Справа № 132/3886/20
Провадження №11-кп/801/185/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження №0000235 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

в с т а н о в и в :

Досудовим розслідуванням установлено, що відносно ОСОБА_8 09.12.2016 року направлено до Калинівського районного суду Вінницької області обвинувальний акт за ч.1 ст.317 КК України, разом з тим, останній на шлях виправлення не став та обвинувачується у вчиненні умисного кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин.
Так, ОСОБА_8 маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут наркотичних засобів, за невстановлених на даний час досудовим розслідування обставин, 28.07.2020 року незаконно придбав та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.
В подальшому з метою реалізації злочинного умислу, ОСОБА_8 28.07.2020 року близько 11:00 год. під час телефонної розмови по номеру НОМЕР_1 , надав «покупцю» ОСОБА_9 номер банківської картки «Приватбанку» № НОМЕР_2 на який ним в подальшому було перераховано грошові кошти в сумі 400 грн., за придбання психотропної речовини-амфетаміну. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою із своєю співмешканкою ОСОБА_10 , передав їй поліетиленовий пакет із застібкою Zip-Lock, обмотаний синьою ізоляційною стрічкою із вмістом психотропної речовини амфетаміну, для подальшої передачі покупцю.
Близько 16:40 год. 28.07.2020 року ОСОБА_10 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_11 злочинний умисел на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи біля воріт домогосподарства по АДРЕСА_1 , під час проведення оперативної закупки умисно незаконно збула ОСОБА_9 , продавши за грошові кошти в сумі 400 грн., порошкоподібну речовину блідо-рожевого кольору, масою 0,3110 г., яка містилась в поліетиленовому пакеті із застібкою Zip-Lock, обмотаному синьою ізоляційною стрічкою, та в якій відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №1377 від 18.08.2020 року міститься психотропна речовини, обіг якої обмежено-амфетамін, масою 0,1098 г.
Крім того, ОСОБА_12 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , маючи умисел не незаконне придбання, зберігання з метою збуту та незаконний збут психотропної речовини, 08.09.2020 року в період часу з 09:14 год. по 20:15 год. незаконно придбав, виготовлену ОСОБА_13 , та зберігав за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін.
Близько о 21:00 год. 08.09.2020 року ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_13 , маючи умисел на вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи за місцем свого проживання на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , під час проведення оперативної закупки умисно незаконно збув ОСОБА_9 продавши за грошові кошти в сумі 400 грн., порошкоподібну речовину білого кольору, масою 0,7773 г., яка містилась в поліетиленовому пакеті із застібкою Zip-Lock та в якій відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №1772 від 16.10.2020 року міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,1612 г.
Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 10 років із конфіскацією майна, останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, у сфері обігу наркотичних речовин, соціальні зв`язки у останнього відсутні.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, мотивуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції порушив право захисника на участь в судовому розгляді, оскільки про час та місце підготовчого засідання сторону захисту повідомлено за день до слухання справи, судове засідання проведено без участі обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , які не були належним чином повідомлені, а тому їх неявка до суду перешкоджала його проведенню, суд першої інстанції порушив вимоги ст.314 КПК України та прийняв незаконне рішення.
Заслухавши захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити; прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріалами кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають значення для становлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вище вимог кримінального процесуального закону.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.
Так, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України, з чим і погоджується колегія суддів, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, останній раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності, у сфері обігу наркотичних речовин, соціальні зв`язки у нього відсутні; нових належних та допустимих доказів, які б свідчили про скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції учасниками судового розгляду в ході апеляційного перегляду не надано, а ті що містяться в матеріалах провадження свідчать про обґрунтованість прийнятого судом рішення.
Доводи сторони захисту про те, що не належне повідомлення інших обвинувачених по даному кримінальному провадженні про час та місце судового розгляду перешкоджала його проведенню та дане оскаржуване рішення є незаконним, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 немає відношення до інших обвинувачених в цьому кримінальному провадженні, а стосується лише ОСОБА_8 , який із своїм захисником були присутні в підготовчому судовому засіданні при розгляді вищезазначеного клопотання прокурора, а тому права сторони захисту та обвинуваченого не порушені.
Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Враховуючи вище викладені обставини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, оскільки ухвалена у відповідності до вимог закону, та винесена на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга сторони захисту не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 09 грудня 2020 року, якою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4