Справа № 487/4772/20
Провадження № 1-кс/487/5224/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.08.2020 року місто Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 20.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002714 за ч. 1 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Заводського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суму міста Миколаєва з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 20.08.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002714 за ч. 1 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно підозрюваного ОСОБА_5 . У поданому клопотанні слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешт у, що полягає в забороні підозрюваному у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин залишати місце свого мешкання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора, суду (в залежності від стадії кримінального провадження); повідомляти слідчого, прокурора, суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено, що наявні ризики, які передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В обґрунтування обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_5 є необхідність запобігання можливостей переховуватися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду, впливати на потерпілого у кримінальному провадженні з метою уникнути кримінальної відповідальності, можливостей доведення злочинного умислу до кінця. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке, згідно ч. 4 ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, та за яке передбачено покарання у вигляді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років. У зв`язку із наведеним, існує ризик, що ОСОБА_5 , перебуваючи поза межами місця свого мешкання та маючи можливість вільно пересуватись по місту Миколаєву або за його межами, усвідомлюючи можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду. Таким чином, є достатні підстави вважати, що наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України. В обґрунтування п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані особи, яка є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, що дає можливість останньому зустрітись із потерпілим поза межами кримінального процесуального судочинства та психологічним чином, умовлянням або погрозами змушувати його змінити свої покази або відмовитись від них. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має стабільного джерела доходів, у зв`язку із чим може вчиняти інші кримінальні правопорушення або продовжити свої злочинні протиправні дії відносно потерпілого ОСОБА_7 . На підставі наведеного, сторона обвинувачення вважає, що наявні ризики, передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають стороні обвинувачення достатньо підстав вважати, що обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж домашній арешт у певний період доби, не забезпечить належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 щодо виконання ним своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищезазначеним ризикам. Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки не є можливим у зв`язку з відсутністю у підозрюваного міцних соціальних зв`язків з особами, що заслуговують довіру та можуть поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування та суду. Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ніяким чином не перешкоджає підозрюваному вчиняти інші кримінальні правопорушення, зокрема, продовжити свої злочинні протиправні дії відносно потерпілого ОСОБА_7 , переховуватись від органів досудового розслідування та, в подальшому, від суду. Підозрюваний ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , однак, під час проведення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю бабусею - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з метою попередити спроби ухилитися від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду, незаконно впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також в цілях забезпечення виконання процесуальних рішень.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підтримала, наполягала на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені у клопотанні. Також, прокурор вважала, що наявні усі підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не досягне своєї мети по забезпеченню виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам.
Захисника адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 просили обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчим суддею встановлено, що впровадженні СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002714 від 20.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.08.2020, приблизно о 22 годині 40 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 перебував навпроти будинку № 24 по проспекту Центральному, у місті Миколаєві. Перебуваючи у вищезазначений час у вищезазначеному місці, ОСОБА_5 побачив потерпілого ОСОБА_7 , та в нього раптово виник злочинний, протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій раптовий виниклий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, діючи умисно, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність, ОСОБА_5 відкрито, шляхом ривку, зірвав з плеча ОСОБА_7 сумку чорного кольору із замінника шкіри марки «Jeep» (вартістю 200 гривень), в середині якої знаходились документи (матеріальної цінності не представляють), гаманець чорного кольору із замінника шкіри (вартістю 350 гривень) з наявними грошовими коштами в сумі 500 гривень однією купюрою, на загальну суму 1050 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1050 гривень.

19.08.2020 року о 23:44 годині ОСОБА_5 було фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20.08.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.08.2020 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.08.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_7 ; протоколу проведення слідчого експерименту від 20.08.2020 року; протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , протоколів огляду місця події від 20.08.2020 року із таблицями фотозображень.
Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.
Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно ч. 1 ст. 186 КК України передбачена відповідальність за відкрите викрадення чужого майна (грабіж), що карається штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до чотирьох років.
Отже, відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є нетяжким, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання може переховуватися від органів досудового слідства та суду, тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні доведено, що існує ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконно впливати на потерпілого з метою уникнення покарання. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Отже, відповідно до ч. 2 ст. 177 УКПК України стороною обвинувачення доведено, що без встановлення відповідних обмежень, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
За змістом частин 1 та 2 ст. 194 КПК України обов`язок доведення наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання покладається саме на прокурора.
Інші ризики, зазначені слідчим у клопотанні, під час судового розгляду прокурором доведені не були.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до 4 років позбавлення волі; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку за станом здоров`я ніде не перебуває; характер соціальних зв`язків підозрюваного ОСОБА_5 в місці його постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за якою підозрюваний ОСОБА_5 проживає зі своєю бабусею ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на його утриманні; підозрюваний ОСОБА_11 має батьків, які мешкають окремо, не одружений, дітей не має; раніше не судимий, повідомлень про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень немає; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 складає 1050 гривень; ОСОБА_5 працює охоронцем у супермаркеті «Таврія В» за адресою: місто Миколаїв, вулиця Курортна, 9, із змінним графіком у період з 08:00 години до 22:00 години.
Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, з огляду на конкретні, наведені вище, обставини кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що прокурор не довів недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт у певний період доби (з 22:00 до 06:00 годині), а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який відповідно до ст. 181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло в певний період доби, а саме: з 23:30 години до 06:00 години, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам в межах строку досудового слідства з урахуванням дати повідомлення ОСОБА_5 про підозру 20.08.2020 року.
При цьому згідно ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: повідомляти слідчого, прокурора, суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Доводи, наведені стороною захисту, вказаного висновку суду не спростовують з наведених вище міркувань. Слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, та відповідають меті досягнення дієвості кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 95, 176-178, 181, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити частково.
Застосувати строком до 20 жовтня 2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає в забороні підозрюваному залишати житло, а саме: фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 23:30 години до 06:00 години.
Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати наступні обов`язки:
- повідомляти слідчого, прокурора, суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Роз`яснити та попередити ОСОБА_5 що за невиконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, на підозрюваного може бути накладено грошове стягнення у розмірі: від 0,25 до 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого, прокурора; від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик слідчого судді, суду; а також може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід
Роз`яснити, що згідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді діє до 20.10.2020 року (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 25.08.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1