Справа № 349/1285/20
Провадження № 1-кп/349/43/21
В И Р О К
іменем України
20 січня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, яке було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Рогатині, Івано-Франківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, неодружений, має на утриманні троє малолітніх дітей, який не працює, раніше несудимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Згідно ч.1 ст.129-1 Конституції України та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Постановою Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 27 серпня 2019 року, яка набрала законної сили 07 вересня 2019 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомлений з вказаною постановою суду, діючи умисно, в порушення вимог ч.1 ст.129-1 Конституції України, ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не виконував вказане судове рішення в частині позбавлення права керування транспортними засобами, яке набрало законної сили та в період часу з 17 вересня 2019 року по 14 червня 2020 року, систематично продовжував керувати транспортним засобом Volkswagen Transporter, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без посвідчення водія , де за такі дії 17 вересня 2019 року, 07 березня 2020 року, 01 травня 2020 року та 14 червня 2020 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, відповідальність передбачена ч.1 ст.382 КК України.

Позиція обвинуваченої щодо пред`явленого обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого.
У судовому засіданні обвинувачений надав показання про те, що йому було відомо про винесення судом постанови від 27 серпня 2019 року, якою його було позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Однак він в період часу з 17 вересня 2019 року по 14 червня 2020 року неодноразово керував транспортним засобом без посвідчення водія, оскільки особа з якою він спільно проживає була вагітною, а тому він їздив з нею до медичного закладу. За керування транспортним засобом без посвідчення водія був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, штрафи оплатив. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Згідно з досудової доповіді, складеної 18 вересня 2020 року Рогатинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Врахувавши характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України (в редакції на час вчинення цього діяння) є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, який раніше несудимий, задовільнохарактеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох малолітніх дітей, на обліку в нарколога чи психіатра не числиться, а також враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов висновку про призначення йому покарання у виді штрафу в межах мінімальної санкції, яка передбачена ч.1 ст.382 КК України.
Покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8 500 грн буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також буде справедливим щодо досягнення мети покарання виходячи з вимог ст.50 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішувались судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.
Речові докази та документи суду не надавались.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

На час ухвалення вироку до обвинуваченого не застосований жодний вид запобіжного заходу.
Керуючись ст.ст. 368 -369, 373- 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 8 500 грн.

Штраф оплатити на користь держави з зарахуванням на рахунок UA0009652, отримувач коштів ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Рогатин/21081100, код за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходу 21081100.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження за їх заявами.

Суддя ОСОБА_1