Справа № 476/207/20
Провадження № 1-кп/476/28/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2020 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 19.02.2020 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000047 по обвинуваченнню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т. Єланець Миколаївської області, громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В :

18.02.2020 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_5 разом із потерпілим ОСОБА_6 , та ОСОБА_8 і ОСОБА_9 перебули у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де спільно вживали алкогольні напої.

У вказаний час між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, через що у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи прямий умисел спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , наніс не менше чотирьох ударів правою рукою в область голови потерпілого, спричинивши останньому легке тілесне ушкодження у вигляді крововиливу на нижньому повіці ока.

Після чого ОСОБА_5 помітив на кухонному столі мобільний телефон марки «Apple iPhone 4 S», чорного кольору, який належить потерпілому ОСОБА_6 та в нього виник умисел на заволодіння вказаним телефоном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та вчиняються в присутності потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відкрито заволодів вказаним мобільним телефоном, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток в розмірі 1 300 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження та ч. 1 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

11.12.2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даних кримінальних проваджень обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.186 КК України. ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні даних кримінальних правопорушень. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт, за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 120 годин громадських робіт. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, узгоджено остаточно призначити покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просив вказану угоду затвердити та призначити узгоджений вид та розмір покарання. Зазначив, що заподіяну шкоду повністю відшкодував, при цьому, визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України, щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_6 також просив затвердити угоду, зауважив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні прокурор зазначав, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому підтримав клопотання потерпілого та обвинуваченого про затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, суд прийшов до таких висновків.

Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Кримінальні правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. 12 КК України, є кримінальним проступком та нетяжким злочином.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація кримінальних правопорушень визначена правильно за ч.1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України суд враховує як пом`якшуючу покарання обставину щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд враховує вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену 11.12.2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000047 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.1 ст. 186 Кримінального кодексу України, затвердити.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 80 (восьмидесяти) годин громадських робіт;

-за ч. 1 ст. 186 КК України у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Речові докази: мобільний телефон марки «Apple iPhone 4 S», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити в повне розпорядження останнього.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1