КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
за участю:
прокурора ОСОБА_6
представника власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна вилученого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кошти в іноземній валюті в сумі 4650 доларів США, 600 Євро та 221 000 гривень.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні не має процесуального статусу, з яким закон пов`язує можливість накладення арешту на його майно, а матеріалами клопотання не підтверджена необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, через відсутність у матеріалах провадження постанови про визнання майна речовим доказом, у зв`язку із чим, прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор відділуОфісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно, вилучене під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: кошти в іноземній валюті в сумі 4650 доларів США, 600 Євро та 221 00 гривень.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що ОСОБА_7 є особою, яка своїми діями сприяла незаконній діяльності організованій злочинній групі, та вилучені грошові кошти належать фактично ОСОБА_7 та були отримані під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ч. 5 ст. 191 КК України. Вказує, що 20.08.2020 постановою слідчого зазначені грошові кошти визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки у слідства є достатні підстави вважати, що ці кошти є предметом злочину. Додає, що ОСОБА_7 знав про те, що грошові кошти одержані внаслідок вчинення злочину.

У підсумку прокурор зазначає, що слідчим суддею безпідставно не взято до уваги обґрунтовані мотиви та мету арешту майна, доведені стороною обвинувачення.

Одночасно автор апеляційної скарги ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування причин пропуску строку вказує, що копію ухвали слідчого судді отримано прокурором 24.09.2020.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що прокурор участі у судовому засіданні суду першої інстанції не приймав, копію оскаржуваної ухвали прокурором отримано 24.09.2020 (а.с. 208), апеляційна скарга подана 25.09.2020 (а.с. 216, відповідно до штампу на конверті), п`ятиденний строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді апелянтом не порушено, а тому і не підлягає поновленню.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку представника власника майна, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні слідчим суддею обґрунтовано відмовлено у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та правильно визначені правові підстави для цього.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, упровадженні Головного слідчого управління Національної поліції України перебувають матеріали кримінального провадження №0000835, відомості про яке 10.09.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 і ч. 5 ст. 191 КК України.
23.08.2020 прокурор другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме кошти в іноземній валюті в сумі 4650 доларів США, 600 Євро та 221 000 гривень, вилучених за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні даного клопотання прокурора про арешт майна.

Жодних об`єктивних даних, які б спростовували чи ставили під сумнів законність прийнятого слідчим суддею рішення колегія суддів в матеріалах судової справи по розгляду клопотання по накладенню арешту не вбачає, оскільки покладені в основу ухвали слідчого судді мотиви, що стали підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора, слід визнати обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги прокурора такими, що не заслуговують на увагу колегії суддів і не ґрунтуються на законі, виходячи з наступного.

КПК України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер.

Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України, то слідчий повинен неухильного їх дотримуватися.

Так, згідно ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Вказана норма також узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Представленими в апеляційний суд матеріалами встановлено, що у період 2019 року ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та службові особи Пенсійного фонду України, діючи у складі організованої групи, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнили кошти Пенсійного фонду України, в сумі 7 596 799, 5 грн., яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто в особливо великих розмірах.

Так, в обґрунтування підстав вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, прокурором до клопотання додано Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, постанову про зміну групи прокурорів від 18.06.2020, постанову про доручення проведення досудового розслідування групі слідчих від 19.08.2020, рапорт головного оперуповноваженого Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_11 , рапорт старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_12 , доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, рапорт головного спеціаліста Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_13 , договір про закупівлю Послуг за державні кошти від 09.08.2016, специфікації послуг, договір №15/2017 про закупівлю за державні кошти від 08.08.2017, договір №070518/1 про закупівлю за державні кошти від 07.05.2018, договір №191011-СР про закупівлю за державні кошти від 16.10.2019, висновок експертного дослідження №20/3 КТ-2 від 03.03.2020, висновок експертного дослідження №20/3 КТ-3 від 03.03.2020, висновок експерта №СЕ-19-20/8505-ЕК від 06.04.2020, висновок експерта №СЕ-19-20/8500-ЕК від 06.04.2020, доручення про проведення слідчих (розшукових) дій, рапорт головного спеціаліста Департаменту захисту економіки Національної поліції України ОСОБА_13 , повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 20.08.2020, повідомлення про підозру ОСОБА_10 від 20.08.2020, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.08.2020, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18.08.2020, протокол обшуку від 20.08.2020 та зауваження до нього.

Разом з тим, наведені документи, на переконання колегії суддів, не доводять відношення ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, яке розслідується у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Крім того, заслуговує на увагу і відсутність у матеріалах провадження постанови про визнання майна, на яке прокурор просить накласти арешту, речовим доказом, про що в своїй ухвалі зазначає і слідчий суддя, у зв`язку із чим посилання прокурора на те, що вилучені грошові кошти є предметом злочину, слід визнати необгрунтованими. Крім того, не долучено до матеріалів провадження зазначеної постанови прокурором і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 є особою, яка своїми діями сприяла незаконній діяльності організованій злочинній групі, на переконання колегії суддів, є передчасними, з урахуванням відсутності у даної особи будь-якого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні.

Твердження апелянта про те, що вилучені грошові кошти належать фактично ОСОБА_7 та були отримані під час вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ч. 5 ст. 191 КК України, про що останній знав, слід визнати непереконливими, оскільки обставини, на які посилається прокурор, носять характер припущень, з урахуванням ненадання стороною обвинувачення фактів на підтвердження наведеного.

Враховуючи вищевикладене і мотивування клопотання прокурора, колегія суддів вважає, що, в розумінні вимог ст. 132 КПК України, ініціатор клопотанняне надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які він послався у клопотанні про арешт майна.
Жодних інших фактів та обставин на користь наявності підстав для такого втручання у права і свободи особи, а саме ОСОБА_7 , суду надано не було.

Таким чином, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК України, обґрунтовано відмовив у його задоволенні.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 вересня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: кошти в іноземній валюті в сумі 4650 доларів США, 600 Євро та 221 000 гривень, вилучених за адресою: АДРЕСА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ______________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4