОБА_6 проходив лікування у лікарні, його зараз турбують головні болі, він втратив заробіток через перебування на лікуванні, вважав, що обвинувачений має понести покарання за свої дії, стосовно міри покарання поклався на розсуд суду.
Показання обвинуваченого та потерпілого у частині часу, місця, способу і механізму заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, кількості ударів та їх локалізації в цілому узгоджуються між собою, підтверджують обставини пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення.
Визнавши на підставі частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим і потерпілим змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченого та потерпілого, матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 1 статті 125 КК України, тобто як умисне легке тілесне ушкодження.
При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, працює, за місцем проживання характеризуються як схильна до конфліктів особа, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.
Як пом`якшуючі вину обставини суд відповідно до статті 66 КК України визнає щире каяття, який висловив критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини та готовності нести кримінальну відповідальність, та активне сприяння обвинуваченого у розкритті злочину, оскільки він добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення кримінального проступку, що мають істотне значення для повного його розкриття.
Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до статті 67 КК України, не встановлено.
Отже, з огляду на викладені вище обставини, дані про особу обвинуваченого, характер вчиненого діяння, ураховуючи позицію потерпілого щодо покарання та досудову доповідь органу з питань пробації, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, визначеному санкцією частини 1 статті 125 КК України.
У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 у рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, яка полягає у витратах на придбання медичних препаратів на суму 1353,50 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000 грн. Позов мотивовано тим, що внаслідок кримінального правопорушення він зазнав фізичного болю та страждань, у зв`язку з ушкодженням здоров`я, що призвело до проходження стаціонарного лікування, до цього часу відчуває головні болі, запаморочення; душевних страждань пережитих ним у зв`язку з самим фактом часткової втрати працездатності та звичайного укладу життя; крім того він був вимушений приїздити до міста Тростянець на зустріч із слідчим та прокурором, поніс витрати на дорогу та витратив багато часу (а.с.17-28).

Обвинувачений ОСОБА_5 цивільний позов визнав частково, зокрема, матеріальну шкоду він визнав у повному обсязі, моральну шкоду в сумі 2000 грн., в іншій частині - заперечив, посилаючись на надмірний на його думку розмір моральної шкоди, який визначив ОСОБА_6 .

Вирішуючи цивільний позов потерпілого у кримінальному провадженні, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до статті 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Крім визнання обвинуваченим розміру завданої ОСОБА_6 майнової шкоди в розмірі 1353 грн. 50 коп., така шкода підтверджується поданими копіями квитанції на оплату медичних препаратів, необхідних для лікування.

Отже, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілого 1353 грн. 50 коп. матеріальної шкоди, завданої кримінальним проступком.

Предметом цивільного позову може бути, зокрема, моральна шкоди, яка полягає у втратах немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних потерпілому протиправними діями обвинуваченого. Суд ухвалює рішення за результатами судового розгляду кримінального провадження, у межах якого пред`являвся цивільний позов.

Згідно із статтями 23, 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності вини, грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, ураховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, тощо.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінюючи у сукупності пояснення потерпілого, кількість ударів та їх локалізацію, відсутність опору з боку потерпілого, що не зупиняло обвинуваченого, обсяг спричинених тілесних ушкоджень, які мали видимий характер, очевидно супроводжувались фізичним болем, зумовили необхідність проходження стаціонарного лікуванні, що привезло до змін у звичайному циклі життя ОСОБА_6 , безумовно породжували душевні переживання, почуття страху і безсилля перед обвинуваченим, керуючись принципом розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої 5000 грн. у рахунок компенсації моральної шкоди.

Отже, цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 128, 129, 368-374, 392, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 1 статті 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Штраф має бути сплачений у місячний строк після набрання вироком законної сили, про що необхідно повідомити Тростянецький районний суд Сумської області шляхом представлення документа про сплату штрафу.
Цивільний позов ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого моральної та матеріальної школи задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 6353 (шість тисяч триста п`ятдесят три) грн. 50 коп. матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним проступком.
У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_8 відмовити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1