Єдиний унікальний номер: 379/56/21
Провадження № 1-кс/379/22/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 рокум.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща заяву про самовідвід судді Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000149 від 12.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (єдиний унікальний номер379/56/21 провадження 1-кп/379/31/21),
ВСТАНОВИВ:
15.01.2021 до Таращанського районного суду Київської області від Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000149, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2019, про вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.01.2021 суддя ОСОБА_3 була визначена в якості головуючого для розгляду зазначеного кримінального провадження.
16.01.2021 головуючим суддею ОСОБА_3 було заявлено самовідвід з тих підстав, що потерпілою особою у кримінальному провадженні є ОСОБА_5 , яка працює у Таращанському відділу Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області на посаді прокурора та регулярно приймає участь на стороні обвинувачення у судових провадженнях щодо кримінальних правопорушень, що перебувають у її провадженні, як головуючого судді.
Потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти задоволення самовідводу.
Головуючий суддя ОСОБА_3 та учасники кримінального провадження у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляд заяви повідомлені належним чином.
Суддею з урахуванням положень ст. 81 КПК України, визнано можливим проводити розгляд заяви про самовідвід за відсутності заявника.
Вивчивши заяву про самовідвід, приходжу до наступного висновку.
За нормами ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частиною 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути мотивованим.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", закріплено принцип, з яким кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом. Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад, умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності, оскільки важливим питанням є забезпечення у демократичному суспільстві довіри громадськості до суду.

Пунктом 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли би виникнути сумніви у неупередженості судді.
Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.
Практика Європейського Суду з прав людини свідчить, що право на безсторонній суд включає як об`єктивні, так і суб`єктивні елементи (рішення у справах «П`єрсак проти Бельгії» від 1.10.1982 р.; «Де Куббер проти Бельгії» від 26.10.1984р).
Об`єктивний критерій безсторонності полягає в тому, щоб встановити, чи існували при розгляді справи факти, які ставлять під сумнів незалежність судді.
Суб`єктивний критерій безсторонності полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.
Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.
У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.
За загальним правилом існує презумпція особистої безсторонності доти, доки не доведено інше. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.
Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Королівства Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Королівства Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

З урахуванням доводів, наведених заявником і доказів на їх обґрунтування, суддя приходить до висновку, що за даних підстав з ціллю усунення думки про можливу упередженість слідчого судді при розгляді скарги, подану заяву слід задовольнити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75,76, 81, 309 КПК України, суддя,
УХВАЛИВ:
Заяву про самовідвід судді Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000149 від 12.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (єдиний унікальний номер379/56/21 провадження 1-кп/379/31/21) задовольнити.
Кримінальне провадження № 0000149 від 12.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України (єдиний унікальний номер379/56/21 провадження 1-кп/379/31/21), передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого перерозподілу в порядку ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1