Справа № 346/669/21
Провадження № 1-кп/346/378/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 09.01.2021 відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прокурава, Косівського району, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, не судимого, на утриманні нікого не має, депутатом не являється,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою його використання, а також у використанні завідомо підробленого документу.
Кримінальний проступок вчинено при наступних обставинах.
Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою уникнення від встановленої Законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу (посвідчення водія), ОСОБА_3 , в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України №340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», а саме п. 16, згідно якого посвідчення водія на право керування транспортним засобом однієї з категорій видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити в сервісному центрі МВС, на початку червня 2020, діючи умисно, протиправно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, вступив у змову з невстановленою під час досудового розслідування особою, матеріали відносно якої виділено у окреме провадження, та усвідомлюючи злочинний характер своїх дій щодо пособництва у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), надав невстановленій досудовим слідством особі свої анкетні дані та фотокартку для подальшого їх внесення до підробленого документу, чим створив сприятливі умови для вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

В подальшому вищевказана невстановлена особа у невстановленому під час досудового розслідування місці виготовила підроблений документ посвідчення водія, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме бланк посвідчення водія, серія і номер НОМЕР_1 від 04.07.2020, в яке внесла анкетні дані та фотографію ОСОБА_3 .

Згідно висновку експерта № СЕ-19/109-21/287- ТД від 14.01.2021, наданий на дослідження бланк посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 від 04.07.2020, за способом нанесення зображень та елементами захисту не відповідає бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу. Всі зображення у наданому бланку посвідчення водія виконані термосублімаційним способом друку.

Згідно інформації ТСЦ № 7344 від 09.01.2021, посвідчення водія ОСОБА_3 не видавалося.

Крім того, 09.01.2021 ОСОБА_3 , перебуваючи в м.Коломия, по вул. Карпатська, біля буд. №2, будучи учасником дорожнього руху в якості водія автомобіля марки "Audi", державний номерний знак НОМЕР_2 , під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівника поліції, достовірно знаючи, що посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 від 04.07.2020, є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, з метою уникнення встановленої законом відповідальності за керування транспортним засобом без передбаченого дозволу, пред`явив для перевірки працівнику поліції завідомо підроблений документ, а саме посвідчення водія серії та номер НОМЕР_1 від 04.07.2020 і у такий спосіб використав його.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.
Відповідно до положень ч.2 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальними проступками.
Відповідно до ч.1 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Як вбачається з долученої до обвинувального акта письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 від 01.02.2021 року обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч.2 ст.302 КПК України та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за його відсутності.
Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування №0000011 від 09.01.2021 та документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема протокол допиту підозрюваного від 15.01.2021 (арк. справи 37-38).
Відтак, з урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України - пособництво у підробленні офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ і яке надає права або звільняє від обов`язків з метою його використання, а також у використанні завідомо підробленого документу доведена повністю встановленими органом досудового розслідування обставинами.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних проступків.
Обставин, яка обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не одружений, на утриманні не має.
За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України у межах, установлених у санкціях вказаних частин ст. 358 КК України, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України, а саме у виді штрафу.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Керуючись ч. 9 ст. 100, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 гривень.

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Речові докази: посвідчення водія серією та номером НОМЕР_1 від 04.07.2020 поміщене до обласної оперативно-пошукової колекції Івано-Франківського НДЕКЦ МВС - залишити у матеріалах кримінального провадження .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на проведення технічної експертизи документів у розмірі 1961 (одну тисячу дев`ятсот шістдесят одну) грн. 40 коп..
Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок може бути подано апеляцію до Івано-Франківського Апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення. У випадку неподання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя ОСОБА_1