Справа № 203/4309/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
захисника в режимі відеоконференції ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Дніпро клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої за ч.1 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 листопада 2020 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої за ч.1 ст.115 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зазначив, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання останній міри запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченої проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, просила змінити запобіжний захід підзахисній на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю.
Обвинувачена підтримала думку свого захисника.
Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.
Заслухавши клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченій, думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно абзацу п`ятого п.20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України , у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Вирішуючи питання про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжного заходу, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки обвинувачена ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не одружена, утриманців не має, офіційно не працевлаштована, що свідчить про відсутність в неї міцних соціальних зав`язків.
Також судом враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
З огляду на це, суд вважає, що ризики, які враховувались при обранні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, на теперішній час не зменшились та вказані вище обставини в своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що перебуваючи на свободі остання з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, або іншим чином перешкоджати судовому розгляду. Вказані ризики є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно ОСОБА_6 строку тримання під вартою.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, а саме, рішення «Лабіта проти Італії», питання розумності строків тримання особи під вартою вирішуються судом, зважаючи на наявність дійсного публічного інтересу у триманні особи під вартою, що переважає над приватним правом особи на особисту недоторканність.
З урахуванням викладених ризиків, які передбачені ст.177 КПК України, а також враховуючи, що що обставини, які явилися підставою для взяття ОСОБА_6 під варту на даний час не змінилися, суд вважає необхідним продовжити запобіжний захід, обраний обвинуваченій ОСОБА_6 , а саме тримання під вартою з урахуванням вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України терміном на шістдесят днів.
Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Проте, враховуючи вищенаведені ризики та розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та запобігти наявним ризикам, визначеним ч.1 ст.177 КПК України. Тому не вбачає підстав для застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, як про це просили обвинувачена та її захисник.
Керуючись ст.ст.177-178, 183, 185, 350, 369, 372КПК України, п.20-5 розділу XI «Перехідні положення» КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст.115 КК України, задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 23 січня 2021 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1