Справа № 639/4224/20
Провадження № 1-в/639/536/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про приведення вироку до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою освітою, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої: 06.02.2018 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309, ч.2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, -

ВСТАНОВИВ:
На розгляд до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про приведення вироку Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.02.2018 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ щодо пом`якшення призначеного покарання стосовно засудженої ОСОБА_5 .
В судовому засіданні прокурор Новобаварського відділу Харківської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 заперечував проти задоволення вказаного подання, оскільки покарання призначене ОСОБА_5 вироком суду за ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ч. 1 ст. 70 КК України поглинуто більш тяжким покаранням призначеним за ч. 2 ст. 307 КК України.
Представник уповноваженого органу з питань пробації та засуджена ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, що згідно вимог ч. 5 ст. 539 КПК України не є перешкодою для розгляду зазначеного подання.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 06.02.2018 року ОСОБА_5 засуджена за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, та їй призначено покарання:
-за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
-за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо вона протягом іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї судом обов`язки.
На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набрав законної сили 13.03.2018 року.
01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ.
Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України в редакції чинній з 01.07.2020 року, санкція цієї статті передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.
Частиною 2 ст. 4 КК України встановлено, що злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Частиною 1 статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Частиною 3 зазначеної статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію в часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Частиною 3 ст.74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
Враховуючи вищенаведене, а також те, що положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22.11.2018 року № 2617-VIІI, який набрав законної сили 01.07.2020 року, має зворотню дію в часі в частині санкції ч. 1 ст. 309 КК України, з якої виключено такий вид покарання як позбавлення волі, а визначено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, однак вироком суду засудженій ОСОБА_5 призначено покарання ще і за ч.2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 роки, яке на підставі ч. 1 ст. 70 КК України поглинуло покарання призначене за ч. 1 ст. 309 КК України. Таким чином, призначене ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України жодним чином не впливає на остаточне покарання призначене їй вироком суду від 06.02.2018 року у справі, а тому у задоволенні подання слід відмовити.
Керуючись статтями 537 та 539 КПК України, ст.ст. 72, 74, 75, 78 КК України, суд

УХВАЛИВ:
У задоволенні подання начальника Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про приведення вироку до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VІІІ відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1