Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 540/41/19
Провадження № 1-кп/542/68/20
В И Р О К
іменем України
29 липня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000004 від 03.01.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтава, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуває в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)», раніше судимого:
1)21.02.1997 року Октябрським районним судом м. Полтави за ст.17 ч.2 ст.140, ч.1 ст.145, ч.2 ст.215-3, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2)16.02.2001 року Октябрським районним судом м. Полтави ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ст. 17, ч. 2 ст. 140, ст. 42, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
3)22.01.2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі;

4)09 лютого 2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
5)02.11.2004 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
6) 27.09.2005 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;
7) 29.01.2009 року Полтавським районним судом Полтавської області за ст.395, ч.2 ст.309, ч.1 ст.316, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 1 рік позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 27.09.2005 року, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі;

8) 04.09.2009 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано 1 рік 6 місяців позбавлення волі за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 29.01.2009 року, остаточно призначено у вигляді 5 років позбавлення волі. 06.11.2013 року звільнений у зв`язку з відбуттям покарання;

9)14.05.2010 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано 2 роки 2 місяці позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м.Полтави від 04.09.2009 року, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

10) 21.02.2011 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано 3 роки 2 місяці позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 14.05.2010 року, остаточно призначено покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі;

11)03.07.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

12) 23.10.2014 року Київським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 03.07.2014 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

13)20.11.2014 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі за вироком Київського районного суду м.Полтави від 23.10.2014 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

14)25.12.2014 року Полтавським районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 20.11.2014 року, остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Вироком Апеляційного суду Полтавської області від 19.02.2015 року змінено вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року за ч.3 ст.185 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

15)20.02.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано 1 рік 3 місяці позбавлення волі за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 25.12.2014 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

16)24.03.2015 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано 3 місяці позбавлення волі за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 20.02.2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. 08.04.2016 року звільнений умовно - достроково, не відбутий строк покарання 8 місяців 11 днів;

17)11.10.2016 року Київським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 24.03.2015 року, остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

18) 16.06.2017 року Київським районним судом м. Полтави за ст.71, ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці 11 днів. 06.07.2018 року звільнений у зв`язку з відбуттям покарання;

19) 19.12.2018 року Київським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

20) 04.04.2019 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

21) 11.11.2019 року Київським районним судом м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

22) 04.02.2020 року Карлівським районним судом м. Полтави за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
14.12.2018 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поряд із магазином «Копієчка», що знаходиться за адресою: вулиця Миру, 29Б, в селі Селещина Машівського району Полтавської області, помітив автомобіль ЗАЗ 1102 (Таврія) д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 виданого Полтавським МРЕВ 27.05.2003 року, зареєстрований на ОСОБА_6 та фактично належить ОСОБА_7 , підійшовши до вказаного автомобіля ОСОБА_3 через скло водійської дверцяти помітив автомобільну магнітолу « НОМЕР_3 », яка була вмонтована в передню панель автомобіля та в цей час у ОСОБА_3 виник прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме автомобільної магнітоли « НОМЕР_3 ».

ОСОБА_3 реалізуючи свій прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, користуючись відсутністю уваги власника та тим, що його дії є непомітними, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, за рахунок власної фізичної сили, кистю правою руки відчинив наявну ручку водійської дверцяти автомобіля ЗАЗ 1102 (Таврія) д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, після чого, в середині салону даної автівки, за рахунок власної фізичної сили обома руками демонтував наявну в панелі автомобіля магнітолу моделі: « НОМЕР_3 », поклав її до поліетиленового пакету чорного кольору, з місця злочину зник.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №32 вартість автомобільної магнітоли марки «Ріоnееr 3016С» станом на 14.12.2018 року становить 496,4 грн.

Таким чином, вказаними протиправними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 496,4 гривень.

Після цього, 14.12.2018 року близько 08 год. 35 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи поряд із магазином «Копієчка», що знаходиться за адресою: вулиця Миру, 29Б, села Селещина Машівського району Полтавської області, помітив автомобіль ВАЗ 21104 д.н.з. НОМЕР_4 , сірого кольору, який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 виданого територіальним сервісним центром 5346, 02.12.2015 року, зареєстрований на ОСОБА_8 , який є його фактичним власником, підійшовши до вказаного автомобіля, ОСОБА_3 через скло водійської дверці помітив автомобільну магнітолу «Ріоnееr DEH 3050UB», яка була вмонтована в передню панель автомобіля та в цей час у ОСОБА_3 виник прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а саме автомобільної магнітоли «Ріоnееr DEH 3050UB».

ОСОБА_3 , реалізуючи свій прямий, корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, (крадіжка), повторно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, користуючись відсутністю уваги власника та тим, що його дії є непомітними, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, за рахунок власної фізичної сили, кистю правої руки відчинив наявну ручку водійської дверцяти автомобіля ВАЗ 21104, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , після чого, в середині салону даної автівки, за рахунок власної фізичної сили обома руками демонтував наявну в панелі автомобіля, магнітолу моделі «Ріоnееr DEH 3050UB», поклав останню до поліетиленового пакету чорного кольору.

Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №32 вартість автомобільної магнітоли «Ріоnееr DEH 3050UB» станом на 14.12.2018 року становить 1050 грн.

Таким чином, вказаними протиправними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1050 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та суду показав, що він дійсно у грудні 2018 року зранку перебував біля магазину «Копієчка» в с.Селещина Машівського району Полтавської області. Там він побачив автомобіль марки Таврія світлого кольору. Підійшовши до автомобіля, помітив в середині салону магнітолу. Він відчинив рукою ручку водійської дверки та витягнув рукою автомагнітолу. Після чого він пішов далі та побачив автомобіль марки «Жигулі», в якому так само побачив магнітолу, відчинив рукою дверку автомобіля та витягнув автомагнітолу. Після чого він зустрів свого знайомого на ім`я ОСОБА_9 , з яким вони поїхали до м.Полтави та продали вказані автомагнітоли за 200-300 грн.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи в їх відсутність. Претензій матеріального та морального характеру не мають. При обранні міри покарання покладаються на розсуд суду (а.с.88, 89).

Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом розяснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів.
Дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений скоїв злочин, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
Обвинувачений раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра, та нарколога не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 04.02.2020 року за ч.2 ст.185 КК України, та йому з застосуванням ч.4 ст.70 КК України було призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
Новий злочин обвинувачений вчинив 14.12.2018 року, тобто до ухвалення вироку Карлівського районного суду Полтавської області від 04.02.2020 року, через що має бути застосоване положення ч.4 ст. 70 КК України та остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілих або держави, відсутні.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.
На теперішній час обвинувачений відбуває покарання за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 04.02.2020 року та перебуває в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» з 19.12.2018 року.
Керуючись ст.ст. ч.3 ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за даним вироком з покаранням за вироком Карлівського районного суду Полтавської області від 04.02.2020 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з часу затримання, тобто з 19.12.2018 року.
Речові докази:
-магнітола «Ріоnееr 3016С», яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 залишити власнику ОСОБА_7 ;
-магнітола «Ріоnееr DEH 3050UB», яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити власнику ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду
Полтавської області ОСОБА_1